Zarasų operacija

**Zarasų operacija** – Lietuvos kariuomenės puolimo operacija prieš Sovietų Rusijos okupacinę kariuomenę Šiaurės Rytų Lietuvoje, vykdyta 1919 m. rugpjūčio 23 – rugsėjo 1 dienomis, karo prieš sovietus metu. Operacijos pabaigoje į kovą prieš Lietuvos pajėgas įsitraukė Lenkijos kariuomenės daliniai.

## Priešistorė

1918 m. lapkričio 11 d. Pirmajame pasauliniame kare kapituliavus Vokietijai, Rusija paskelbė anuliuojanti Brest Litovsko taikos sutartį ir Raudonoji armija patraukė į vakarus. Sekdama besitraukiančią vokiečių kariuomenę 1918 m. gruodžio pabaigoje ji įsiveržė į Lietuvą ir 1919 metų pradžioje jau buvo užėmusi beveik du trečdalius Lietuvos teritorijos, rengėsi Kauno puolimui. Lietuvos padėtis buvo kritiška. Vokiečių kariuomenė šiek tiek aktyviau kovojo su bolševikais tik Žemaitijoje, o nuo gegužės mėnesio karinėse akcijose prieš Raudonąją armiją visai nebedalyvavo.

Pirmosios sėkmingos Lietuvos kariuomenės kautynės su puolančiais bolševikais įvyko ties Kėdainiais vasario pradžioje. Po to buvo atmušti puolantys Kauną iš rytų Raudonosios armijos daliniai, atsiimtas Alytus. 1919 m. kovo 1 d. M. Sleževičiaus vyriausybė susitarė dėl karo veiksmų prieš Raudonąją armiją derinimo su Latvija, o nuo balandžio vidurio puolimą prieš bolševikus pradėjo ir Lenkija. Lietuvos kariuomenės surengtų savarankiškų stambių operacijų metu gegužės 3 d. išvaduota Ukmergė, gegužės 26 d. – Panevėžys, birželio 2 d. – Utena. Po šių kovų 1919 m. liepos mėnesį fronto linija stabilizavosi ir vyko tik žvalgomojo pobūdžio veiksmai ir susirėmimai. Nuo liepos 15 d. iki rugpjūčio mėn. 25 d. tiek lietuviai, tiek ir bolševikai ruošėsi tolesnėms kovoms.

## Operacijos eiga
Prieš Lietuvos kariuomenę bolševikų fronte išsidėstė šeši Raudonosios armijos pėstininkų pulkai, trys vadinamieji komunistiniai batalionai ir trys specialiosios paskirties rinktinės, visi – iki apie 12 tūkst. karių. Bolševikai turėjo daug ir geros artilerijos. Lietuvos kariuomenės pajėgas sudarė I brigada, į kurios sudėtį įėjo Pirmasis pėstininkų pulkas ir Trečiasis pėstininkų pulkas, Kauno, Ukmergės, Vilniaus batalionai ir II brigada, kuri buvo sudaryta iš Antrojo pėstininkų pulko, Marijampolės, Panevėžio, Joniškėlio ir Šiaulių batalionų. Šias pajėgas rėmė keturios artilerijos baterijos ir du kavalerijos eskadronai. Iš viso Lietuvos pajėgas sudarė apie 14 tūkst. karių. Lietuvos kariuomenėje jau buvo pirmosios karo mokyklos laidos karininkai. Lietuvos pajėgoms padėjo aktyviai veikę partizanų būriai. Ypač pasižymėjo Dusetų apylinkėse veikęs partizanų būrys „Žalioji gvardija“.

Bolševikų pajėgos, nors ir gerokai didesnės, buvo pakrikę, be vieningo vadovavimo. Zarasų bare bolševikų pajėgoms vadovavo lietuvių kilmės komunistas F. Baltušis-Žemaitis. Pakrikę bolševikų pajėgos nesugebėjo išnaudoti nuo Pirmojo pasaulinio karo likusių įtvirtinimų, įrengtų tarp Zarasų ežerų. Bolševikų prievarta mobilizuoti raudonarmiečiai neturėjo jokios motyvacijos ir neretai net atsisakydavo žygiuoti pirmyn prieš lietuvius. Bolševikų fronto vadovybė galėjo pasitikėti tik komunistinėmis dalimis, bet jų buvo mažuma. Rengdamiesi tolimesnei kovai bolševikai vykdė intensyvią propagandos kampaniją, leido atsišaukimus, kuriuose ragino sukilti prieš savus vadus, nes jie esą dvarininkų vaikai ir t. t. Tokių atsišaukimų, kovų dalyvio pulkininko Jono Petruičio teigimu, buvo “nors imk ir vežimais vešk”. Propagandos kampanija, tiek Panevėžio, tiek ir Ukmergės rinktinėse karių tarpe pasisekimo neturėjo, nors daug iš savanorių buvo basi, apiplyšę, blogai maitinami ir menkai ginkluoti.

