open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Antspenis (papuošalas)

**Antspenis** ( 'spenelio skydas') – kūno papuošalas, tvirtinamas ant įvėrinio (hanteliuko ar panašaus), įverto į krūties spenelį ir visiškai ar iš dalies dengiantis areolę. Antspenis paprastai iš visų pusių supa spenelį. Antspeniai gali būti tvirtinami ir ne įvėriniu, bet siurbtuku, klijais ar kitomis priemonėmis. Paprastai antspeniu siekiama pakelti spenelį, jį paryškinti ir papuošti spenelį ar visą krūtį.

Kartais antspeniai, ypač *breast petal* ('krūties vainiklapis') tipo, uždedami tam, kad užglotnintų krūties paviršiaus ir spenelio ribą, kad spenelis po rūbu būtų mažiau matomas. Tokie antspeniai, kuriems labiau tinka pavadinimas , labiau priskirtini ne papuošalams, o rūbų aksesuarams.

Antspenis buvo skandalingai rodomas JAV ir pasaulio televizijoje kaip „Džanetos Džekson aprangos sutrikimas“ () JAV futbolo turnyro *Super Bowl XXXVIII* šou renginyje.

## Nuorodos
Medžimurjės apskritis

**Medžimurjės apskritis** () – trikampio formos apskritis šiaurės Kroatijoje. Apskrities teritorija beveik atitinka istorinį bei geografinį *Medžimurjės* regioną. Tai mažiausia pagal plotą šalies apskritis, bet nepaisant to, gausiausiai apgyvendinta (neskaitant Zagrebo miesto). Didžiausias miestas bei administracinis centras – Čakovecas, nutolęs nuo šalies sostinės 90 km atstumu.

## Geografija
Medžimurjės apskritis šiaurės vakaruose ribojasi su Slovėnija, rytuose su Vengrija, pietryčiuose su Koprivnica–Križevcais bei pietvakariuose su Varaždinu.

Apskrities šiaurės vakaruose stūkso Alpių papėdės šlaitai, pietryčiuose ji apima mažą dalį Panonijos lygumos. Apskrities lygumos naudojamos dirbamiesiems laukams. Yra dvi hidroelektrinės.

Apskritis yra tarp dvejų upių: Muros ir Dravos. Mura teka šiaurėje, išilgai pasienio su Slovėnija, Prekmurjės regionu bei rytuose ribojasi su Vengrijos Zalos mede. Dravos upė teka palei pietinį apskrities pasienį su Varaždino ir Koprivnicos–Križevcų apskritimis.

Medžimurjės apskritis, apimanti 729,5 km² teritoriją, skirstoma į 3 miestus, 7 kaimus ir 22 savivaldybes. Apskrities miestai: Čakovecas, Prelogas, Mursko Središčė.

## Nuorodos
* Turizmo svetainė
Situacijų komedija

**Situacijų komedija** ( arba tiesiog *sitcom*) – vienas iš komedijos žanrų, kuriam yra būdingi komiški personažai, kurie dažniausiai yra susiję ar gyvena kartu, jų dialogai, juoką keliantys įvykiai ir jų aplinkybės.

Toks komedijos tipas susiformavo radijuje, tačiau šiuo metu situacijų komedijos kuriamos tiktai televizijoje ir tai yra pats dažniausias komedijos tipas.

Situacijų komedijos kaip televizijos programos anksčiau dažnai buvo filmuojamos studijoje gyvai priešais žiūrovų publiką, kartu įrašant ir jų juoką kaip foną (). Dabar taip filmuojama mažai serialų, per pastaruosius metus išpopuliarėjo būdas, kai garso takelis su juoku yra pridedamas vėliau.

Labiausiai pasisekusios situacijų komedijos pasaulyje – „The Big Bang Theory“ (nuo 2007), „Friends“ (1994–2004), „That '70s Show“ (1998–2006), „Married… with Children“ (1987–1997), „How I Met Your Mother“ (2005–2014) ir kt.
Terra Nova

***Terra Nova*** (iš lotynų k. – „Naujoji Žemė“) gali reikšti:

* Tera Novos įlanka – Antarkties įlanka;
* Tera Novos kalnas – kalnas Antarktidoje, Roso saloje;
* Tera Nova – miestas Brazilijoje; Bahijoje;
* Tera Nova – miestas Brazilijoje; Pernambuke;
* Tera Nova do Nortė – miestas Brazilijoje; Mato Grose;
* Terra Nova – Niufaundlando ankstyvasis pavadinimas;
* Tera Novos nacionalinis parkas – Kanadoje, Niufaundlande;
* Terra Nova ekspedicija – britų antarktinė ekspedicija, kuriai vadovavo Robert Scott;
* Terra Nova – amerikiečių mokslinės fantastikos serialas.
Janapolio dvaras

**Janapolio dvaras** – buvusi dvaro sodyba, kurios fragmentai išlikę Janapolio kaime, Anykščių rajone, apie 2,5 km į šiaurės vakarus nuo Traupio, šalia kelio .

Janapolio dvaro sodyba įregistruota Kultūros vertybių registre 2005 m. balandžio 19 d. (unik. kodas ). Užimamos teritorijos plotas: 86000 m².

Dvaro sodybos fragmentus sudaro: 2 baroko stiliaus, aštuonbriaunės prizmės formos svirnai (sienos plotis ir aukštis – po 4 m), pavieniai senieji želdiniai, vandenų, kelių sistemos liekanos. Gyvenamieji dvaro trobesiai neišlikę. Teritorijoje yra ne dvaro laikotarpio (svetimkūnių) pastatų.

## Istorija

Baroko epochoje Janapolės priklausė Trakų vaivadijos Upytės pavietui. Dvarą valdė grafai Pranckevičiai-Radziminskiai. Jie Janapolėje įkūrė dvaro sodybą, pastatydino mūrinius rūmus.

XX a. pirmojoje pusėje dvaras priklausė poniai Sadževičiūtei. Ši, mirdama, paliko dvarą lenkų tautybės daktarui Zubavičiui, kuris gyveno mieste, o ūkį tvarkė ūkvedys Danilevičius. Iš Zubavičiaus dvarą pirko Jonas Pociūnas. Okupaciniu laikotarpiu dvarą valdė Pociūnienė, kuri vėliau išvyko į Ameriką. Dvaro žemės priklausė kolūkinei bendruomenei: 1949 m. kaimas buvo įjungtas į „Jaunosios gvardijos“ kolūkį, 1950–1991 m. priklausė Levaniškio kolūkiui.

XIX a. vaikai mokėsi Janapolio dvare. 1923 m. Janapolio dvare buvo 1 sodyba – 34 gyventoja.

## Architektūra

Manoma, sodyba susikūrė XVIII a. pirmoje pusėje. Ją sudarė mūriniai rūmai, abejose rūmų pusėse – oficinos, už jų svirnai. Vienas iš svirnų, kaip matyti iš 1784 m. Traupio bažnyčios inventoriaus, tarnavo kaip koplyčia. Angliško tipo parkas, įkurtas už rūmų, užėmė apie 4 ha. Į sodybą vedė įvažiavimo alėja su 2 liepų eilėm, kuri pasibaigė ties centriniais vartais. Buvo patvenktas vakarine sodybos riba pratekantis upelis, sudarant du tarpusavyje susisiekiančius tvenkinius. Sodyba buvo aptverta tvora.

Išlikę svirnai (unik. kodai 30591, 30592) yra aštuonkampio formos plane, rotondos tūrio, vienaaukščiai, su rūsiais. Prieangiai – rizalitai dvišlaičiais stogeliais. Vieno iš svirnų (šiaurės vakarų pusėje) stogą vainikavo didžiulė medinė skulptūra, vaizduojanti Šv. Mykolą (neišlikusi).

## Šaltiniai
   

## Nuorodos

* Sąrašas:Lietuvos dvarai
* Apie Janapolio dvarą Lietuvos dvarų duomenų bazėje 
* Traupio dvarai (''grazitumano.lt'')
Karolinis žiedas

**Karolinis žiedas** (, *ball closure ring, BCR*, *captive hoop* ar *captive ball ring*) – vienas dažniausių kūno įvėrinių, sudarytas iš žiedo su spraga, kurią užpildo karolis. Karolis šonuose turi įdubimus, į kuriuos glaudžiai įeina žiedo galai. Dažniausiai karolis būna pergręžtas kiaurai.

