open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Požerūnų geležinkelio tiltas

**Požerūnų geležinkelio tiltas** – metalinis ir betoninis geležinkelio tiltas vakarų Lietuvoje, Tauragės rajone, Beigeriškių, Staiginės, Požerūnų kaimų sandūroje per Ežeruonos upę ir vietinį žvyrkelį, vedantį pro Tauragės konvencijos paminklą (0,35 km į pietus). Tiltas stovi Pagėgių–Šilėnų geležinkelio linijoje, už 0,6 km į šiaurę nuo Ežeruonos ir Jūros upių santakos. Tiltas plieninis-gelžbetoninis, jo ilgis – 124,3 m.

Pirmasis tarpatramis – monolitinis skliautas, antrasis ir trečiasis – plieninės santvaros su paklotu viršuje. Kelias vienos vėžės, ramtai masyvūs, atviri. Aukštupio pusėje likusios senosios atramos, jų apačia daug platesnė, su metaline lytlauža, viršutinė dalis – stačiakampio skerspjūvio.

## Istorija

1916 m. Vokietijos imperijos kariuomenė nutiesė plačiojo geležinkelio ruožą Lauksargiai–Tauragė–Šilėnai, kurį prijungė prie 1875 m. nutiesto Klaipėdos–Tilžės geležinkelio. Lauksargių–Šilėnų geležinkelis (124,4 km) buvo atiduotas eksploatuoti 1916 m. birželio 20 d. Tiesiant šią liniją buvo pastatytas tiltas per Ežeruoną ties Požerūnais. Tikėtina, kad ir Požerūnų tiltas pastatytas 1916 m., nors šaltiniuose nurodoma, kad 1917 m.

Iš pirmykščio tilto mūsų laikus pasiekė gelžbetoninis monolitinis tilto skliautas, t. y. originalus pirmasis tarpatramis, po kuriuo upės krantu praeina žvyrkelis. Per Antrąjį pasaulinį karą susprogdinti kiti du tarpatramiai įrengti jau gerokai po karo – 1962 m. Šios dvi tilto angos buvo perdengtos plieninėmis santvaromis, kurios sumontuotos ant stačiakampio skerspjūvio masyvių taurų ir monolitinio atvirojo ramto. Aukštupio pusėje, priešais taurus, paliktos senosios atramos su lytlaužomis. Paklotas su viena geležinkelio vėže ant medinių pabėgių įrengtas santvarų viršuje.

## Galerija

2. Požerūnai, geležinkelio tiltas.JPG|Žvyrkelis praeina pro betoninę arką, stovinčią nuo 1916 m.
3. Požerūnai, geležinkelio tiltas.JPG|Gelžbetoninės ir plieninės tilto dalies sandūroje – senoji atrama su lytlauža
Požerūnai, geležinkelio tiltas.JPG|Nuo žemupio pusės; santvaros sumontuotos ant naujų atramų
Požerūnai, ant gelež. tilto.JPG|Ant tilto – viena vėžė. Kairėje – senosios atramos su lytlaužomis


## Pastabos

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Tauragės turizmo informacijos centras. Požerūnų geležinkelio tiltas *facebook.com*
Vaistinis šalavijas

**Vaistinis šalavijas** (*Salvia officinalis*) – notrelinių (*Lamiaceae*) šeimos puskrūmis, kilęs iš Viduržemio jūros regiono.

Augalas žolinis, daugiametis, 50-100 cm aukščio. Stiebas šakotas, keturbriaunis, apačioje sumedėjęs. Lapai priešiniai, pailgi, raukšlėti, apatinė pusė pilkšvai žalia. Žydi birželio-liepos mėnesiais smulkiais, mėlynai violetiniais žiedais. Vaisiai – apvalūs, juodi riešutėliai, subręstantys rugsėjo mėnesį. Augalas dauginasi sėklomis.

Kvapnūs šalavijo lapai naudojami ruošiant žuvį, alkoholinius gėrimus, konservus, maisto koncentratus. Duoda maistui aštraus kvapo ir kartoko skonio. Dedamas į padažus, mėsos gaminius, kepsnius (ypač kiaulienos, žvėrienos, paukštienos), sriubas.

## Gydomosios savybės

Vaistinis šalavijas nuo seno daugelyje kraštų naudojamas kaip vaistinis augalas. Pasižymi kvapniu eteriniu aliejumi, besikaupiančiu daugiausia lapuose (1,3–2,5 %). Jame yra natūralaus antibiotiko salvino, lemiančio antiseptines augalo savybes. Lapų nuoviras skatina skrandžio ir kasos sekrecijos liaukų veiklą, dezinfekuoja, slopina uždegimus. Juo gydoma angina, chroniški tonzilitai, kvėpavimo ligos, burnos pažeidimai, radikulitas, osteoporozė, stomatitas, odos pažeidimai, plaukų slinkimas ir kt. Šaknų preparatai vartojami sergant reumatoidiniu artritu, mastitu, dismenorėja, limfmazgių uždegimais.

Atliekami preliminarūs *Salvia officinalis* ir *S. lavandulaefolia* ekstraktų tyrimai dėl galimo poveikio žmogaus smegenų funkcijai. Tujonas, kurio yra šalavijų ekstraktuose, gali turėti neurotoksišką poveikį.


Image:Koeh-126.jpg|Požymiai
Image:Salvia officinalis-20050607-1.jpg|Žiedai
Image:Starr 070906-8852 Salvia officinalis.jpg|Jauni lapai


## Šaltiniai
Džėjaus sutartis

**Džėjaus sutartis** () – sutartis, sudaryta 1794 m. lapkričio 19 d., tarp Jungtinių Valstijų ir Didžiosios Britanijos. Sutarties dėka buvo išvengta dviejų šalių karo ir išspręsta daugelis problemų, užsilikusių po Amerikos revoliucijos. Sutartis atvėrė duris dešimt metų trukusiai taikiai prekybai. JAV Kongresas pritarė sutarčiai 1795 m. birželio 24 d., ji įsigaliojo 1796 m. vasario 29 d., kai abi šalys pasikeitė ratifikaciniais raštais.

## Sutarties nuostatos
Sutarties sąlygas parengė prezidentas Džordžas Vašingtonas, JAV iždo sekretorius Aleksandras Hamiltonas ir pagrindinis JAV derybininkas Džonas Džėjus. Rengiant sutartį, D. Britaniją atstovavo užsienio reikalų ministras lordas W. Grenville. Šiai sutarčiai aršiai prieštaravo Džefersonas, Džeimsas Madisonas ir jų šalininkai, siekę užsienio politikoje artimesnių santykių su Prancūzija. Sutartis pagyvino prekybą ir padėjo JAV išvengti karo su D. Britanija, kas tenkino abi sutartį pasirašiusias šalis. Džėjus pasiekė, kad būtų įgyvendinti pagrindiniai amerikiečių reikalavimai: britų pajėgos atsitrauktų iš jų užimamų pozicijų JAV Šiaurės vakarų teritorijoje (britai tai padaryti žadėjo dar 1783 m.). Klausimai dėl karo skolų, taip pat JAV bei Britų Šiaurės Amerikos valdos – Kanados sienos buvo perduoti nagrinėti trečiųjų šalių – arbitražo teismui. Tai buvo vienas pirmųjų arbitražo panaudojimų diplomatijos istorijoje. Amerikiečiams taip pat buvo garantuotos keletas teisių prekiauti britų valdose Indijoje ir Karibuose mainais į medvilnės eksporto suvaržymų panaikinimą. Kita vertus, amerikiečių laivai negavo teisės įplaukti į D. Britanijos valdų Šiaurės Amerikoje uostus, nors britų laivai teisę įplaukti į JAV uostus gavo. D. Britanijai sutartis buvo naudinga, nes leido jai įsivežti iš JAV žaliavas ir duoną.
 
