open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Beržas keružis

**Beržas keružis** (*Betula nana*) – viena iš beržų (*Betula*) genties rūšių auganti kaip žemaūgis krūmas. 

## Paplitimas
Auga Europos, Azijos, Šiaurės Amerikos subarktinėse, arktinėse srityse, vidutinių platumų juostos aukštikalnėse. Lietuvoje beržas keružis labai retas, nykstantis kaip ledynmečio, subarkties klimato floros išlikęs reliktas. Aptinkamas aukštapelkėse šalies šiaurės rytuose: Anykščių, Kupiškio (Šepetos pelkė), Panevėžio, Rokiškio, Švenčionių, Utenos, Zarasų rajonuose. Laukesos ir Sulinkių pelkėse populiacija išnyko. Labanoro girioje esančiame Girutiškio gamtiniame rezervate, auga viena didžiausių jo populiacijų Lietuvoje. Beržas keružis įrašytas į Lietuvos raudonąją knygą. Rūšiai kenkia pelkių sausinimas, klimato šiltėjimas.

## Morfologija
Tai 20–70 cm, kartais iki 120 cm aukščio užaugantis krūmas. Stiebas driekiasi pažeme. Lapai apskriti, 6–20&nbsp;mm ilgio, dantytais kraštais. Žiedai susitelkę 5–15&nbsp;mm ilgio žirginiuose. Jauni ūgliai švelniai plaukuoti. Žievė nesilupanti, bronziškos spalvos.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Plačiau apie beržą keružį (treesforlife.org.uk)  *[[Anglų kalba|Anglų k.]]*
* Plačiau apie beržą keružį (pfaf.org) *Anglų k.*
* Islandijos flora: beržas keružis. Iliustruota nuotraukomis (iceland-nh.net) *Anglų k.*
* Beržo keružio paplitimo arealas (linnaeus.nrm.se) *Anglų k.*

## Galerija

File:Betula_nana_upernavik_kujalleq_2007-07-25_1.jpg|Beržo keružio krūmelis
File:Betula-nana-autumn.JPG|Beržas keružis rudenyje (Islandija)
John Rogan

**Džonas Viliamas Roganas** (1868–1905 m.) yra antras aukščiausias kada nors užfiksuotas žmogus (kilęs iš JAV, Tenesio). Būdamas 13 metų jis pradėjo labai greitai augti ir tai lėmė sąnarių problemas, dėl kurių jis vėliau nebegalėjo vaikščioti. Nors jo ūgis buvo **269 cm**, svėrė jis tik 79 kg. Ūgis buvo išmatuotas Roganui besėdint. 1905 m. jis mirė dėl savo ligos komplikacijų.

## Taip pat skaitykite
* Robert Wadlow
Šilvėnai

**Šilvėnai** (arba ***Šilvienai, Šilvieniai***) – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 5 km į pietryčius nuo Plokščių, tarp Nykutės ir Prūdupio upelių. Pietuose dunkso Žalgirio miškas. Pro kaimą eina kelias . Kaimo vakaruose stūkso Šilvienų piliakalnis.

## Istorija

Karališkasis Šilvėnų kaimas minimas nuo 1559 m. XIX a. pabaigoje buvo Šilvėnų kaimas ir palivarkas Plokščių valsčiuje, Ilguvos parapijoje.

1917 m. įkurta pradinė mokykla. Pokario metais veikė Tauro apygardos, Žalgirio partizanų rinktinės partizanai. LTSR laikais priklausė Gelgaudiškio apylinkei.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Aleksa Juozas-Aras (g. 1924.04.25 – ž. 1946.01.06 Vidgirių kaime, Plokščių valsčius), Lietuvos partizanas, būrio vadas.

## Šaltiniai
Popieržievis beržas

**Popieržievis beržas** (*Betula papyrifera*) – viena iš beržų (*Betula*) genties medžių rūšis. Natūraliai paplitęs Šiaurės Amerikoje nuo Niufaundlando rytuose iki Aliaskos vakaruose, pietuose siekia Vašingtoną ir Pensilvaniją. Introdukuotas Europoje (taip pat ir Lietuvoje). 

Tai 18 m aukščio medis, retais atvejais užauga iki 40 m aukščio. Kamieno skersmuo iki 80 cm. Jauno medelio (iki 5 metų) žievė ruda, su baltais ruožais, tačiau vėliau tampa balta tošimi (šviesesne negu kitų beržų), kuri lupasi plonais lakštais. Lapai ovalūs, 5-12 cm ilgio ir 4-9 cm pločio, dantytais kraštais. Žiedai susitelkę 3-8 cm ilgio žirginiuose, augančiuose ant viršutinių šakų. Vaisiai subręsta vasaros gale. Šviesiamėgis. Pionierinis augalas.

Popieržievio beržo žievė indėnų naudota rašymui, kanojų gamybai. Žievė taip pat yra svarbus šiaurės elnių maisto šaltinis žiemą. Popieržievis beržas yra Saskačevano provincijos (Kanada) ir Niu Hampširo valstijos (JAV) simbolis.