Karolis metaliniame žiede laikosi, nes žiedas būna įspaustas ir neatsilenkia dėl stangrumo. Šio įvėrinio žiedas dažniausiai būna pagamintas iš chirurginio nerūdijančiojo plieno arba iš niobio, titano. Karolis būna pagamintas iš tokio paties metalo, bet dažnai jis būna stiklinis ar keraminis, iš organinio stiklo ar brangiojo ar pusbrangio akmens.

Karoliniai žiedai yra populiarūs įvėriniai, nes:
* Juos nesunku išimti, tam tereikia kiek atlenkti žiedą ir išimti karolį. Bet tuo pačiu metu karolis žiede pakankamai tvirtai laikosi ir neiškrenta.
* Dėl žiedo ir karolio aptakumo šis įvėrinys nekabina audeklo (drabužių, minkštųjų baldų), neįsipina plaukų. Dėl nekliuvimo karoliniai žiedai yra patogūs įvėriniai nešioti, ypač kol gyja įvėriniui padaryta skylutė. Tiesa, dėl žiediškos formos gali sukiotis ir dirginti gyjančią žaizdą. Todėl dažnai gyjančioms skylutėms dar tinkamesniais įvėriniais laikomi hanteliukai.

## Galerija

File:Diverse type of piercings.jpg|Keli įvėriniai, o apatinis kairėje – karolinis žiedas.
File:Ring opening pliers.jpg |Žiedo praskėtimo plokščiareplės
File:Ring closing pliers.jpg |Žiedo užspaudimo plokščiareplės


## Nuorodos
* Piercing problems
Chirurginis nerūdijantysis plienas

**Chirurginis nerūdijantysis plienas** – nerūdijančiojo plieno rūšis, tinkama naudoti medicinoje. Šio plieno legiravimo elementai yra chromas, nikelis ir molibdenas. Iš šio plieno gaminami chirurginiai įrankiai, implantai, taip pat – kūno įvėriniai.

Legiravimo elementai:
* chromas – didina korozinį atsparumą ir atsparumą įbrėžiams.
* nikelis – didina tinkamumą apdailai, užtikrinančiai paviršiaus glotnumą.
* molibdenas – didina kietį ir lydinio gebą sudaryti ir išlaikyti ašmenų aštrį.

Žodis *chirurginis* pabrėžia faktą, kad šie plienai labai tinka chirurginiams įrankiams gaminti:
* lengvai valomi ir sterilizuojami,
* tvirti,
* atsparūs korozijai.

Nikelio, chromo, molibdeno lydiniai naudojami ir ortopediniams implantams (kaulams pakeisti ar sutvirtinti), dirbtiniams širdies vožtuvams ir kitokiems implantams. Tiesa, imuninės sistemos reakcija į nikelį gali sukelti komplikacijų. Todėl šiandien nuolatiniams metaliniams implantams neretai naudojamas titanas. Titano paviršius sąlytyje su oru sparčiai oksiduojasi ir sudaro stabilų oksido sluoksnį. Prie tokio paviršiaus gerai prisitvirtina augantis kaulinis audinys, o pats titanas organizmo audiniuose nekoroduoja. Tokiais atvejais chirurginis plienas naudojamas laikiniems implantams, o brangesnis titanas – nuolatiniams.

Dauguma chirurginės įrangos gaminama iš martensitinio plieno, kuris yra kietesnis už austenitinį plieną ir sudaro geresnius ašmenis. Chirurginio plieno sudėtis pritaikoma pagal poreikį, žiūrint ko labiau reikia – kietumo ar aštrumo.

Implantai ir įranga, patiriantys įtampą, (kaulų sutvirtinimo varžtai, protezai), taip pat įvėriniai gaminami iš austenitinio plieno, dažnai 316L ir 316LVM markių, kurios atitinka ASTM F138, nes yra mažiau trapios.

316 markės chirurginis plienas naudojamas maisto ir farmacinių produktų gamyboje, kur siekiama minimizuoti produkcijos taršą metalų priemaišomis.
ASTM F138 reikalavimus atitinkantis plienas naudojamas ir kūno įvėrinių bei kūno modifikavimo implantų gamyboje.

## Nuorodos
Lars Løkke Rasmussen

**Larsas Liokė Rasmusenas** (, g. 1964 m. gegužės 15 d. Vailėje) – danų politikas, Danijos liberalų partijos (Venstre) pirmininkas (nuo 2009 m.), buvęs Danijos ministras pirmininkas (2009–2011 m.).

## Biografija
1986–1989 m. buvo Danijos liberalų partijos (*Venstre*) jaunimo organizacijos vadovas. 1992 m. baigęs teisės studijas Kopenhagos universitete, užsiėmė privačia praktika. 1998 m. išrinktas Frederiksborgo meru. Nuo 1994 m. – Folketingo (Danijos parlamento) deputatas.

2001–2007 m. vadovavo Vidaus reikalų ir sveikatos apsaugos ministerijai. 2002 m. jis pasiekė sutarimą tarp valdančiųjų partijų dėl galimybės valstybinių ligoninių pacientams (jei per du mėnesius jie nepasveiko) pasirinkti privačią ligoninę. 2007 m. šis terminas buvo sumažintas iki vieno mėnesio. Vykdant administracinę reformą, vietoje 13-kos komunų sukurti 5 regionai, nuo 271 iki 98 sumažintas municipalitetų skaičius.

2007–2009 m. L.L.Rasmusenas buvo Danijos finansų ministras.

Andersą Foghą Rasmusseną išrinkus NATO generaliniu sekretoriumi, 2009 m. balandžio 5 d. paskirtas Danijos ministru pirmininku. 2009 m. Danijos vyriausybė buvo pirmoji, leidusi Rusijai tiesti Nord Stream dujotiekį Baltijos jūros dugnu per savo teritoriją.

Nors 2011 m. rugsėjo mėn. vykusiuose parlamento rinkimuose jo vadovaujama partija gavo daugiausia (26,7 %) balsų, tačiau valdančiąją koaliciją suformavo Danijos socialdemokratų partija. Spalio 3 d. L.L.Rasmusenas atsistatydino, naująja premjere tapo Helle Thorning-Schmidt.

## Papildoma informacija
* Nuo 1993 iki 2011 m. Danijos premjerais buvę Poulis Niurupas Rasmusenas, Andersas Fogas Rasmusenas ir Larsas Liokė Rasmusenas nėra giminės.

## Nuorodos
* L.L.Rasmuseno asmeninis tinklapis 

## Šaltiniai

|-
Pacų rūmai (Didžioji g.)

**Pacų rūmai** – klasicistinis pastatas Vilniuje, Didžioji g. 7.

## Istorija
Brauno atlase šioje vietoje buvo pažymėti triaukščiai Vaivados namai, matyt, pastatyti Trakų vaivados Grigaliaus Astiko. XVI a. pab. sklype stovėjo du namai: vienas priklausė Sluškoms, kitas buvo vadinamas Vytauto namu. Sluškų namą 1602 m. įsigijo kanauninkas Ambraziejus Beinartas ir įrengė bursą (bendrabutį). 1655 m. abu pastatai buvo apgriauti. 1673 m. bursos namą nusipirko Vilniaus kaštelionas, LDK etmonas Mykolas Kazimieras Pacas; prieš tai jis buvo nusipirkęs ir vad. Vytauto namą. Iki 1677 m. namai buvo atstatyti, sujungti ir tapo puošniais rūmais. M. K. Pacui išvykus į karą su Turkija, dalis rūmų buvo išnuomota pirkliams, pajamos ėjo Vilniaus šv. Petro ir Povilo bažnyčios statybai. XVIII a. kieme buvo pastatytas šiaurinis korpusas, skirtas virtuvei ir pagalbinėms patalpoms, ir pietinis korpusas su ratine ir arklidėmis. 1787 m. po Juozapo Paco mirties rūmai atiteko Liudvikui Mykolui Pacui. 1790 m. rūmai buvo sujungti su gretimu namu. 1810 m. buvo remontuoti.