Sutartis kuriam laikui padėjo išvengti karo, tačiau jos pasirašymas tapo vienu iš labiausiai ginčijamų JAV vidaus politikos klausimų. Pagrindiniai sutarties priešininkai – T. Džefersonas ir Dž. Madisonas bijojo, kad artimesni ekonominiai ryšiai su D. Britanija sustiprins Federalistus ir siekė glaudesnių ryšių su Prancūzija. Sutartis dešimtmečiui paskatino abiejų šalių tarpusavio prekybą. 1803 m. prekybiniai santykiai vėl ėmė blogėti, nes baigė galioti 10 metų laikotarpiui nustatytos sutarties sąlygos prekybos klausimais. Pastangos susitarti dėl sutarties pakeitimo nauja sutartimi 1806 m. baigėsi nesėkme. JAV atmetė Monro-Pinknio sutartį. Įtempti santykiai tarp JAV ir Didžiosios Britanijos peraugo į 1812 metų karą tarp abiejų pusių.

## Šaltiniai
Fredos kapinės

**Fredos kapinės** – senosios kapinės Kaune, Aukštojoje Fredoje, šiauriau VDU Botanikos sodo, buvusiajame Kauno tvirtovės artilerijos kieme (Ž. E. Žilibero g.). Kapinės stačiakampio plano. Šalia kapinių stovi Šv. Sergijaus Radonežiečio cerkvė.

## Istorija

Senosios Fredos kapinės įsteigtos 1880 m. Jose laidoti vietos gyventojai, pirmasis Kauno tvirtovės komendantas, generolas Oskaras Klemas, mokslininkas Vilhemas Regelis, Pirmojo pasaulinio karo metais žuvusių vokiečių kariai. 1952 m. Senosios Fredos kapinės uždarytos. 1995 m. kapinės paskelbtos istorijos ir kultūros paminklu.

## Galerija

FredaCemet1.jpg|Fredos kapinės
Cerkvė prie Fredos kapinių. 2011 m.JPG|Cerkvė prie Fredos kapinių. 2011 m. spalis
Freda Kapinėse.JPG|Kapinių viduje
Fredos kapinėse.JPG|Originali tvorelė
Fredos kapinės.JPG|Kryžiai žuvusiems kare


## Šaltiniai

## Nuorodos

* Fredos kapinių tvarkymo talka 2010 m.
The Obsidian Conspiracy

**The Obsidian Conspiracy** – septintasis progresyviojo metalo grupės Nevermore studijinis albumas, išleistas per Century Media 2010 metais.

## Dainų sąrašas
# "The Termination Proclamation" – 03:12
# "Your Poison Throne" – 03:54
# "Moonrise (Through Mirrors of Death)" – 04:03
# "And the Maiden Spoke" – 05:00
# "Emptiness Unobstructed" – 04:39
# "The Blue Marble and the New Soul" – 04:41
# "Without Morals" – 04:19
# "The Day You Built the Wall" – 04:23
# "She Comes in Colors" – 05:34
# "The Obsidian Conspiracy" – 05:16
# "Temptation (The Tea Party koveris)" – 02:46
# "Crystal Ship (The Doors koveris)" – 03:26

## Personalas
### Grupė
* Warrel Dane – vokalas
* Jeff Loomis – gitara
* Jim Sheppard – bosinė gitara
* Van Williams – mušamieji
Šv. Tado vienuolynas

**Šv. Tado vienuolynas** arba **Ghara Kelisa** (, ) − armėnų vienuolynas Irane, Vakarų Azerbaidžane, 20 km į pietus nuo *Makaus* (*Maku*) miesto.

Legenda byloja, kad vienuolyno vietoje palaidotas apaštalas Judas Tadas, o 68 m. toje vietoje pastatytas vienuolynas. Pirmieji duomenys apie vienuolyną datuojami VII a.

Vienuolynas išsidėstęs kalnuotoje vietovėje. Pagrindinė soboro dalis pastatyta 1329 m., po to, kai 1319 m. įvykęs žemės drebėjimas sugriovė senąją. Dauguma vienuolyno pastatų pastatyti XIX a., kai vienuolynas buvo restauruotas Irano princo *Abaso Mirzos* pastangomis.

Vieną kartą metuose (liepos pradžioje) vienuolyne vyksta pamaldos, sutraukiančios armėnų tikinčiuosius iš viso Irano.

2008 m. Šv. Tado vienuolynas įtrauktas į Pasaulio paveldo sąrašą, kartu su *Šv. Stepanoso vienuolynu* ir *Dzordzoro* koplyčia (kiti du Armėnijos architektūriniai paminklai, esantys toje pačioje provincijoje).

 

## Nuorodos

*Šv. Tado vienuolynas (anglų k.)
Jungtinių Valstijų iždo sekretorius

**Jungtinių Valstijų iždo sekretorius** () – Jungtinių Valstijų Finansų departamento vadovas, besirūpinantis finansų ir valiutos reikalais, o nuo 2003 m. ir keliais nacionalinio saugumo ir gynybos klausimais. Ši JAV federalinės valdžios pareigybė yra analogiška kitose šalyse esančiai finansų ministro pareigybei. Iždo sekretorius yra JAV prezidento kabineto, o nuo B. Klintono prezidentavimo metų ir JAV nacionalinio saugumo tarybos narys. JAV iždo sekretorius yra penktas JAV prezidento posto perėmimo eilėje.

## Iždo sekretoriai

## Taip pat skaitykite
* JAV Kabinetas

## Nuorodos
* Oficialus tinklapis
Hatvanakono nacionalinis parkas

**Hatvanakono nacionalinis parkas** () – pajūrio nacionalinis parkas Tailande centre, Pračuapkhirikhano provincijoje. Parkas įkurtas 1992 m. gruodžio 30 d.

## Vieta
Parkas užima 38,00 km² plotą Tailando įlankos pakrantėje, Malakos pusiasalio šiaurėje. Parkas apima Mueango (Mueang) ir Thapsakae (Thap Sakae) apylinkėse, 35 km į pietvakarius nuo provincijos centro Pračuapkhirikhano. Parkui priklauso dvi nedidelės salos: Kočano (Ko Chan) ir Kothaisi (Ko Thaisi).

## Flora ir fauna
Iš retų augalų parke sutinkama: aukštasis sparnenis (Dipterocarpus alatus), stambiavaisis koralmedis (Pterocarpus macrocarpus), Afzelia xylocarpa, sindora (Sindora siamensis), asiūklinė kazuarina (Casuarina equisetifolia), Casuarina junghuhniana, o prie salų – koralinis rifas.

Parke gyvena: palminis musangas, Birminis kiškis, dygliatriušis, Draco blanfordii ir kt., sutinkama daug paukščių: gracula (Gracula religiosa), volungė (Oriolus chinensis), vandenynis rifinis garnys, Dicrurus paradiseus , Bengalinis žalvarnis (Coracias benghalensis), Vanellus indicus, Pycnonotus blanfordi, Halcyon smyrnensis, Aerodramus fuciphagus ir kt.

## Įžymiausios vietos
* Hatvanakono (Hat Wanakon) 7 km ilgio paplūdimys.
* Kočano (Ko Chan) ir Kothaisi (Ko Thaisi) salos.

## Išnašos

## Nuorodos
* Parko svetainė 
* Tailando nacionaliniai parkai
Metohija

**Metohija** (, ) − istorinė ir geografinė Balkanų dalis į vakarus nuo Kosovo.

Regiono plotas 3340 km². Gyventojų − 790 272 (2002 m. duomenys). Metohija išsidėsčiusi lygumoje, kur labai derlingos žemės, švelnus klimatas, gausūs vandens šaltiniai ir aukštos kalnų grandinės, skiriančios ją nuo Albanijos.