Vyriausias kariuomenės vadas generolas Silvestras Žukauskas 1919 m. rugpjūčio 22 d. telefonograma Nr. 101 įsakė nuo rugpjūčio 23 d. visu frontu pradėti puolimą ir užimti Daugpilį. Pirma operaciją vykdyti pradėjo Ukmergės rinktinė. Rugpjūčio 25 d. buvo užimti Zarasai, rugpjūčio 26 d. – Smalvos, rugpjūčio 27 d. – Turmanto geležinkelio stotis, rugpjūčio 28 d. – Graudinės, Šarlotės ir kiti dvarai, Kaupiškių ir Raguliškių kaimai, rugpjūčio 29 d. – Šventmuižės ir Kriviškių dvarai, Alūksta (pasiekta Dauguva), rugpjūčio 30 d. – Kalkuonės dvaras ir geležinkelio stotis, prieita prie Daugpilio, įsitvirtinta prie Dauguvos. Rugpjūčio 31 d. iš Kalkuonės geležinkelio stoties lietuvių dalinius išstūmė trys Lenkijos kariuomenės pėstininkų batalionai. Rugsėjo 1 d. Sovietų Rusijos daliniai puolė lietuvių ir lenkų karinius junginius; Lietuvos kariniai daliniai kontratakavo, pasiekė Daugpilį, Sovietų Rusijos kariniai junginiai pasitraukė į miestą, iš kurio juos išstūmė lenkų ir latvių pajėgos po 1920 m. sausio 3-5 d. vykusio Daugpilio mūšio.

Rugpjūčio 30 d. Lietuvos Respublikos ministras pirmininkas Mykolas Sleževičius oficialiai pasveikino Lietuvos kariuomenę, išvijusią bolševikus iš Lietuvos teritorijos.

Spalio 6 d., nustūmus bolševikus už Dauguvos, Pirmasis pėstininkų pulkas buvo perkeltas saugoti demarkacijos liniją nuo Jiezno iki Zarasų, Antrojo pėstininkų pulko I batalionas – nuo Niklovkos iki Kalkūnų, II batalionas – nuo Turmanto iki Kalkūnų, o III batalionas buvo perkeltas į Zarasų miestą. Spalio 12 d. abi rinktinės išvyko į Radviliškio apylinkes, kur buvo telkiamos jėgos prieš bermontininkus.

## Pasekmės
Zarasų operacija buvo didelis jaunos ir nepatyrusios kariuomenės laimėjimas prieš stiprų priešą. Kovų metu ypač pasižymėjo karininkai J. Laurinaitis, J. Variakojis, J. Butkus, M. Katchė, K. Ladyga, J. Čaplikas ir daugelis kitų. Valstybės prezidentas Antanas Smetona 1919 m. rugsėjo 13 d. pasveikino vyriausiąjį kariuomenės vadą S. Žukauską ir visas ginkluotąsias pajėgas su iškovota didele pergale ir padėkojo už Tėvynės išvadavimą iš bolševikų jungo. Daugelio karininkų ir kareivių žygiai buvo įvertinti aukštais valstybės apdovanojimais. Per Zarasų operaciją išvaduota visa Lietuvos teritorija, kurią 1919 m. buvo užėmusi Sovietų Rusija. Netrukus po sėkmingos Zarasų operacijos pabaigos, rugsėjo 11 d. Sovietų Rusija pasiūlė Lietuvai taikos derybas ir 1920 m. liepos 12 d. buvo pasirašyta taikos sutartis, kuria Rusija besąlygiškai pripažino Lietuvos valstybę.

Išvaduojant Zarasų kraštą nuo okupantų didžiausią reikšmę turėjęs mūšis įvyko Bružų kaime, Degučių sen. Apie Lietuvos kariuomenės Zarasų operaciją ir Bružų gynybinių įtvirtinimų pralaužimą 2020 m. sukurtas dokumentinis filmas pavadinimu „Zarasų operacija", Bružų kaime pastatytas paminklas,

## Šaltiniai

## Literatūra
* Įgyvendintas draugijos „Laisvės aukuras“ projektas „Nepriklausomybės kovų vykusių Bružų kaime įamžinimas“, zarasai.lt
* Kriščiūnas, Žygimantas, , Vytauto Didžiojo universitetas
* Matekūnas, Petras, Nepriklausomybės kovos Zarasų apskrities ribose, Partizanai: istorija ir dabartis
* Petruitis, J, Atsiminimai iš kovų su bolševikais ir bermontininkais. I tomas. Antra laida. "Vaga" JAV. 200 psl. Tiražas nenurodytas
* Surgailis, Gintautas, Zarasų operacija, Visuotinė lietuvių enciklopedija
* Prieš 105 metus Lietuvos kariuomenė pradėjo Zarasų operaciją, Vytauto Didžiojo karo muziejus
* Zarasų išvadavimo ir bolševikų Raudonosios armijos galutinio išvijimo iš Lietuvos karinė operacija, Lietuvos Respublikos krašto apsaugos ministerija, 2009-08-27
* Zarasų operacija – didžiausio masto savarankiškai Lietuvos kariuomenės surengta karinė operacija Nepriklausomybės karo metu, zarasai.lt

## Nuorodos
* Zarasų operacija, dokumentinis filmas