1830 m. rūmai remontuoti dar kartą. Kai po 1831 m. sukilimo L. M. Pacas pabėgo į Prancūziją, rūmai buvo konfiskuoti. Juose įsikūrė Vilniaus gubernijos karinis štabas ir 1839–1841 m. įvykdyta rekonstrukcija caro patvirtintą inžinieriaus kapitono Grunto projektą. 1860 m. ir 1909 m. pastatas buvo vėl rekonstruojamas. 1916–1918 m. juose buvo nuolatinė lietuvių ir baltarusių liaudies dirbinių paroda. Tarpukariu rūmuose Vilniaus vaivadijos karinis štabas. 1945–2012 m. pastate buvo įsikūrusios įvairios VRM ir SAM įstaigos. 1980 m. buvo atlikta rekonstrukcija pagal A. Bučinskaitės projektą.

2012–2014 m. pastatas stovėjo apleistas.

## Šaltiniai
Maroko herbas

**[[Marokas|Maroko]] [[herbas]]** – vienas iš Maroko valstybės simbolių.

## Aprašas
Priešais Atlaso kalnus ir tekančią saulę, raudoname fone vaizduojama žalia pentagrama. Viršuje karališkoji karūna. Iš šonų skydą prilaiko du liūtai. Ant kaspino apačioje arabiškai parašyta: () () (Koranas, 7 eil., 47 Sura).
Kareivių patrulių lenktynės

**Kareivių patrulių lenktynės** – komandinis žiemos sportas, daugiakovė, biatlono pradininkas.

Sporto šaką sudaro 25 km slidinėjimas su alpinizmo su slidėmis elementais ir šaudymas iš graižtvinio šautuvo. Komandą sudaro 4 žmonės.

Kareivių patrulių lenktynės kaip demonstracinė sporto šaka vyko 1924, 1928, 1936 ir 1948 m. olimpinėse žiemos žaidynėse.

## Lietuvoje
1955 m. per Lietuvos slidinėjimo čempionatą įvyko oficialios patrulių komandinės 30 km lenktynės, jas laimėjo Vilniaus II komanda (J. Jevgrafovas, V. Tichomirovas, S. Salivonas, V. Kazlauskas; 2:38,25).

## Šaltiniai
Lūšys

**Lūšys** (*Lynx*) – katinių (*Felidae*) šeimos, mažųjų kačių (*Felinae*) pošeimio plėšriųjų žinduolių gentis.

## Paplitimas
Paplitę labai plačiam šiaurės pusrutulio areale, kuris tęsiasi per visą vidurio ir šiaurinę Euraziją bei Šiaurės Ameriką, išskyrus žemyno pietus. Abiejuose žemynuose paplitę vidutinių platumų ir iš dalies subtropikų klimatinėse juostose.

## Apibūdinimas
Vidutinio dydžio gyvūnai. Patinai stambesni už pateles. Gentyje stambiausia paprastoji lūšis (*Lynx lynx*), o mažiausia rudoji lūšis (*Lynx rufus*). Visoms rūšims bendri požymiai išskiriantys nuo kitų katinių – ilgos kojos, trumpa uodega bei smakro abiejuose šonuose neįprastai atrodantys ilgesnių plaukų kuokštai (it barzda).

## Lūšių filogenetinė klasifikacija

## Lūšių (''Lynx'') genties rūšys
Išskiriamos **4** lūšių (*Lynx*) genties rūšys. Žemiau lentelėje pateiktos jų rūšys nuo didžiausios iki mažiausios ir jų trumpi apibūdinimai:

## Galerija

File:Lynx_Nationalpark_Bayerischer_Wald_01.jpg|Paprastoji lūšis Bavarijos miške (Vokietija)
File:Lince_Ibérico_Doñana.jpg|Ispanijos lūšis Donjanos nacionaliniame parke (pietvakarinė Ispanija)
File:Lynx_Canadensis.jpg|Kanadinė lūšis prie užšalusio ežero pietiniame Jukone (Kanada)
File:Bobbie_2010_2.jpg|Rudoji lūšis pietryčių Kalifornijoje (JAV)


## Nuorodos

* SOS Lynx (soslynx.org), *[[anglų kalba]]*
* Earth life (earthlife.net), *anglų k.*
* Felidae Conservation Fund (felidaefund.org), *anglų k.*
Ylakaičių senosios kapinės

**Ylakaičių senosios kapinės**, vadinamos *Kapeliais, [[Maro kapeliai]]s* – neveikiančios kapinės rytinėje Skuodo rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Ylakaičiuose (Ylakių seniūnija), 3,3 km į pietryčius nuo Ylakių, kelio  kairėje pusėje.

## Kapinės
Įrengtos kaimo šiaurės rytinėje dalyje, pakelės pakilumoje. Netaisyklingos trapecijos plano, apjuostos statinių tvora (neišlikusi). Viduryje stovi medinė koplyčia, o už jo – monumentalus kryžius. Priešais koplyčią pastatytas stogastulpio tipo anotacininis ženklas su įrašu: „YLAKAIČIŲ K. KAPELIAI“.

Teritorijos plotas – 0,01 ha.

## Istorija
Veikė XVI a. – XVIII a. pab., laidoti Ylakaičių gyventojai, daugiausia maro aukos. Pradėjus mirusiuosius laidoti Ylakių kapinėse, kapeliuose XIX a. – XX a. pr. retsykiais buvo pakasami savižudžiai, nekrikštyti mirę kūdikiai, užkrečiamų ligų epidemijų aukos.

Mirusiems atminti nuo seno stovėjo koplytėlė ir keletas monumentalių kryžių. Prie koplytėlės per gegužines pamaldas kaimo gyventojai rinkdavosi pagerbti mirusiųjų, giedodavo giesmes. XX a. pab. pastatyta koplyčia (aut. Kazimieras Krapauskas) ir atnaujintas kryžius.
 
Saugotinas kultūros paveldo objektas.

## Nuorodos
* Skuodo krašto enciklopedija
Raguvėlės koplyčia

**Raguvėlės koplyčia** – Raguvėlės dvaro koplyčia, esanti Panevėžio ir Anykščių rajonų paribyje, Miežiškių seniūnijoje, Raguvėlės kaime, Juostos kairiajame krante, 0,2 km į pietus nuo kelio .

Pseudogotinio stiliaus koplyčia–mauzoliejus, kuriame ilsisi garsios Komarų giminės atstovų palaikai, yra Raguvėlės dvaro architektūrinio ansamblio dalis, esanti besiribojančio Panevėžio rajono dalyje. Koplyčią supa senosios nebeveikiančios kapinaitės (unik. objekto kodas ). Jų teritorija užima 29 x 28 m plotą, aptverta raudonų plytų tvora, pastatyta ant senosios tvoros pamatų. Komarų šeimos koplyčia stovi kapinių centre. Yra išlikę antkapiniai paminklai Antanui Komarui (1844-1901), Vladislavui Komarui (1910-1944), Konstantinui Komarui (mirė 1940 m.).

## Istorija

Koplyčia pastatyta 1849 m. Po 1863–1864 m. sukilimo koplyčia paversta stačiatikių cerkve. Sovietmečiu pastate buvo dujų sandėlis. Koplyčia restauruota tik atkūrus Lietuvos nepriklausomybę. Smarkiai nukentėjusi sovietmečiu (buvo be stogo, labai nuniokotu altoriumi), koplyčia sutvarkyta 1991 m. 

Gretimame miškelyje netoli koplyčios, prie kelio į Tumagalį, 1863 m. buvo pakarti sukilėliai. Jų atminimui 1989 m. rugsėjo 24 d. atidengtas stogastulpis (aut. P. Rumčikas).

1999 m. buvo įtraukta į LR Kultūros vertybių registrą (unik. objekto kodas ).

## Architektūra

Koplyčia pastatyta pagal architekto Lauryno Cezario Anikinio projektą. Ji stačiakampio, artimo kvadratui plano (9,45 x 8,06 m), kompaktinio tūrio, 2 patalpų su rūsiu. Įėjimas į pastatą rytiniame fasade. Stilius – romantizmas. Pastatas pasižymi išradinga gotikos formų interpretacija.