## Istorija
Kosovas ir Metohija buvo politinis viduramžių Serbijos centras. Taip pat − labai svarbi vieta serbų dvasiniam bei kultūriniam identitetui ir valstybingumui nuo seniausių laikų iki dabar. Daugiausiai didelę reikšmę viduramžiais turėjusių vienuolynų (pavyzdžiui, *Gračanica*, *Pečka Patrijaršija* ar *Visoki Dečani*) buvo pastatyti būtent Kosove. Metohijoje, vakarinės Kosovo provincijos *Pečo* mieste, 1346 m. įsikūrė pagrindinis Serbijos Ortodoksų bažnyčios patriarchatas (veikė iki 1766 m.). Tais pačiais metais įkurtos Serbijos Imperijos sostinė taip pat buvo Metohijoje − Prizreno miestas, kuris serbų istorijoje žinomas kaip „Imperijos miestas“ arba „Serbijos Konstantinopolis“.

Terminas *Metohija* reiškia žemę, valdomą Serbijos ortodoksų bažnyčios. Serbų istorikai tvirtina, kad iki 1946 m., kuomet nauja komunistų valdžia, prisidengdama agrarinės reformos politika, nacionalizavo žemę ir perdavė ją albanų valstiečiams, 70% Kosovo ir Metohijos teritorijos priklausė Serbijos ortodoksų bažnyčiai. Priešingai nei serbams, albanams Kosovas ir Metohija nėra svarbiausia nacionalinė žemė. Atvykėliai iš Albanijos pradėjo keltis į šį miestą tik po Pirmosios didžiosios serbų migracijos iš Kosovo ir Metohijos 1690 m., kuri vyko per Austrijos ir Osmanų imperijos karą (Vienos karas) 1683−1699 metais. Pagal osmanų vykdytus gyventojų surašymus matosi, kad šiame regione anksčiau vyravo serbai. Surašymas atliktas 1485 m., tai yra po trisdešimties metų, kai provincija buvo okupuota turkų ir tapo sudedamąja administracinės Osmanų imperijos dalimi (1455 m.).

Kosove ir Metohijoje albanų skaičius didėja iki šiol. Remiantis oficialiais Serbijos šaltiniais, 1945 m. provincijoje gyveno 70% albanų, o 1991 m. 90%.

## Nuorodos
* Kosovo parlamentas (anglų, albanų, serbų k.)
* Kosovas ir Metohija – Serbijos tautos lopšys
Mūravanka

**Mūravanka** – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 1 km į pietryčius nuo Giedraičių. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Mureikai

**Mureikai** – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 5 km į pietvakarius nuo Griškabūdžio.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Mūrelis

**Mūrelis** (arba ***Liun Muravianka***) – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 7 km į pietvakarius nuo Anykščių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Murgai

**Murgai** – kaimas Lazdijų rajono savivaldybėje, 4 km į pietryčius nuo Verstaminų.

## Istorija

## Gyventojai

## Šaltiniai
Murgeliai

**Murgeliai** – kaimas Lazdijų rajono savivaldybėje, 5 km į pietus nuo Veisiejų, 1 km į pietvakarius nuo Barčių, Šilainės miške.

## Etimologija
Pavadinimas kildinamas iš žodžio *mùrgas* „margas, žemės matas“.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Mūrinė

**Mūrine** (arba ***Muravanka, Murovanka***) vadinamos gyvenvietės:

* Mūrinė, kaimas Biržų rajone;
* Muravenka, viensėdis Kelmės rajone;
* Mūravanka, kaimas Molėtų rajone;
* Vilniaus rajone:
** Mūrinė, kaimas Nemenčinės seniūnijoje,
** Mūrininkai, kaimas Rukainių seniūnijoje,
** Mūrinė, viensėdis Sužionių seniūnijoje;
* Murovanka, kaimas Zarasų rajone.
Mūrinė (Sužionys)

**Mūrinė** – viensėdis Vilniaus rajono savivaldybėje, 5 km nuo Sužionių.

## Istorija

Iki XX a. vid. vadintas ***Murovanka***.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Mūrininkai

**Mūrininkai** – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 2 km nuo Savičiūnų. Greta, Rukainių miške, aptikti Mūrininkų pilkapiai, o arčiau kelio  – Mūrininkų piliakalnis su piliaviete.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Muriniškė

**Muriniškė** – kaimas Kazlų Rūdos savivaldybėje, 12 km nuo Višakio Rūdos, prie Jūrės upės. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Murlinė

**Murlinė** – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 5 km nuo Nemėžio. 

## Istorija

## Gyventojai

## Šaltiniai
Murmuliškės

:: *Apie kaimą Kazlų Rūdos seniūnijoje žr. [[Murmuliškės (Kazlų Rūda)]]*.

**Murmuliškės** – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 2 km nuo Degučių. 

## Istorija

## Gyventojai

## Šaltiniai
Murovanka

**Murovanka** – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 3 km į pietryčius nuo Antazavės, Astravos saloje Dūburio ežere (Duburio hidrografinis draustinis). Seniau su sausuma būdavo susisiekiama valtimis, dabar yra sudarytas pylimas. Šiaurinę salos pusę užima eglynas su senais storais ąžuolais, trykšta šaltiniai. Saugomi Rūpintojėlio ąžuolas ir Duburio salos ąžuolas.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Musninkai (Prienai)

**Musninkai** – kaimas Prienų rajono savivaldybėje, 2 km į pietus nuo Kašonių, prie kelio . Į vakarus nuo kaimo auga Mediniškių miškas.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Musninkėliai

**Musninkėliai** – kaimas Širvintų rajono savivaldybėje, 1 km nuo Musninkų.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Mutrungis

**Mutrungis** – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 11 km nuo Verėduvos. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Nabuiliai

**Nabuiliai** – kaimas Mažeikių rajono savivaldybėje, 4 km nuo Kairiškių. 

## Gyventojai

## Šaltiniai

*
Nadiejiškis

**Nadiejiškis** – buvęs kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurę nuo Ragelių.

## Istorija

Panaikintas 1978 m.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Nagėnai

**Nagėnai** – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 2 km nuo Rimšės.

## Istorija

XX a. pr. pateko į Novoaleksandrovsko apskritį, Rimšės valsčių. Tarpukariu kaimas priklausė Lenkijai (Breslaujos apskritis, Rimšės valsčius).

## Gyventojai

## Šaltiniai
Nagurka (Telšiai)

**Nagurka** – kaimas Telšių rajono savivaldybėje, 4 km į pietvakarius nuo Žarėnų, Gedikėnų miške, šalia Ivančiaus ežero ir Žarnos upelio. Toliau vakaruose telkšo Rupūžinis. Į kaimą veda keliukas iš Girkantiškės. Dalis kaimo (negyvenama) yra Rietavo savivaldybėje.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Birutė Razauskienė-Daukintaitė (1929–2009), choro dirigentė ir muzikos pedagogė.

## Šaltiniai
Nagurkiškiai

**Nagurkiškiai** – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 13 km nuo Anykščių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Nainiai

**Nainiai** – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 5 km į pietus nuo Kimbartiškės. 

## Istorija

XX a. pradžioje įėjo į Novoaleksandrovsko apskritį. Tarpukariu kaimas priklausė Lenkijai (Breslaujos apskritis, Smalvų valsčius).

## Gyventojai

## Šaltiniai
Nainiškiai

**Nainiškiai** – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 1 km į šiaurės rytus nuo Miežiškių.

## Gyventojai

### Gyventojai
* Birutė Žilytė-Steponavičienė (1930–2024), dailininkė grafikė, knygų iliustratorė.

## Šaltiniai
Čoga Zanbilis

**Čoga Zanbilis** () − senovės persų miestas Irane, Chuzestano provincijoje; 42 km į vakarus nuo Dezfulio, 30 km į pietus nuo Sūzų, 80 km į šiaurę nuo Ahvazo.

Čoga Zanbilis žymus savo zikuratu − vienu įspūdingiausių senovės Elamo architektūros paminklų.