Pagrindinis fasadas yra simetriškas, jo centre – smailiaarkis portalas. Virš durų – Komarų  šeimos herbas. Portalas įrėmintas masyviais kontraforsais, kuriuos užbaigia šešiabriauniai kuorai. Tarp jų esantį frontonėlį skaido smailiaarkės ir trilapės nišos. Abipus portalo simetriškai komponuojamos smailiaarkės nišos, imituojančios langus. Nišas vainikuoja profiliuoti archivoltai, išryškinti kontrastingai šviesia spalva. Šoninius koplyčios fasadus tolygiai skaido išdėstyti langai bei langus imituojančios nišos. 

Koplyčios kompaktišką vidaus erdvę puošia pagrindinis akcentas – vakarinėje pusėje esantis simetrinis dviejų tarpsnių altorius. Pro kairėje altoriaus pusėje esančiomis medinėmis durimis patenkama į laidojimo rūsį, į kurį veda statūs laiptai bei cilindriniu skliautu dengtas siauras prieangis. Rūsio patalpa dengta cilindriniu skliautu, joje įrengta laidojimo kripta su dviem pusapskritėmis nišomis. 

## Šaltiniai

## Nuorodos

* ''Architektūros objektai''. Raguvėlės dvaro sodybos koplyčia-mauzoliejus
Susas (Maroko upė)

**Susas** () – upė pietinėje Maroko dalyje, Suso regione. Susas išteka Aukštajame Atlase, vakarų kryptimi teka pro Auluzo, Tarudanto, Inezgano ir Melulo miestus. Upės baseiną nuo Sacharos dykuminio klimato saugo Antiatlaso kalnai; tai vienas iš derlingiausių Maroko regionų. Didžiausia upėje esanti užtvanka yra Auluzo užtvanka.


File:Oued Souss(js)2.jpg
File:Oued Souss(js)3.jpg
File:Taroudant maroc 42.JPG
Ylakių senosios kapinės

**Ylakių senosios kapinės**, vadinamos *Kapeliais, [[Maro kapeliai]]s* – neveikiančios kapinės rytinėje Skuodo rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Ylakiuose (Ylakių seniūnija), 50 m į pietryčius nuo katalikų bažnyčios šventoriaus, kelio Ylakiai–Seda dešinėje pusėje.

## Kapinės

Įrengtos miestelio pietrytinėje dalyje, aukštumos pakraštyje, esančiame Sedos ir Klevų gatvių kampe. Netaisyklingo plano, neaptvertos. Laidojimo žymių nesimato. Viduryje stovi medinis monumentalus kryžius, o priešais Sedos gatvę – stogastulpio tipo anotacininis ženklas su įrašu „YLAKIŲ KAPELIAI“.

Teritorijos plotas – 0,02 ha.

## Istorija
Veikė XVI a. – XVIII a. pab. Laidoti Ylakių gyventojai, daugiausia maro aukos. Įrengus Ylakių parapijos kapines, kapeliuose XIX a. – XX a. pr. retsykiai buvo pakasami savižudžiai, nekrikštyti mirę kūdikiai, užkrečiamų ligų epidemijų aukos, kitatikiai.

Mirusiems atminti nuo seno stovėjo koplytėlė su šventųjų skulptūromis ir keli monumentalūs kryžiai. Iki XX a. vidurio kasmet per gegužines pamaldas ylakiškiai ateidavo į kapines pagerbti mirusiųjų. Pokariu kapines apleistos, sakralinės architektūros memorialiniai paminklai sunyko. Šalia gyvenančių Rozalijos ir Antano Kaupių iniciatyva XX a. pab. kapinaitės sutvarkytos, pastatytas monumentalus kryžius. Skuodo rajono savivaldybės administracijos rūpesčiu 2002 m. pastatytas tipinis anotacinis ženklas.  
 
Saugotinas kultūros paveldo objektas.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Skuodo krašto enciklopedija
Masa (upė)

**Masa** () – upė pietinėje Maroko dalyje, Suso regione. Masa išteka Antiatlaso kalnuose, pasiekusi Susos-Masos nacionalinį parką įteka į Atlanto vandenyną.
Kosovo savivaldybės

**Kosovo savivaldybės** – aukščiausio lygio Kosovo administraciniai vienetai. Kosovas suskirstytas į 30 savivaldybių (; ). Žemiau yra pateikiamas savivaldybių sąrašas. Skliausteliuose savivaldybių pavadinimai serbų ir albanų kalbomis.

# Dečanai (Dečani / Deçani)
# Dragašas (Dragaš / Dragash)
# Džiakovica (Đakovica / Gjakova)
# Glogovacas (Glogovac / Gllogovci)
# Gnilanė (Gnjilane / Gjilan)
# Istokas (Istok / Istog)
# Kačanikas (Kačanik / Kaçanik)
# Klina (Klina / Klina)
# Kosovo Polė (Kosovo Polje / Fushë Kosova)
# Kosovska Kamenica (Kosovska Kamenica / Kamenica)
# Kosovo Mitrovica (Kosovska Mitrovica / Mitrovica)
# Leposavičius (Leposavić / Leposaviq)
# Liplianas (Lipljan / Lipjan)
# Mališevas (Mališevo / Malisheva)
# Novo Brdas (Novo Brdo / Novobërda)
# Obiličius (Obilić / Obiliq)
# Orahovacas (Orahovac / Rahovec)
# Pečas (Peć / Peja)
# Podujevas (Podujevo / Podujeva)
# Priština (Priština / Prishtina)
# Prizrenas (Prizren / Prizren)
# Srbica (Srbica / Skënderaj)
# Suva Reka (Štimlje / Shtime)
# Štimlė (Štrpce / Shtërpcë)
# Štrpcė (Suva Reka / Suhareka)
# Uroševacas (Uroševac / Ferizaj)
# Vitina (Vitina / Viti)
# Vučitrnas (Vučitrn / Vushtrri)
# Zubin Potokas (Zubin Potok / Zubin Potok)
# Zvečanas (Zvečan / Zveçan)

## Nuorodos
* Kosovo sritys
* Kosovo: Administrative Division (Citypopulation.de)
Rahovecas

**Rahovecas (Orahovacas)** (; ) – miestas ir savivaldybė vakarų Kosove, Džiakovicos srityje.

## Geografija
Savivaldybės plotas – 276 km². Ji apima 35 kaimus. 2011 m. duomenimis, savivaldybės teritorijoje gyveno 55 053 gyventojai. Savivaldybėje yra du Serbijai priklausantys anklavai.

## Sportas
### Futbolas
* KF Rahoveci futbolo klubas.
* Miesto stadionas, kuriame futbolo rungtynes žaidžia vietos komandos.
### Rankinis
* KH Rahoveci rankinio klubas.

### Krepšinis
* KB Rahoveci krepšinio klubas.

## Ekonomika
Ekonomika priklausoma nuo žemės ūkio. Daug vynuogynų.

## Šaltiniai
Orientavimosi sportas slidėmis

**Orientavimosi sportas slidėmis** – orientavimosi sporto disciplina, skirta žiemos sporto sezonui. 

Nuo 1975 m. vyksta pasaulio čempionatas. 2006 m. orientavimosi sporto slidėmis kandidatūra į 2014 m. žiemos olimpinės žaidynes buvo atmesta.

## Lietuvoje
1998 m. Lietuvos atstovas Nerijus Šulčys pelnė sidabro medalį pasaulio orientavimosi sporto slidėmis čempionate.

Lietuvos čempionatai rengti Zarasuose, Ignalinoje, Visagine, Palūšėje, Vievyje, Miškiniškėse, Bukčiuose, Vilniuje (Salotėje), Varnikuose, Kęstaičiuose, Baltamiškyje, Riešėje ir kitur.

## Šaltiniai
Rusiškių senosios kapinės

**Rusiškių senosios kapinės**, vadinamos *Kapeliais, [[Maro kapeliai]]s* – neveikiančios kapinės pietinėje Skuodo rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Rusiškėse (Notėnų seniūnija), kelio  kairėje pusėje.

## Kapinės

Įrengtos pakelėje, aukštumos šlaito terasoje. Netaisyklingo stačiakampio plano, pailgos šiaurės rytų – pietvakarių kryptimi, apjuostos akmenų pylimo ir lapuočių medžių.

Viduryje ant akmenų mūro postamento stovi medinė koplytėlė, o į rytus nuo jos – monumentalus kryžius.

Teritorijos plotas – 0,02 ha. 

## Istorija
Veikė XVII a. – XVIII a. pab., laidoti Rusiškių gyventojai, daugiausia maro aukos. Pradėjus mirusiuosius laidoti Mosėdžio parapijos kapines, kapeliuose XIX a. – XX a. pr. retsykiais buvo pakasami savižudžiai, nekrikštyti mirę kūdikiai, užkrečiamų ligų epidemijų aukos.

Mirusiems atminti nuo seno stovi koplytėlė ir pora monumentalių kryžių, kurie nuolat atnaujinami. Koplytėlė su Švč. Mergelės Marijos Sopulingosios skulptūra – kultūros vertybė. Prie jos iki XX a. vidurio kasmet gyventojai rinkdavosi per gegužines pamaldas pagerbti mirusiųjų.

Pasakojama, kad seniau po vidurnakčio praeivius prie kapinių baidydavę, pasirodydavusios ugnelės.

2015 m. kapines žvalgė Julius Kanarskas.

Saugotinas kultūros paveldo objektas.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Kultūros vertybių registras
* Valstybės archeologijos komisijos medžiaga
Dečanai

**Dečanai** arba **Dečanas** (; ) – miestas ir savivaldybė Pečo srityje, vakarų Kosove. Kalnuota savivaldybė ribojasi su Juodkalnija ir Albanija. 371 km² teritorijoje yra 36 kaimai. Žinoma (daugiausia tarp Serbijos gyventojų) dėl joje esančio Visoki Dečanų vienuolyno bei *Serbijos ortodoksų bažnyčios*.

## Geografija
Savivaldybė išsidėsčiusi Prokletijės kalnų regione.

## Šaltiniai
Ferizajus

**Ferizajus** (arba ***Uroševacas***; , ) – miestas ir savivaldybė Uroševaco srityje, pietų Kosove. Nutolęs 38 km į pietus nuo sostinės Prištinos. Ferizajas yra trečias pagal dydį Kosove, po Prištinos ir Prizreno. Savivaldybėje, kurios plotas – 345 km², yra 45 kaimai.

Savivaldybėje yra *Didžioji Mulla Veseli mečetė* () bei Šv. Urošo ortodoksų katedra, esanti miesto centre. Mečetė ir bažnyčia yra viena šalia kitos.

## Sportas
### Futbolas
* KF Ferizaj futbolo klubas.
* KF Tefik Çanga futbolo klubas.
* Vullnetari i UÇK-se futbolo klubas.

## Galerija

Deshmorete-Kombit.jpg
Ljuboten peak, Šar Mountains, view from the Uroševac.jpg
Angela Hennig Kosovo Ferizaj 2008 171.jpg


## Šaltiniai
Klaipėdos evangelikų baptistų bažnyčia

**Klaipėdos evangelikų baptistų bažnyčia** – baptistų bažnyčia Klaipėdoje, Vytauto g. 38. Tai seniausias Europoje iki šiol veikiantis baptistų bažnyčios pastatas, nepaliestas ir didžiojo Klaipėdos gaisro metu. Kultūros paveldo objektas Nr. 43661.

## Istorija

Klaipėdos evangelikų baptistų bendruomenė įkurta 1841 m. Klaipėdoje gimęs Eduardas Grimas buvo pirmasis bendruomenės vadovas. Klaipėdos baptistų bendruomenę iš pradžių sudarė daugiausiai vokiečiai, nors jau po 10 metų į ją įsijungė ir vietos lietuviai. 1851 m., turėdama 234 narius, bendruomenė pasistatė pastatą pamaldoms, pastatą, kuris ir dabar priklauso baptistų bažnyčiai. Lietuviai pagyvėjo 1854 m., kai Dievo Žodį lietuvių kalba pradėjo skelbti Karlas Albrechtas. Be to, tais metais po miestą sunaikinusio gaisro daug kas pakeitė savo nuomonę apie baptistus. Buvo sudegę visi didesnieji pastatai, bažnyčios ir mokyklos. Išlikusi baptistų bažnyčia tarnavo mokyklai, o sekmadieniais joje vyko evangelikų liuteronų pamaldos lietuviams ir anglikonų pamaldos. 

1860 m. bažnyčioje buvo pakrikštyta grupė tikinčiųjų, atkeliavusių iš Latvijos. Dėl to meto politinių sąlygų Rusijos valdomoje Latvijoje ten gyvenantys bendruomenių nariai net 20 metų buvo Klaipėdos bendruomenės sąrašuose.

Baptistų bendruomenę iš pradžių sudarė daugiausiai vokiečiai, vėliau, ypač tarpukaryje, lietuvių kilmės baptistų joje buvo jau daugiau. Visame mieste bendruomenė turėjo sekmadienio mokyklų tinklą vaikams. Pati Klaipėdos bendruomenė priklausė Karaliaučiaus krašto baptistų sąjungai.

Antrojo pasaulinio karo pabaigoje, 1944 metais, frontui artėjant prie miesto, bendruomenės veikla nutrūko. Sovietmečiu maldos namų pastatas buvo atimtas. Čia buvo įsikūręs jūrininkų klubas, po to stovėjo visai apleistas, užkaltais langais ir kiauru stogu, pagaliau jame įsikūrė Mokytojų namai. Bendruomenės nariai rinkdavosi privačiuose butuose, o vėliau daugiau kaip 30 metų pamaldos vykdavo mažame, sename žvejo namelyje miesto pakraštyje, Jurbarko g. 43 (tuomet tai buvo „Baltijos“ žvejų kolūkio teritorija).  Tik 1977  m. bendruomenė buvo oficialiai įregistruota. 

1991 m. vasarą Klaipėdos evangelikai baptistai atgavo savo maldos namus. Atlikus būtiniausią pertvarkymą ir remontą, 1991 m. spalio 5 d. per pirmąsias pamaldas bažnyčia buvo iš naujo pašventinta, kartu švenčiant ir bendruomenės 150 metų sukaktį. Apie penkerius metus kartu veikė ir evangelikų reformatų parapija, kol veiklą perkėlė į 2001 m. atidarytą Klaipėdos evangelijos koplyčią.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Klaipėdos evangelikų baptistų bendruomenės svetainė
* Pastatų ir gatvių istorijos. Evangelikų baptistų bažnyčia
* Evangelikų baptistų bendruomenės Lietuvoje
Įvorė (papuošalas)

**Įvorė** () – kūno papuošalas, įvėrinio rūšis. Tai trumpas storas tuščiaviduris vamzdelis, įvertas į didelę skylę ausyje ar kitur kūne. Kadangi įvorė yra žymiai storesnė už paprasto auskaro vielinę įveriamąją dalį, ji gali būti pagaminta iš labai įvairių medžiagų – tai organinis stiklas, metalas, mediena, kaulas, ragas, stiklas, akmuo, porcelianas ir kt.

Istorinėse kultūrose įvorės paprastai būdavo nešiojamos įvertos ausų speneliuose, tačiau galėjo būti įvertos į skyles ir kitose kūno dalyse.

Dažnai įvorės galai turi stormenis (pastorėjimus, ), kurie laiko įvorę angoje. Taip pat įvorė gali būti laikoma O žiedų arba viename gale stormens, kitame – O žiedo.

* Įvorės su dviem stormenimis (), balniškosios įvorės (): Abiejuose galuose turi stormenis, o per vidurį siauriausios. Fiksavimui skylėje nereikia O žiedų (). Skylė turi būti pakankamai praplečiama, kad įstatant įvorę būtų galima įverti įvorės galą su stormeniu
* Įvorės su vienu stormeniu (): Vienas galas su stormeniu (jis paprastai būna priekinėje skylės pusėje), kitas – be stormens. Paprastai gale be stormens įvorę laiko O žiedas, tas galas gali turėti griovelį žiedui uždėti. Iš priekio žiedas atrodo lygiai taip pat kaip įvorė su dviem stormenimis, tačiau įvėrimui nereikia tiek praplėsti angą, kad pralįstų stormuo.
* Įvorės be stormenų (): Šios įvorės yra paprasto cilindro formos, be stormenų. Vietoje jas laiko iš abiejų pusių uždėti O žiedai. Kad žiedai geriau laikytųsi jų uždėjimo vietose gali būti padaryti grioveliai.