Miestas buvo pastatytas karaliaus *Untaš Napirišo*, dievo *Išušinako* garbei, ir iš pradžių vadinosi *Dur Untašas*. Miesto plotas buvo apie vieną kvadratinį kilometrą; jis buvo apjuostas 4 km ilgio siena. Mokslininkai mano, kad karalius planavo čia įsteigti religinį centrą vietoje Sūzų.

Miestas gyvavo iki asirų užkariavimo. Čoga Zanbilį sugriovė karalius Ašurbanipalas.

1979 m. Čoga Zanbilis tapo pirmuoju Irano objektu įrašytu į Pasaulio paveldo sąrašą.

## Susiję pasaulio paveldo objektai
* : Ašūras (2003)
* : Sūzai (2015)
* : Ahvaras pietų Irake: biologinės įvairovės prieglobstis ir senųjų Mesopotamijos miestų kraštovaizdžio reliktai (2016)
* : Babilonas (2019)

## Nuorodos
* Čoga Zanbilis  (anglų k.)
Naisiai (reikšmės)

**Naisiais** vadinami kaimai:

* Kelmės rajone;
* Šiaulių rajone:
** Bubių seniūnijoje,
** Meškuičių seniūnijoje.
Naislaukis

**Naislaukis** – buvęs viensėdis Šiaulių rajono savivaldybėje, 6 km nuo Meškuičių.

## Istorija

Panaikintas 1986 m. spalio 20 d.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Nakiškėliai

**Nakiškėliai** – kaimas Pasvalio rajono savivaldybėje, 6 km į pietvakarius nuo Joniškėlio, prie kelio . 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Nakraušiūnai

**Nakraušiūnai** – kaimas Radviliškio rajono savivaldybėje, 5 km nuo Karčemų. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Nakrošiūnai

**Nakrošiūnai** – kaimas Pakruojo rajono savivaldybėje, 6 km nuo Žeimelio. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Nakrūniškė

**Nakrūniškė** – kaimas Lazdijų rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurės vakarus nuo Seirijų, tarp Žagarių ir Straigiškės. Pro kaimą eina kelias Seirijai–Sutrė, piečiau dunkso Trako miškas.

## Etimologija

Nakrūniškės pavadinimas kildinamas iš asmenvardžio *Nakrū́nas* (plg. pavardės *Nakrẽvičius, Nakrỹs, Nakrošius*).

## Istorija

XIX a. pab. buvo Roskošnės kaimas Seinų apskrities Metelių valsčiuje, Seirijų parapijoje.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Nakštiškės

**Nakštiškės** – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 4 km nuo Glitiškių. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Nakvosėliai

**Nakvosėliai** – viensėdis Pasvalio rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurės vakarus nuo Vaškų, prie kelio . Į rytus nuo kaimo teka Maučiuvis.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Nalivaikos

**Nalivaikos** – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 3 km į pietus nuo Ceikinių, Švenčionių rajono paribyje. Šalia plyti Garnių miškas, netoliese telkšo ežerai Mergežeris ir Dėlinis.

## Etimologija
Pavadinimas kilęs iš asmenvardžio *[[Nalivaika|Naliváika]]*. Vietovė raštuose minima nuo 1736 m.

## Istorija
XIX a. pab. Nalivaikos buvo užusienis Švenčionių apskrities Zablatiškės valsčiuje, Šventos apylinkėje. Priklausė Kančiogino dvarui.

Sovietmečiu priklausė Ceikinių apylinkei.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Namajūnai

**Namajūnai** – kaimas Pasvalio rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurę nuo Kiemėnų.

## Istorija

|}

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* 1895 m. Namajūnuose gimė pirmasis Lietuvos kariuomenės savanoris, Generalinio štabo viršininkas, pulkininkas, diplomatas Kazys Škirpa.

## Šaltiniai
Namališkiai

**Namališkiai** – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 12 km nuo Dubingių. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Naniškiai

**Naniškiai** – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 14 km nuo Pandėlio. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Napreliai

:: *Apie kaimą Dusetų seniūnijoje žr. [[Napreliai (Dusetos)]]*.

**Napreliai** – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 5 km nuo Mukulių. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Narantis

**Narantis** – buvęs kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, netoli Svėdasų.

## Gyventojai

## Išnašos
Narbutai (Panevėžys)

**Narbutai** – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 8 km į pietryčius nuo Miežiškių, prie kelio . Į vakarus nuo kaimo teka Nevėžis.

## Istorija

## Gyventojai

## Šaltiniai
Narbutiškės

**Narbutiškės** – viensėdis Vilniaus rajono savivaldybėje, 3 km nuo Buivydžių. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Naniškės

**Naniškės** – kaimas Šalčininkų rajono savivaldybėje, 3 km nuo Kalesninkų.

## Istorija
Dabartinis kaimas išaugo apie dvarą, buvusį XV a. – XX a. I pus. Jis pirmą kartą paminėtas 1440 m. liepos 22 d. Lietuvos didžiojo kunigaikščio Kazimiero Jogailaičio rašte, kuriuo Eišiškių valsčiaus Naniškių dvaras suteiktas Radvilai Astikaičiui.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Naniškės (reikšmės)

**Naniškėmis** vadinami kaimai:

* Naniškės Šalčininkų rajone;
* Varėnos rajone:
** Naujosios Naniškės,
** Senosios Naniškės.
Narezkai

**Narezkai** – kaimas Trakų rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurės vakarus nuo Senųjų Trakų, 3 km į pietryčius nuo Trakų. Pro kaimą eina kelias . Yra medinis kryžius, Šv. Marijos skulptūrėlė.

## Istorija

Narezkų kaimo įkūrimas susijęs su sentikių iš carinės Rusijos imperijos atvykimu į Lietuvos teritoriją. Sentikių emigracija į dabartinę Lietuvos teritoriją prasidėjo XVII a. aštuntojo dešimtmečio pabaigoje.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Nariūnai

**Nariūnai** – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 4 km į pietvakarius nuo Salako, prie Salako miško ir kelio . Yra archeologijos paminklas Salako akmuo, senosiose kapinėse stovi Nariūnų koplyčia. Šalia prasideda Pratkūnų geomorfologinis draustinis.

## Istorija

XX a. pr. kaimas pateko į Novoaleksandrovsko apskritį, Salako valsčių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Narkyčiai

:: *Apie kaimą Kaliningrado srityje žr. [[Narkyčiai (Meždurečė)]]*.

**Narkyčiai** – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurę nuo Vencavų, šiaurinėje Vencavo ežero pakrantėje. Stūkso Narkyčių piliakalnis, išlikusi Narkyčių dvaro sodyba.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Narkiškės

**Narkiškės** – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 8 km į vakarus nuo Turmanto.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Narkiškis

**Narkiškis** – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 9 km nuo Rubikių. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Narkūnai (Šakiai)

**Narkūnai** – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 3 km į vakarus nuo Gelgaudiškio, Nemuno kairiajame krante, prie kelio . Prie Nemuno telkšo žiogis Nemunaitis. Netoliese stūkso Maštaičių piliakalnis (dar vadinamas Narkūnų piliakalniu).

## Istorija

Narkūnai minimi nuo 1668 m. (Gelgaudiškio dvaro inventoriuje).

XIX a. Narkūnai priklausė Gelgaudiškio parapijai, buvo Gelgaudiškio dvaro valda.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Narkūnėliai

**Narkūnėliai** – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 11 km nuo Obelių. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Narkuškės

**Narkuškės** – viensėdis Šalčininkų rajono savivaldybėje, 4 km į pietus nuo Butrimonių, 3 km į rytus nuo Jančiūnų, šalia Baltarusijos sienos, prie Šalčykščios (Jurgionių tvenkinio galo). Praeina kelias . Kitapus – Baltarusijos kaimas Jundiliškės.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Narmantai

:: *Apie kaimą Klaipėdos rajone žr. [[Narmantai (Klaipėda)]]*.