## Istorija

Senovės Egipto Naujojoje karalystėje tiek vyrai, tiek moterys puošėsi įvairiais papuošalais, tarp jų ir ausų įvorėmis bei didelio skersmens lankiškais auskarais.

Ausų spenelių įvorės buvo naudojamos Amerikos indėnų kultūrose, pvz., tokiose Mezoamerikos kultūrose kaip majų ir actekų civilizacijos. Dalis jų naudotų įvorių buvo tokios storos, kad ausų spenelius reikėdavo kaip reikiant ištempti. Mezoamerikoje įvores vartojo nuo ikiklasikinio Mezoamerikos periodo (2000–100 m. pr. m. e.).

Inkų imperijos vyrai ausyse nešiojo auksines ar sidabrines įvores, kurios buvo kilmingumo ženklas. Įvorėms įverti padarytos skylės speneliuose būdavo iki 5 cm skersmens. Dėl to ispanai vėliau inkus ėmė vadinti  'didausiai'.

Dramblio kaulo įvores naudojo Kinijos tauta hmongai.

Sidabrinėmis įvorėmis, vadinamomis *rombin*, puošiasi hrusų genties moterys.

## Nuorodos
Saturday Night Live

**„Saturday Night Live“** – amerikiečių improvizacinis-muzikinis situacijų šou, nuo 1975 m. transliuojamas NBC kanalu, viena labiausiai pasisekusių JAV televizijos laidų. Rodoma kiekvieną šeštadienį vėlai vakare.

Serialas yra transliuojamas iš studijos 8H, esančios dangoraižyje „GE Building“ Niujorke, kuris kartu yra ir NBC kanalo būstinė. Nuo pat šou premjeros parodyta daugiau kaip 750 serijų, todėl „Saturday Night Live“ patenka tarp ilgiausių JAV rodomų televizijos programų.

Šou yra ypatingai gerai įvertintas tiek tarp kritikų, tiek tarp žiūrovų. Per beveik keturis dešimtmečius, praleistus eteryje, „Saturday Night Live“ yra gavęs dešimtis įvairių prestižinių apdovanojimų, tarp kurių 36 „Emmy“ apdovanojimai ir 156 nominacijos (daugiausiai visoje apdovanojimų istorijoje). Šou dažnai patenka į šalyje sudaromus geriausių visų laikų televizijos laidų sąrašus.

## Laidos formatas
Kiekvienoje laidoje yra vaizduojamos įvairios komiškos situacijos, kuriomis siekiama pašiepti ir išsijuokti iš įvairių politinių aktualijų, visuomenėje vyraujančių problemų, šalyje populiarių laidų ir t. t. Laidoje vaidina gana didelis būrys aktorių, kuris nėra pastovus ir keičiasi kasmet. Kiekvienoje laidoje dalyvauja vienas muzikinis svečias ir vienas to vakaro vedėjas, kartais abidvi roles atlikti gali tas pats asmuo. Muzikinis svečias laidoje atlieka dažniausiai dvi dainas, o vakaro vedėjas pasirodo beveik visose vaidinamose situacijose, taip pat laidos pradžioje atlieka trumpą pasirodymą, norėdamas save pristatyti, dažniausiai tai būna monologas.

Kiekviena šou laida prasideda trumpa situacija, vadinamąja „šaltąja įžanga“ (), kurios pabaigoje aktorius visada pratrūksta garsiai pasakydamas šalyje labai garsią frazę „Live from New York, it’s Saturday Night!“.

### Svečiai
Laidoje yra pasirodę daugybę pasaulinio garso žvaigždžių, įskaitant Justin Timberlake, Michael Jordan, Tom Hanks, Alec Baldwin, Lady Gaga, Donald Trump, Madonna, Jim Carrey, Sting, Gwyneth Paltrow, Cameron Diaz, Ed O'Neill, Bruce Willis, Tina Fey (kuri ilgą laiką buvo pagrindinė šou scenaristė), Amy Poehler, Pamela Anderson, Jackie Chan, Anne Hathaway, Antonio Banderas, Pierce Brosnan, Ellen DeGeneres, Kirsten Dunst, Al Gore, Jennifer Aniston ir šimtai kitų.

Tarp garsiausių muzikinių svečių – Eminem, „ABBA“, Britney Spears, „U2“, „Radiohead“, „Nirvana“, Shakira, „Green Day“, Mariah Carey, Justin Bieber, Jay-Z, „Linkin Park“, Paul McCartney, Beyoncé, „The Black Eyed Peas“, „The Cure“, David Bowie ir t. t.

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
*
Mirštantis galas

**Mirštantis galas** (kitaip **Kapitolijaus galas**) – antikinė skulptūra, esanti Kapitolijaus muziejuose Romoje.

## Apie skulptūrą

Skulptūra „Mirštantis galas“ vaizduoja kovoje sužeistą nuogą galų karį, parkritusį prieš mirtį. Jo veide atsispindi kančia nuo skausmo. Skulptūroje atvirai vaizduojama kario patirta žaizda. „Mirštantis galas“ yra viena iš nedaugelio antikinių skulptūrų, kurios meninės vertės autoritetas nesumenko.

Skulptūra tikriausiai buvo rasta 1621–1623 m. Villa Ludovisi sodų kasinėjimuose kartu su kita skulptūra „Galas, nusižudantis kartu su žmona“ ir priklausė kardinolui Ludovico Ludovisi. Abi skulptūros yra II a. romėnų marmurinės kopijos nuo III a. pr. m. e. graikų sukurtų bronzinių skulptūrų, skirtų Pergamono karaliaus Atalo I pergalei prieš Galatijos galus. Skulptūrą karalius dovanojo Atėnės Nikeforos šventyklai ir ji buvo šventyklos terasoje. Spėjama, kad jos autoriumi galėjo būti skulptorius Epigonas. 1638 m. prancūzas François Perrier publikavo graviūrą su „Mirštančio galo“ atvaizdu, tokiu būdu skulptūra tapo žinoma Europoje. Ispanijos karalius Pilypas IV ir Prancūzijos karalius Liudvikas IV užsakė skulptūros pilno dydžio kopijas. Statulos herojaus motyvą panaudojo dailininkai Diegas Velaskesas, Žakas Lui Davidas, Giovanni Paolo Panini.

Ankstyviausia minima versija, buvo manoma, kad skulptūroje vaizduojamas mirštantis gladiatorius, atitinkamai taip pavadinta statula. 1738 m. skulptūra buvo įsigyta iš Ludovisi giminės. Vokiečių tyrinėtojas Johann Joachim Winckelmann (1717–1768) iškėlė mintį, kad statula yra kopija nuo graikiškos kilmės skulptūros. Vėlesni menotyrininkai nustatė, kad skulptūroje vaizduojamas galas. 1798–1815 m. laikotarpiu skulptūra buvo pagrobta Napoleono ir eksponuojama Luvre. Šiuo metu „Mirštantis galas“ yra viena garsiausių, jei ne pati garsiausia, Kapitolijaus muziejų skulptūra.

## Taip pat skaitykite

* Belvederio Apolonas
* Belvederio torsas
* Laokoonas ir jo sūnūs

## Išnašos
Vudstokas (Kanada)

**Vudstokas** () – miestas Karltono grafystėje, Naujojo Bransviko provincijoje, Kanadoje. Išsidėstęs vakariniame Sent Džono upės krante, 92 km į vakarus nuo Frederiktono miesto.

Pirmieji šių vietovių gyventojai atsikraustė XVIII a. pabaigoje, kai čia buvo išdalintos žemės, amerikiečių kolonistų šeimoms, kurios kovojo Didžiosios Britanijos pusėje JAV nepriklausomybės kare ir dėl pralaimėjimo turėjusios palikti gimtąsias vietas. Gyvenvietė pavadinta 1786 m. įkurtos Vudstoko parapijos vardu, kuri savo ruožtu pavadinta Viljamo Kavendišo, 3-iojo Portlando hercogo garbei, kuris 1783 m. buvo Didžiosios Britanijos ministru pirmininku.

1856 m. Vudstokui suteiktos miesto statuso teisės. Taip jis tapo seniausiu miestu Naujajame Bransvike.
Pigu.lt

**Pigu.lt** – didžiausia elektroninės komercijos bendrovė Baltijos šalyse, valdanti internetines parduotuves Lietuvoje, Latvijoje (220.lv) ir Estijoje (kaup24.ee).

Asortimente >350 tūkst. prekių.

Įstatinis kapitalas siekia 1,74 mln. Eur. 2015 m. pardavimo pajamos, palyginti su 2014 m., padidėjo 29 %: nuo 41,5 mln. Eur iki 53,4 mln. Eur. 2016 m. pardavimo pajamos sudarė 63,2 mln. Eur, ir palyginti su 2015 m. padidėjo 18%. 2017 m. UAB „Pigu“ pardavimo pajamos siekė 72,1 mln. Eur (14% augimas), o 2018 m. – 86,8 mln. Eur (20% augimas). 2019 m. pardavimo pajamos siekė 96,4 mln. Eur (18% augimas), grynieji nuostoliai siekė 18,000 Eur (47 kartų sumažėjimas).

## Istorija
2007 m. birželį įkurta, 2008 m. paleista internetinė parduotuvė „Pigu.lt“.

2011 m. įsigijo vieną didžiausių/seniausių interneto parduotuvių Latvijoje – „220.lv“.

2013 m. „Pigu“ grupė įsigijo kontrolinį Estijos elektronine prekyba užsiimančios įmonės „Dlb Trading OÜ“ akcijų paketą ir tapo internetinių parduotuvių „dlb.ee“ Estijoje (dabar – „kaup24.ee“) ir „dlb.fi“ Suomijoje valdytoja. 2014 m. „Pigu“ įsigijo moteriškų prekių internetinę parduotuvę valdančią UAB „Sau.lt“. 2012 m. UAB „Sau.lt“ pardavimo pajamos sudarė 4,12 mln. Lt. Prisijungdama šią įmonę „Pigu.lt“ sustiprino savo pozicijas kvepalų, kosmetikos, vaikų prekių ir rūbų srityse. 

2015 m. gegužę Pigu grupės kontrolinį akcijų paketą nupirko Lenkijos grupei MCI priklausančios bendrovės „Private Equity Managers“ („PEManagers Group“) kontroliuojamas fondas „MCI.TechVentures 1.0“.

2016 m. lapkričio mėnesį „Pigu“ atidarė 350 m² ploto parduotuvę Žvėryne (Vilniuje), šalia 650 m² ploto savo sandėlio. Parduotuvėje parduodama 2500 skirtingų prekių. Šiuo metu bendrovė valdo parduotuves Vilniuje, Kaune, Klaipėdoje, Šiauliuose ir Panevėžyje. 2021 m. Žvėryno parduotuvę uždarė.

2018 m. „Pigu“ susijungė su Lenkijos e. prekybos platforma „Morele“, kurią taip pat valdo MCI. Susijungusios bendrovės paskelbė, kad plėtos strateginę partnerystę, tačiau toliau veiks kaip atskiros įmonės. Tikimasi, jog grupė taps viena didžiausių elektroninės prekybos rinkoje Centrinėje ir Rytų Europoje, o jos metų apyvartą tikimasi padidinti nuo 300 mln. Eur iki 1 mlrd. Eur.

2021 m. Žvėryno parduotuvę uždarė.

## Apdovanojimai
2009 m. informacinių technologijų žurnalas „Computer Bild Lietuva“ „Pigu.lt“ pripažino geriausia interneto parduotuve Lietuvoje. Šis apdovanojimas įmonei įteiktas ir 2010, 2011 ir 2012 m. 2013 m. „Pigu.lt“ gavo „Gazelės“ apdovanojimą.

2015, 2016, 2017 ir 2018 m. „Pigu“ buvo įtraukta į sparčiausiai regione augančių bendrovių sąrašą – „Deloitte Central Europe Technology Fast 50“.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Greitasis čiuožimas trumpuoju taku 2014 m. žiemos olimpinėse žaidynėse

**Greitasis čiuožimas trumpuoju taku 2014 m. žiemos olimpinėse žaidynėse** vyks jau septintą kartą. Varžybos vyks vasario 10-21 dienomis Iceberg čiuožinėjimo rūmai arenoje Sočyje, Rusijoje.

Greitojo čiuožimo trumpuoju taku varžybose olimpiadoje pirmą kartą debiutuos Lietuva.

## Rungtys
Iš viso greitojo čiuožimo trumpuoju taku varžybose bus surengtos 8 rungtys:

|-bgcolor="#CCCCCC"
! Vyrai!! Moterys
|-style="background:#efefef; color:black"
| 500 m|| 500 m
|-style="background:#efefef; color:black"
| 1000 m|| 1000 m
|-style="background:#efefef; color:black"
| 1500 m|| 1500 m
|-style="background:#efefef; color:black"
| 5000 m komandinis persekiojimas|| 3000 m komandinis persekiojimas
|}

## Medalininkai

## Dalyvaujančios šalys

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Štrpcė

**Štrpcė** ( arba *Shtërpca*; ) – miestas ir savivaldybė Uroševaco srityje, Kosove. Savivaldybės plotas 247,36 km². Štrpcės savivaldybė įsikūrusi kalnuotoje vietovėje, kuri Lepenaco upės slėnyje iškilusi apie 900 m virš jūros lygio. Aukščiausias taškas – Ljuboteno kalnas. Savivaldybė ribojasi su Uroševacu, Kačaniku, Suva Reka ir Prizrenu. Pietuose turi pasienio ruožą su Makedonija.

## Galrija

Strpce-Brezovica.JPG
Sveti Nikola Strpce.JPG|Bažnyčia


## Taip pat skaitikyte
* Brezovica

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Knido Afroditė

**Knido Afroditė** – neišlikusi antikinė skulptūra, sukurta Praksitelio. Žinoma iš kopijų.

## Apie skulptūrą

Skulptūra buvo sukurta apie 360-330 m. pr. m. e. Tikima, kad jos modeliu buvo Praksitelio meilužė Frynė. „Knido Afroditė“ yra pirmoji istorijoje žinoma monumentali nuogos moters statula, kurią galima apžiūrėti iš visų pusių. Plinijus Vyresnysis ją laikė geriausia Praksitelio statula ir geriausia pasaulyje. Ji stovėjo Knido (Mažoji Azija) mieste ir greitai tapo garsia tarp viduržemio jūros tautų, piligrimavimo ir garbinimo vieta. Vėliau statula buvo perkelta į Konstantinopolį ir minima Lauso rūmuose. Statula pražuvo 476 m. Konstantinopolio gaisre.

Statula vaizdavo senovės graikų meilės deivę Afroditę. Statulos atvaizdas žinomas iš senovės Graikijos monetų. Afroditė dešine ranka buvo prisidengusi bikinio sritį. Stovinti ant dešinės kojos, o kairioji buvo atpalaiduota. Afroditės žvilgsnis nukreiptas jai į kairę. Įvairios vėlesnės kopijos, sukurtos pagal „Knido Afroditę“, daugiausia romėniškos, vadinamos „Kukliąja Venera“ (*Venus pudica*). Nauja variacija buvo įvesta skulptūroje, kai Venera dešine ranka prisidengusi krūtis, o kairiąja − bikinio sritį. Garsiausiais tokio vaizdavimo pavyzdžiais yra „Medičių Venera“ ir „Kapitolijaus Venera“.

## Nuorodos

* britannica.com
* penelope.uchicago.edu
* www.wga.hu

## Išnašos
Vitina

**Vitina** ( arba *Vitia*, ) – miestas ir savivaldybė Gnilanės srityje, pietryčių Kosove. Nutolusi 50 km į pietus nuo Prištinos. Savivaldybės teritorijoje daugumą sudaro albanai.