**Narmantai** (arba ***Narmontai***) – kaimas Kretingos rajono savivaldybės šiauriniame pakraštyje, 7 km į šiaurės vakarus nuo Salantų ir 4 km į šiaurės rytus nuo Grūšlaukės.

## Etimologija

Pavadinimas kilo iš asmenvardžio *Narmontas* () daugiskaitinės formos. Rašytiniuose šaltiniuose rašomas , , , žem. *Narmontā*.

## Geografija

Kaimas plyti lygumoje. Jį iš šiaurės, vakarų ir pietvakarių juosia Spanguolyno, Peldinės ir Narmantų miškai. Titk pietryčiuose - rytuose kaimas susisiekia su Jakštaičių, vakaruose – su Peldžių kaimo žemėmis. Pietrytinėje dalyje išteka Juodupis – kairysis Erlos intakas.

## Istorija

Kaimas susiformavo XVI – XVII a. Priklausė Salantų, o nuo 1675 m. – Grūšlaukės dvarui. Pirmąkart paminėtas 1750 m. Salantų parapijos gyvenviečių sąraše.

1750 m. buvo 7, 1821 ir 1843 m. – 9, 1846 m. – 10, 1866 m. – 12 dūmų, 1923 m. – 29 ūkiai. 

Dvasiniais gyventojų reikalais rūpinosi Salantų, nuo 1778 m. – Grūšlaukės bažnyčių kunigai.

Lietuvos žemės reformos metu gatvinis kaimas išskaidytas į vienkieminius ūkius. Iš Grūšlaukės per kaimą link Skuodo nutiestas žvyrkelis, tiesiogiai sujungęs Skuodą su apskrities centru – Kretinga.

Kaimas turėjo savo kapines, kuriose mirusieji laidoti iki XVIII a. pab.

Narmantus juosiančiame miškų masyve 1944–1952 m. veikė LLA Žemaičių apygardos Kardo rinktinės partizanai. 

Pokariu Narmantai ir Jakštaičiai buvo sujungti į vieną kolūkį, kurio centrinė gyvenvietė pradėta statytis ties riba su Jakštaičiais, prie kelio Narmantai–Juodupėnai. Vėliau ūkis buvo prijungtas prie Kirovo kolūkio, o naujoji gyvenvietė liko pagalbine.
  

### Gyventojai

## Kultūros paveldas
* Narmantų senosios kapinės (XVI – XIX a.).
* Etninės mažosios architektūros statiniai:
– P. Gedrimo sodybvietės koplytėlė (XIX a. pab. pastatė F. Gedrimas; rekonstr. XX a. pab.); 
– J. Vasiliausko sodybvietės koplytėlė su Marijos Maloningosios skulptūra (XIX a. pab.; rekonstr. 1920 m. ir XX a. pab.);
– pakelės koplytėlė su Marijos, Lurdo Marijos, Piemenėlio, Angelo su gėle ir klūpančio angelo skulptūromis (1938 m. pastatė D. Kuprys; skulptūrų autorius J. Paulauskas);
– B. Litvinienės sodybos koplytėlė su Šv. Pranciškaus ir Angelo skulptūromis (1935 m.; skulptūrų autorius J. Paulauskas);
– kryžkelės koplytstulpis su Švč. Lurdo Marijos, Šv. Izidoriaus ir Šv. Jurgio skulptūromis (1912 m. pastatė, 1940 m. rekonstravo F. Gedrimas; skulptūrų autorius nenustatytas).

## Galerija

Narmontai koplytstulpis 2006.jpg|Kryžkelės koplytstulpis (1912 m.; aut. F. Gedrimas)
Narmontai koplytele1 2006.jpg|Gedrimų sodybvietės koplytėlė (rekonstr. XX a. pab.)
Narmontai koplytele2 2006.jpg|Vasiliauskų sodybvietės koplytėlė (1920 m.)


## Šaltiniai
Narsutiškė

**Narsutiškė** – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 3,5 km į pietryčius nuo Ignalinos, 1 km į rytus nuo Bėčiūnų.

## Etimologija
Pavadinimas kildinamas iš asmenvardžio *Narsùtis*.

## Istorija
XIX a. pab. kaimas buvo Švenčionių apskrities Zablatiškės valsčiuje, priklausė Švenčionių dvaro valdoms. XX a. pr. minimi du Narsutiškės kaimai.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Nartai

**Nartai** – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 7 km nuo Girėnų, prie kelio .

## Gyventojai

## Šaltiniai
Nartakai

**Nartakai** – kaimas Širvintų rajono savivaldybėje, 5 km nuo Žemųjų Viesų. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Nartelis

**Nartelis** – kaimas Marijampolės savivaldybėje, 3 km į šiaurę nuo Liudvinavo, Šešupės kilpoje. Kolektyviniai sodai.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Narto Naujiena

**Narto Naujiena** – kaimas Marijampolės savivaldybėje, 5 km į pietryčius nuo Marijampolės, prie kelio . Yra Narto Naujienos senosios kapinės.

## Istorija

## Gyventojai

## Šaltiniai
Naručionys

**Naručionys** – kaimas Elektrėnų savivaldybėje, 4 km į pietvakarius nuo Vievio. Kaime yra Naručionių (Lovio) ežeras, taip pat keletas balų ir bevardžių ežerėlių. Rytine dalimi eina kelias , atšaka į Pakalniškes.

## Etimologija
Pavadinimas greičiausiai kilęs iš asmenvardžio *Narùšis, Norùšis, Nõrušas, Naruša* ir pan. formų.

## Istorija
XIX a. pab. – XX a. pr. buvo Naručionių okolica ir užusienis Trakų apskrities Vievio valsčiuje, Semeliškių parapijoje. 1850 m. užusienis priklausė Jurevičiui.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Narūniškės

**Narūniškės** – viensėdis Širvintų rajono savivaldybėje, 9 km nuo Alionių I.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Narušiai (Ignalina)

**Narušiai** – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 5 km į rytus nuo Linkmenų, pietiniame Grikiapelės pakraštyje, prie kelio .

## Etimologija
Pavadinimas kilęs iš asmenvardžio *[[Narušis|Narùšis]]*.

## Istorija
XIX a. pab. kaimas buvo Švenčionių apskrities Linkmenų valsčiuje, Antalksnės apylinkėje, pateko į Linkmenų dvaro valdas. Tarpukariu pateko į Lenkijos teritoriją (Švenčionių apskritis, Kaltanėnų valsčius).

LTSR laikais kaimas buvo Linkmenų apylinkėje.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Narutiškis

:: *Apie kaimą Utenos rajone žr. [[Narutiškis (Utena)]]*.

**Narutiškis** – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 4 km nuo Naujamiesčio.

## Istorija

1585 m. minimas Narutiškio palivarkas.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Nastazavas

**Nastazavas** – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 5 km į vakarus nuo Ceikinių, 1 km į pietus nuo Žydelių, šalia Tuolo ežero.