## Istorija
Pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose paminėta 1258 m.

## Sportas
### Futbolas
* KF Vitia – futbolo klubas.
* KFF Presingu – moterų futbolo klubas;
* Miesto futbolo stadionas.

## Šaltiniai
Medičių Venera

**Medičių Venera** – natūralaus žmogaus dydžio antikinė skulptūra, esanti Uficių galerijoje Florencijoje.

## Apie skulptūrą

„Medičių Venera“ yra Graikijoje sukurta marmurinė skulptūra, datuojama I a. pr. m. e. ir laikoma dar ankstesnės bronzinės statulos kopija. „Medičių Venera“ yra *Venus pudica* skulptūrų tradicijos variantas, kurios pradžia siejama su Knido Afrodite. Neko nežinoma apie skulptūros atsiradimą. Spėjama, kad garsas apie ją augo palaipsniui. Ji žinoma nuo XVI a. Buvo išstatyta 1638 m. Villa Medici Romoje. Popiežius Inocentas XI 1677 m. leido ją išvežti į Florenciją, kur ji buvo eksponuojama Uficių Tribunoje. Dėka besilankančių turistų „Medičių Venera“ tapo viena žinomiausių ir labiausiai kopijuojamų statulų XVIII a. Europoje. Veneros nudaužti pirštai buvo restauruoti XVII a.

Ant statulos pagrindo yra autografas „Kleomenas, Apolodoro Atėniečio sūnus“ (apie kurį nežinoma nieko ir autografas iškaltas vėliau, nei sukurta statula), tačiau statula buvo tokia garsi, kad jos autorystė buvo priskiriama žymiai garsesniems skulptoriams, kaip Fidijas ir Praksitelis. 1803–1815 m. statula buvo Napoleono pagrobta ir eksponuojama Luvre. Kanova buvo sukūręs statulą „Venera italika“ tam, kad pakeisti pagrobtąją. 1840 m. Džonas Raskinas apibūdino ją „*viena gryniausių ir aukščiausių moters inkarnacijų*“, tačiau vėliau statulos autoritetas ženkliai smuko ir 1975 m. menotyrininkas Martin Robertson apibūdino ją „*viena iš labiausiai blankių antikinių liekanų*“. 2012 m. po tyrimų buvo paskelbta, kad statulos lūpos buvo dažytos raudonai, o plaukai paauksuoti. Ausyse tkriausiai buvo įverti brangūs auskarai.

## Taip pat skaitykite

* Kapitolijaus Venera
* Knido Afroditė
* Milo Venera

## Išnašos
Kosovo Polė (miestas)

**Kosovo Polė** ( arba *Fushë Kosova*; ) – miestas ir savivaldybė Prištinos srityje, Kosove. Nutolusi maždaug aštuonis kilometrus į pietryčius nuo Prištinos. 2011 m. duomenimis, savivaldybėje gyveno 34 718 gyventojų.

## Istorija
1389 m. šalia miesto įvyko Kosovo mūšis.

## Sportas
* KF Fushë Kosova futbolo klubas.

## Galerija

Vaizdas:Gazimestan, May 2000.jpg|Paminklas Kosovo Polėje
Vaizdas:Fushë Kosovë railway station.jpg|Traukinių stotis


## Šaltiniai
Rytų partnerystė

**Rytų partnerystė** (, santrumpa **EaP**) – Europos Sąjungos iniciatyva sukurta tarpvyriausybinė organizacija, skirta spręsti klausimus, susijusius su ES ir jos rytinių kaimyninių valstybių – Armėnijos, Azerbaidžano, Baltarusijos, Gruzijos, Moldovos ir Ukrainos santykius, sudarant galimybes aptarti prekybą, ekonominę strategiją, susitarimus dėl judėjimo ir kt. Projektas buvo inicijuotas Lenkijos, bendradarbiaujant su Švedija ir 2008 m. gegužės 26 d. pateiktas ES užsienio reikalų tarnybai Briuselyje, o Europos Sąjungos inauguruotas Prahoje 2009 m. gegužės 7 d.

Pirmasis užsienio reikalų ministrų susitikimas dėl Rytų partnerystės vyko 2009 m. gruodžio 8 d. Briuselyje.

Šiuo metu Rytų Partnerystėje dalyvauja Armėnija, Azerbaidžanas, Baltarusija, Gruzija, Moldova ir Ukraina bei ES.

3-asis Rytų partnerystės viršūnių susitikimas vyko Vilniuje.
Karaliūnai (gentis)

**Karaliūnai** (*Cariniana*, ) – šalminių (*Lecythidaceae*) šeimos medžių gentis.

## Paplitimas
Natūraliai paplitę Pietų Amerikos žemyno subtropikų ir tropikų klimatinėse juostose.

## Apibūdinimas
Karaliūnai užauga iki 60 m aukščio. Jų žiedai nedideli – mažesni nei 10 mm skersmens.

## Rūšys
Karaliūnų rūšys pateiktos remiantis *Plant List* sąrašu.
# *[[Cariniana domestica]]* (Mart.) Miers
# *[[Cariniana estrellensis]]* (Raddi) Kuntze
# *[[Cariniana ianeirensis]]* R.Knuth
# Tikrasis karaliūnas *Cariniana legalis* (Mart.) Kuntze
# *[[Cariniana micrantha]]* Ducke
# *[[Cariniana parvifolia]]* S.A.Mori, Prance & Menandro
# *[[Cariniana penduliflora]]* Prance
# *[[Cariniana pyriformis]]* Miers
# *[[Cariniana rubra]]* Gardner ex Miers

## Panaudojimas
Daugelis šių medžių naudojami medienos apdirbimo pramonėje.

## Pavadinimas
Pietų Amerikos ispanakalbėse šalyse turi daug pavadinimų:
*Yvir sapucay* (Paragvajuje), *Yesquero* (Bolivijoje), *Abarco*, *Chibuga* (Kolumbijoje), *Cachimbo caspi*, *Papelillo caspi*, *Machimango* (Peru), *Bacu* (Venesueloje).

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Cariniana (theplantlist.org) , *[[Anglų kalba]]*
* Tombamento Jequitibá (youtube.com), *[[Portugalų kalba]]*
Trepelis

**Trepelis** (pagal radimvietės Tripolio miesto pavadinimą) – nuosėdinė chemobiogeninės kilmės mikrokristalinė silicitinė uoliena. Susidaręs iš labai smulkių (0,01–0,02 mm) amorfinio silicio dioksido (72–90 % opalinio kristobalito ir α kristobalito), rečiau chalcedono sferolitų ir mažo organinių liekanų (titnagdumblių kiautelių) kiekio. Būna molio, kvarco, glaukonito, feldšpatų priemaišų. Birus (miltelių pavidalo, žemėtas) arba silpnai susicementavęs. Lengvas. Poringas. Struktūra amorfinė. Būna baltas, pilkas, rudas, juodas, raudonas. Lūžis kriauklėtas. Tankis 1200–2500 kg/m3. Susidaro, dūlant silicingai klinčiai, dolomitui, siliciniams skalūnams, diatomitui. Slūgso klodais, sluoksniais. 

Randamas kreidos, paleogeno, neogeno periodų karbonatinėse uolienose. Vartojamas garsui ir šilumai izoliuoti, abrazyvams, filtrams, adsorbentams, katalizatoriams, užpildui, statybinėms medžiagoms gaminti. Telkinių yra JAV, Libijoje, Rusijoje. Lietuvoje yra paleogeno periodo uolienose.

## Šaltiniai
Ketelmeras

**Ketelmeras** ( – „ežeras-katilėlis“) – Nyderlandų ežeras, didžiąja dalimi telkšantis Flevolando provincijoje. Katelmero ežero plotas siekia 35 km², vidutinis gylis – 2,4 m.

Vakaruose jungiasi su Eiselio ežeru, kurio dalimi buvo iki 1956 m., kai buvo pastatyti Nordostpolderio ir Flevolando polderiai. Ežerų susijungimo vietoje nutiestas varstomasis Ketelbrugo tiltas. Rytinėje dalyje į ežerą įteka Eiselio upė, kurios delta priklauso Overeiselio provincijai. Taip pat tyvuliuoja Zvartemero ir Veluvemero sąsiauriai, atsiradę nusausinus naujus žemės plotus.

Viduryje ežero stūkso dirbtinė Eiselogo sala, supilta atliekų laikymui, kurių tūris gali siekti 23 mln. m³. Salos forma primena apvalią dambą, dugnas išklotas plėvele, apsaugančia nuo pratekėjimų.
Damba (reikšmės)

Galimos skirtingos žodžio **damba** reikšmės pagal panaudojimą:
* Damba – ežeras Šilutės rajone;
* damba – hidrotechninis statinys.