## Etimologija
Dvaro pavadinimas sulietuvintas iš *Anastazowo*, kuris padarytas iš vardo *Anastazas*.

## Istorija
XIX a. pab. buvo palivarkas (Zeiferto valda) Švenčionių apskrities Zablatiškės valsčiuje.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Našiškiai (Vilkaviškis)

**Našiškiai** – kaimas Vilkaviškio rajono savivaldybėje, 1 km nuo Stirnėnų, prie kelio .

## Istorija

## Gyventojai

## Šaltiniai
Našloniškis

**Našloniškis** – kaimas Utenos rajono savivaldybėje, 2 km nuo Spitrėnų. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Natališkės

**Natališkės** – viensėdis Vilniaus rajono savivaldybėje, 8 km nuo Buivydžių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Narvydiškis

**Narvydiškis** – kaimas Širvintų rajono savivaldybėje, 3 km nuo Musninkų. Išlikęs Narvydiškio dvaras.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Naružlionys

**Naružlionys** – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 4 km į rytus nuo Eitminiškių. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Natiškiai (Panevėžys)

**Natiškiai** – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 22 km nuo Karsakiškio.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Natkuškiai

**Natkuškiai** – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 6 km į šiaurės vakarus nuo Ragelių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Naudžiai (Kazlų Rūda)

**Naudžiai** – kaimas Kazlų Rūdos savivaldybėje, 12 km į šiaurės rytus nuo Višakio Rūdos. 

## Gyventojai

## Galerija

Naudžiai, koplytstulpis.JPG|Atminimo koplytstulpis (2010)
Naudžiai, partizanų kryžius.JPG|Kryžius žuvusiems partizanams


## Šaltiniai
XIV Europos futbolo čempionato atranka/C grupė

**[[Euro 2012|XIV Europos futbolo čempionato]] atrankos** C grupės rezultatai.

## Turnyrinė padėtis

## Rezultatai



----



----



----



----


----



----



----



----



----



----



----


----


----


----


----


----



----


----

----


----



----



----


----


----



----


----


----


----


----



## Išnašos
XIV Europos futbolo čempionato atranka/I grupė

**[[Euro 2012|XIV Europos futbolo čempionato]] atrankos** I grupės rezultatai.

Plačiau apie Lietuvos rinktinės varžybas: Lietuvos rinktinė 2012 m. Europos futbolo čempionato atrankoje.

## Turnyrinė padėtis

## Rezultatai



----



----



----



----



----



----



----


----

----


----


----

----

----

----



----


----


----


----


----
Reštas

**Reštas** () – miestas šiaurės Irane, Kaspijos jūros pakrantėje, Elburso kalnų papėdėje. Gilano provincijos sostinė. Virš 0,5 mln. gyventojų. Yra oro uostas. Rešto jūrų uostas yra Bender Enzelyje.

Tekstilės, maisto (ypač tabako, arbatos), medienos apdirbimo, stiklo gamybos pramonė. Tradicinės šilkininkystės centras (nuo XIV a.). Amatai (medžio raižyba, metalo kalimas, meninis nėrimas). Veikia 3 universitetai, institutas. Netoli kalnuose yra Masulė kurortas.

## Istorija

Nėra gerai žinoma, kada Reštas buvo įkurtas, bet rašytiniuose šaltiniuose minimas nuo 682 m. XVIII a. miestas buvo užimtas Petro I ir prijungtas prie Rusijos Imperijos. Dėl miesto nuolat kovojo rusai, britai ir persai. 1920–1921 m. Reštas buvo trumpai gyvavusios Persijos TSR sostine.

## Šaltiniai
Gilekių kalba

**Gilekių kalba** – indoeuropiečių kalba, priklausanti iranėnų kalbų grupei, Kaspijos iranėnų kalboms. Kalbančiųjų – 2-4 milijonai. Kalba vartojama šiaurės Irane esančioje Gilano provincijoje. Labai artima mazandaranių kalbai, su kuria dalijasi bendru žodynu.

Gilekių kalba turi 3 tarmes:
* vakarų gilekių
* rytų gilekių
* gelešių (kalnų gilekių)

Plačiausiai vartojama vakarų gilekių tarmė, kurios areale yra Gilano sostinė Reštas. Morfologiškai kalba panaši į persų.

## Nuorodos
*
Mazenderanių kalba

**Mazenderanių kalba** – indoeuropiečių kalba, priklausanti iranėnų kalbų grupei, Kaspijos iranėnų kalboms. Kalbančiųjų – 3-4,5 milijonų. Kalba vartojama šiaurės Irane, daugiausia Mazenderano ir Golestano provincijose. Labai artima gilekių kalbai, su kuria dalijasi bendru žodynu. Nuo persų kalbos skiriasi archaiškesniu žodynu ir kiek kitokia gramatika.

Kalba sintetinė, turi daug priesagų. Gramatinės giminės nėra. Įprasta sakinio santvarka – SVO.

## Nuorodos
*
Naudžiai (Vilnius)

**Naudžiai** – buvęs kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, greta Marijampolio.

## Istorija

1988 m. gegužės 30 d. Naudžiai prijungti prie Marijampolio.

## Gyventojai

## Šaltiniai
XIV Europos futbolo čempionato atranka

**[[XIV Europos futbolo čempionatas|XIV Europos futbolo čempionato]] atranka** – atrankos varžybos į 2012 m. vyksiantį Europos futbolo čempionatą Lenkijoje ir Ukrainoje. Komandos padalintos į 9 grupes. Grupių nugalėtojai ir geriausius rezultatus parodžiusi antroji komanda patenka tiesiai į čempionatą, o kitos antrasias vietas užėmusios rinktinės dėl kelialapių kovoja tarpusavyje.

## Grupės

### A grupė

* Lietuvos rinktinė 2012 m. Europos futbolo čempionato atrankoje

### B grupė

### C grupė

### D grupė

### E grupė

### F grupė

### G grupė

### H grupė

### I grupė

## Taisyklės
Dviem ar daugiau komandų surinkus vienodą taškų skaičių, jų vietos nustatomos, atsižvelgiant į šiuos kriterijus:
# Daugiau surinktų taškų tarpusavio rungtynėse;
# Geresnis įvarčių santykis tarpusavio rungtynėse;
# Daugiau įmuštų įvarčių tarpusavio rungtynėse;
# Daugiau išvykoje įmuštų įvarčių tarpusavio rungtynėse;
# Jeigu lygiai taškų yra surinkusios daugiau nei dvi komandos ir pritaikius kriterijus nuo 1 iki 4, keletas iš jų vis dar turi lygius rezultatus, tuomet kriterijai nuo 1 iki 4 joms pritaikomi dar kartą. Jeigu tai nepadeda nustatyti pranašumo, tuomet taikomi 6 ir 7 kriterijai.
# Rezultatai apskritai visose grupės rungtynėse: įvarčių santykis, įmušti įvarčiai, išvykose įmušti įvarčiai, „fair play“ reitingas.
# Burtų traukimas.

## Atkrintamosios varžybos

|}

## Įvarčių autoriai

Įskaičiuoti įvarčiai įmušti rungtynėse, sužaistose iki 2011-09-06 imtinai.

Pastaba: 2010-10-12 vykusios rungtynės tarp Italijos ir Serbijos buvo nutrauktos (tuo metu rezultatas buvo 0:0), Italijai įskaityta pergalė 3:0. Šie trys įvarčiai yra įtraukti į statistiką, nors jų neįmušė joks žaidėjas.

### Rezultatyviausi

## Šaltiniai
Jezdas

: *Apie kaimą Lazdijų rajone skaitykite [[Jezdas (Lazdijai)]]*.

**Jezdas** () – miestas centriniame Irane, oazėje ties Dešte Keviro ir Dešte Luto dykumų sandūra, tarpukalnių slėnyje. Jezdo provincijos sostinė. Virš 430 tūkst. gyventojų. Svarbus transporto mazgas.

Tekstilės, maisto, elektronikos, kabelių gamybos pramonė. Tradicinė persiškų kilimų gamyba, šilkininkystė ir šilko verpimas, tradicinių konditerinių gaminių gamyba, keramika, juvelyrika. Netoli Jezdo išgaunama polimetalų rūda.

## Paveldas
Miestas turtingas savo unikalia architektūra. Dėl regiono sausringumo čia įrengta viena didžiausių kanatų (vandentiekio) sistemų pasaulyje. Daugelyje pastatų įrengtos taip vadinamos „vėjo gaudyklės“, tiekiančios vėsesnį orą karštomis dienomis. Jezde išlikę jachčalai – senoviniai kūginiai šaldytuvai, kuriuose buvo saugomas ledas, atgabentas iš kalnų. Jezdas yra Irano zoroastrizmo centras, mieste yra ugnies šventykla kurioje dega amžinoji ugnis nuo pat 470 m.

Svarbiausi Jezdo architektūriniai paminklai: XIV a. Didžioji mečetė su įstabia mozaika ir aukščiausiais šalyje minaretais, Mula Izmailo mečetė, šacho Tahmasbo mečetė, senovinis bazaras, Dovazdeho Imamo (XI a.) ir dar keletas mauzoliejų, XIV a. Šamsijos medresė, vandens muziejus, rūmų, vilų kompleksai.

2017 m. istorinis Jezdo palikimas įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.

## Galerija

Image:Zoroastrians' Tower of Silence.jpg|Zoroastristų „Tylos bokštas“
Image:Masjed-e Jomeh, Yazd.jpg|Didžioji mečetė
Image:Amir Chakhmaq, Yazd.jpg|Imamo Hoseino mauzoliejus


Image:Yazd-Ab anbar 4 badghirs.jpg|Vėjo gaudyklės ir ab anbaras (cisterna)
Image:Yazd fire temple.jpg|Zoroastristų ugnies šventykla
Image:Hayat-howz Khuneh Lari Yazd.jpg|Rūmų sodas


## Istorija

Miestas žinomas nuo Medijos laikų, kuomet vadintas Isačiu. Dabartinį pavadinimą gavo nuo Sasanidų valdovo Jezdegerdo I (V a. pr.). Sasanidų laikais tai buvo zoroastrizmo centras, į kurį dar daugiau šio tikėjimo atstovų persikėlė prasidėjus Persijos islamizacijai. Dėl savo atokios padėties Jezdas išvengė daugelio Persijoje vykusių karų ir neramumų. Miestas buvo Irano sostine valdant Muzafaridams (XIV a.). Tuo metu pastatyta daugelis miesto architektūrinių paminklų.

## Šaltiniai
* UNESCO svetainė
Dakotai

**Dakotai** (*Dakhóta Oyáte*), ***sijai–dakotai*** – indėnų tauta, priklausanti sijams. Gyvena Jungtinių Amerikos Valstijų šiaurinėse valstijose – Minesotoje, Nebraskoje, Šiaurės ir Pietų Dakotose; taip pat Kanadoje (Manitoboje, Saskačevane). Populiacija – apie 20 tūkst. žmonių. Dakotų kalba priklauso sijų kalbų šeimai. Taip pat kalba angliškai, Kanadoje – ir prancūziškai. Dauguma tikinčiųjų – krikščionys (katalikai, įvairūs protestantai), yra tradicinės religijos tęsėjų, Indėnų bažnyčios narių.

Dakotų apibrėžimas keblus – plačiausia prasme dakotais vadinamos visos 3 sijų grupės. Taip pat dakotais vadinami sančių sijai ir janktonai, atskyrus sijus lakotus.

Dakotų protėviai iš rytų į Didžiųjų ežerų kraštą atsikėlė XVI a. Vėliau, XVIII a. pr., algonkinų buvo išstumti į vakarines Misisipės pakrantes. XIX a. buvo užėmę sritis nuo Baltosios upės (Nebraska) iki Kanados sienos, ir nuo Minesotos upės iki Mažojo Misūrio.

Dakotus sudarė 7 gentys, susijungusios į 3 grupes:
* rytų (sančių sijai) – mdevakantonai, vapetonai, vapekutai, sisetonai;
* vidurio (nakotai) – janktonai ir janktonajai, iki XVI a. – asiniboinai;
* vakarų (lakotai) – tetonai.

XVII–XVIII a. rytų dakotai įsitraukė į prekybą kailiais su prancūzais. Nuo XIX a. sudarė sutartis su JAV. Baltiesiems XIX a. vid. pabandžius užimti dakotų žemes, šie kilo į ginkluotą pasipriešinimą. XIX a. pab. dakotų žemės buvo užimtos, jie išbarstyti po keletą rezervacijų.

Dakotai vertėsi žemės ūkiu, žvejyba, medžiokle, laukinių ryžių rankiojimu. Iš baltųjų perėmę arklius perėjo prie raitosios bizonų medžioklės. Buvo ištobulinę siuvinėjimą karoliukais, tapybą ant bizonų kailių, kūrė piktografinį raštą.

Tradicinė dakotų kultūra panaši į kitų Didžiųjų lygumų indėnų. Klajojančių medžiotojų bendruomenes sudarė kelios didžiosios šeimos. Santuoka patrilokalinė. Buvo paplitusi daugpatystė (iki 4 žmonų), leviratas, sororatas, vogtinės vestuvės.
 
Tradicinei dakotų tikybai būdingas tikėjimas dievybėmis ir dvasiomis (*wakan*), su kuriomis bendrauja šamanai, taip pat – dvasiomis–globėjomis. Svarbi kasmetinė apeiga – Saulės šokis. Iki šiolei išlaikę mitologiją, apeigų, šokių fragmentų.
 
Dabartiniai dakotai turi ribotą savivaldą, daugiausia dirba samdomus darbus.


Timber Yellow Robe, Henry Standing Bear and Wounded Yellow Robe.png|Dakotų vaikai (1879 m.)
The story of our nation, from the earliest discoveries to the present time together with a graphic account of Porto Rico, Cuba, Hawaii and the Philippine islands (1902) (14595229689).jpg|Dakotų kaimas (1902 m. piešinys)
Zitkala-Sa.jpg|Dakotų rašytoja Raudonoji Paukštė (*Zitkála-Šá*)
Wambditanka c1864.jpg|Dakotų mdevakantonų vadas Didysis Erelis (*Waŋbdí Táŋka*)


## Šaltiniai
Fantastikos mėgėjų klubas

**Fantastikos mėgėjų klubas**, *FMK* () – fantastikos mėgėjų susivienijimas (dažnai – neformalus, tam tikro miesto ar miestelio), paprastai įeinantis į savo šalies fantastikos mėgėjų bendruomenę.

## TSRS
Tarybų Sąjungoje fantastikos mėgėjų klubai ėmė kurtis XX a. 7-to dešimtmečio viduryje. Apie 1983 m. audringas FMK augimas sukėlė TSRS valdžios nerimą dėl nevaldomo FMK informacinio aktyvumo (renginiai, keitimasis informacija ir kt.), todėl netrukus imtasi draudžiamųjų priemonių, o kai kur – net represijų.
XX a. 9-tojo dešimtmečio pabaigoje buvo tarybinių FMK klestėjimo viršūnė, po to klubinis judėjimas ėmė silpti. Silpimą lydėjo audringas vaidmenų žaidimų judėjimo stiprėjimas. Internetas darėsi vis prieinamesnis, todėl dalis aktyvių fantastikos mėgėjų savo veiklą perkėlė į internetą, kur susidarė virtualios fantastikos mėgėjų asociacijos.

## Lietuva
1979 m. spalio 2 d. Lietuvoje G. Beresnevičius, R. Buivydas ir A. Kakaras organizavo fantastikos mėgėjų klubą Vilniaus universitete, kuris buvo pirmasis FMK Lietuvoje. Šis klubas, vėliau pasivadinęs „Dorado“, egzistuoja iki dabar.

### Lietuvos fantastikos mėgėjų klubai
Esami ir buvę Lietuvos fantastikos mėgėjų klubai:
* Dorado (Vilnius)
* Feniksas (Kaunas)
* Argo navis (Klaipėda)
* Selija (Pakruojis)
* Fajetai (Žemaitija)
* Soliaris (Alytus)
* Uf!.. (Utena)
* 222, Sirijus (Marijampolė)
* Bolidas (Panevėžys)
* ir kt.

## Nuorodos
* (Apie senuosius Lietuvos fantastikos mėgėjų klubus)  
* Feniksiečių gimtadienis: siaubūnų puota Kauno centre
Maksimo Gorkio Literatūros institutas

**Maksimo Gorkio Literatūros institutas** () – humanitarinio profilio Rusijos aukštoji mokykla Maskvoje, ruošianti rašytojus ir vertėjus. 

Į institutą priimami žmonės turi konkurso būdu parodyti savo rašytojo ar vertėjo gabumus. Institute dėsto ne tik dėstytojai, bet ir rašytojai, kurie, remdamiesi savo kūrybine patirtimi, veda kūrybinius įvairių žanrų literatūros rašymo ar vertimo seminarus.

## Istorija
Literatūros institutas įkurtas 1933 m. Maksimo Gorkio iniciatyva kaip *Vakarinis darbininkų universitetas* (*Вечерний рабочий университет*). 1936 m. pavadinimas pakeistas į dabartinį. 1942 m. imta mokyti dieniniu ir neakivaizdiniu būdais. Nuo 1953 m. institute veikia Aukštieji literatūros kursai. 1983 m. institutas apdovanotas Tautų Draugystės ordinu. Nuo 1992 m. institutas pavaldus Rusijos Federacijos Švietimo ir mokslo ministerijai.

## Kursai
Prie instituto veikia įvairūs kursai:
* Aukštieji literatūros kursai (*Высшие литературные курсы*) rašytojams, kurių pagrindinis išsilavinimas nehumanitarinis,
* Aukštoji meninio vertimo mokykla (*Высшая школа художественного перевода*),
* Redaktorių kursai (*Курсы редакторов*)
* Korektorių kursai (*Курсы корректоров*)
* Užsienio kalbos kursai (*Курсы иностранного языка Н. А. Бонк*) 

## Instituto pastatas
Institutas yra buvusioje miesto sodyboje, kuri yra XVIII a. architektūros paminklas. Šiame name 1812 m. gimė Aleksandras Gercenas. 

Pastatas minimas kai kuriuose literatūros kūriniuose:
* aprašytas Michailo Bulgakovo romane „Meistras ir Margarita“ kaip „Gribojedovo namas“ ir „MASSOLIT'o namas“. 
* minimas Osipo Mandelštamo apybraižoje „Четвёртая проза“ (Ketvirtoji proza): „...pabėgti, kad tik nematyti tų dvylikos šviesių Judos langų Tverės gatvėje, negirdėti skaičiukų taukšėjimo, sidabrinių skambėjimo, spaudos lankų skaičiavimo“.

## Studentai
* Vizma Belševica
* Leonas Briedis
* Nambarynas Enkbajaras
* Jurijus Nikitinas

Lietuviai:
* Algirdas Alionis
* Rasa Andrašiūnaitė
* Vytautas Bikulčius
* Vytautas Brencius
* Algimantas Bučys
* Algimantas Čekuolis
* Virgilijus Juozas Čepaitis
* Eugenijus Ignatavičius
* Stasys Jonauskas
* Antanas Jonynas
* Juozas Macevičius
* Jaroslavas Melnikas
* Vladas Mozūriūnas
* Vacys Reimeris
* Marija Rolnikaitė
* Raimundas Samulevičius
* Paulius Širvys

## Šaltiniai
Kirk Hammett

**Kirk Lee Hammett** (g. 1962 m. lapkričio 18 d. San Franciske, Kalifornijoje) – amerikiečių muzikantas, geriausiai yra žinomas kaip thrash metal grupės „Metallica“ gitaristas.

## Ankstyvosios dienos (1962–1980)

Kirk Hammett gimė 1962 m. lapkričio 18 d. Pradėjo groti gitara būdamas 15 metų. Kai 1978 m. įsigijo elektrinę gitarą, Fender Stratocaster kopiją, bandė groti įvairias gitaros partijas. Vėliau Kirkas įsidarbino „Burger King“ užkandinėje, kad užsidirbtų pinigų ir galėtų nusipirkti „Marshall“ gitaros stiprintuvą.

## Exodus (1980–1983)
Kirkui pradėjus domėtis trankiojo metalo muzika, jis buvo pakviestas prisijungti prie grupės „Exodus“. Su jais Kirkas įrašė vieną demonstracinį albumą.

## Metallica (1983-)
Vos „Metallica“ išmetė iš grupės Dave Mustaine, Kirkas atvyko į naujų gitaristų perklausą. Pirma daina, kurią perklausoje Kirkas sugrojo su „Metallica“, buvo „Seek and Destroy“. Kirkas sugrojo tokį solo, kad „Metallicos“ nariai be abejonių priėmė jį grupės sudėtį. Tuo metu Kirkas mokėsi groti pas garsų gitaristą Joe Satriani.
2009 m. Kirkas kartu su „Metallica“ pateko į Rokenrolo šlovės muziejų.

## Asmeninis gyvenimas
1998 m. sausio 31 d. susituokė su Lani Hammett, Havajuose. Turi sūnų Angel Ray Keala Hammett (g. 2006 m.). Kirkas domisi šiais muzikantais ir grupėmis: Jimi Hendrix, „UFO“, „Black Sabbath“, „Deep Purple“, „Led Zeppelin“, „Kiss“, John Coltrane, „Government Mule“, Chet Baker, Prez Prado, „Alice In Chains“, David Bowie, „U2“, King Crimson, Robert Johnson, „Radiohead“.
Vainežeris (Lazdijai)

**Vainežeris** – kaimas pietinėje Lazdijų rajono savivaldybės dalyje, 1 km į šiaurės rytus nuo Mėčiūnų, Veisiejų regioniniame parke, Ančios ežero vakarinėje pakrantėje. Yra Vainežerio piliakalnis, vadinamas „Okopka“, Vainežerio (Justinavo) dvaro parkas, Justinavo dvarvietė, Vainežerio senosios kapinės. Kaimo pietuose telkšo ežeras Vainežeris, šalia – nedidelis ežerėlis Samanius.

## Etimologija

Iš pradžių vietovė vadinosi ***Kapočių Veisiejai***. Nuo XVIII a. jie pradėti vadinti kaip ***Justinavas***. Po I pasaulinio karo pradėtas vartoti ***Vainežerio*** pavadinimas – vandenvardinis vietovardis pagal greta telkšantį Vainežerio ežerą.

## Istorija

Kaimo teritorijoje yra buvusio Justinavo dvaro likučiai – parkas su išlikusiais retais medžiais ir ežerėliu. Dvaras buvo XIX a. Buvusiuose dvaro rūmuose mirė 1831 m. sukilimo dalyvė grafaitė Emilija Pliaterytė. Toje vietoje stovi nauja kauniečio Evaldo Pauzos sukurta skulptūra. 1835 m. Justinave veikė ketaus liejykla.

Lietuvos žemės reformos metu dvarą išparceliavus, jo žemėje buvo įkurtas Vainežerio (kitur rašoma – Vainežerių) kaimas.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Vainežerio kaime gimė diplomatas Juozas Ašembergas (1936–).

## Šaltiniai
Ašur-Ada

**Ašur-Ada** (; ) – vienintelė Irano sala Kaspijos jūroje. Salos plotas - 800 hektarų. 

Sala yra rytiniame Miankalės pusiasalio gale (Golestano provincija), 3 km nuo Bender Torkemano uosto ir 23 km nuo Golestano provincijos sotinės Gorgano.

Sala pasiekiama per Bender Torkemaną. Apie 40% Irano ikrų išgaunami ties šia sala. 

## Istorija
Anksčiau Ašur-Ados saloje gyveno apie 300 šeimų, bet dabar kaimas joje apleistas.

1837 m. sala buvo okupuota Rusijos kariuomenės, nors Persijos valdžia ir protestavo. Rusijos kariuomenės postas saloje buvo keliasdešimt metų.

## Šaltiniai

## Nuorodos
*Etymology of Ashuradeh Islands
*Ashuradeh Island Profile
*Pictures
Skardupis

**Skardupis** − upė Vilkaviškio rajone, Zanylos kairysis intakas.

Upės ilgis 10,3 km. Ji išteka Lankupkos apylinkėse, 6 km į šiaurės rytus nuo Vištyčio.

Skardupis įteka į Zanylą.

Upėvardis kilo nuo žodžio *skardis, skardžius* ('status krantas, stati atkalnė").

## Šaltiniai