Lietuvoje auginamas parkuose, želdiniuose.

## Šaltiniai
Šulneliai

:: *Apie kaimą Radviliškio rajone žr. [[Šulneliai (Radviliškis)]]*.

**Šulneliai** – kaimas Lazdijų rajono savivaldybėje, 9 km į pietus nuo Lazdijų, kelių  ir  sankirtoje. Teka Rynos upelis.

## Etimologija
Pavadinimas kildinamas iš spėjamo asmenvardžio **Šulnelis* (plg. pavardės *Šulnis, Šul̃nius, Šulnỹs*).

## Istorija

XIX a. pab. tuometis Milaševščynos (Milutiškės) palivarkas priklausė Seinų apskrities Alnų valsčiui, Lazdijų parapijai.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Šveicarai

:: *Apie kaimą Vilniaus rajone žr. [[Šveicarai (Vilnius)]]*.

**Šveicarai** – Europos nacija, gyvenanti Šveicarijoje. Iš viso yra apie 6 660 000 žmonių (2007).
...Baby One More Time Tour

**„..Baby One More Time Tour“** yra debiutinis amerikiečių pop atlikėjos Britney Spears koncertinis turas. Turas palaikė Britney pirmąjį studijinį albumą „...Baby One More Time“.

## Istorija
Pati pasirodymų aikštelė buvo tik iš laiptų bei dviejų platformų, kur buvo Spears grupė. Tommy Jeans (Tommy Hilfiger) buvo oficialus šio turo rėmėjas. Spears atliko aštuonias dainas iš savo albumo bei „koverius“: Madonna – „Vogue“ ir „Material Girl“, Janet Jackson „Black Cat“ ir „Nasty“ ir Journey „Open Arms“. „Tommy Jeans“ (Tommy Hilfiger) buvo oficialus „The United States and Canada Summer“ turo rėmėjas.

## Atidarymo atlikėjai
* Steps;
* Boyz N Girlz United;
* P.Y.T.;
* Michael Fredo.

## Atliekamos dainos
# „School Roll Call“ (Prisistatymo pasirodymas);
# „(You Drive Me) Crazy“;
# „Soda Pop“;
# „Born to Make You Happy“;
# „From the Bottom of My Broken Heart“;
# 80’s Medley:
## „Vogue“;
## „Material Girl“;
## „Black Cat“;
## „Nasty“;
# „The Beat Goes On“;
# „I Will Be There“;
# „Open Arms“;
# „Sometimes“;
# „…Baby One More Time“.

## Turo datos

**a** Šis koncertas buvo festivalio Woodstock 1999 dalis.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Spears Oficiali Svetainė;
* Spears Jive Records puslapyje;
* Apie turą Britney.lt.
Lietuvos evangelikų kelias

**Lietuvos evangelikų kelias** – Lietuvos evangelikų liuteronų bažnyčios laikraštis, 1990–2004 m. žurnalas.

## Istorija
1935–1938 m. leistas Klaipėdoje gotišku šriftu, 1939–1940 m. Kaune, 1990–1996 m., 2001–2002 m. ir 2004 m. Tauragėje, nuo 2005 m. eina Vilniuje. 

1935–1938 m. leido Lietuvių evangelikų susivienijimo bažnytinis komitetas, 1939–1940 m. – Lietuvos evangelikų sąjunga, 1990–1996 m. – Lietuvos evangelikų liuteronų bažnyčios konsistorija, 2001–2002 m. ir 2004 m. Lietuvos evangelikų liuteronų bažnyčios komunikacijos ir leidybos centras „Kelias“, nuo 2005 m. – Lietuvos evangelikų liuteronų bažnyčia. 

Iki 1938 m. ėjo 2 kartus per mėn., 1939–1940 m. savaitraštis, nuo 1990 m. įvairaus dažnumo. 1935–1938 m. spausdino spaustuvė „Lituania“ Klaipėdoje, 1939-1940 m. „Vilniaus spaustuvė“ Kaune. Tiražas 1990 m. – 3000, 2007 m. – 1000 egz.

Spausdina religinio, švietėjiško, auklėjamojo pobūdžio straipsnius, rašo apie Lietuvos evangelikų bendruomenės gyvenimą. 

## Redaktoriai
* Petras Dagys – 1935–1940 m.
* Jonas Viktoras Kalvanas – 1990–1996 m.
* Saulius Juozaitis – 2001–2002 m. ir 2004 m.
* Mindaugas Sabutis – 2005 m.
* Kęstutis Pulokas – nuo 2005 m.

## Šaltiniai
Brynco ežeras

**Brynco ežeras** () – ežeras Šveicarijoje, Berno kantone.

Interlakeno (*Interlaken*) miestas ir Mateno (*Matten*) bei Unterzeeno (*Unterseen*) komunos išsidėstę pietvakarinėje ežero pusėje.

Brynco ežeras yra gilioje dauboje; jis negilus, jo krantai statūs. Ežero ilgis – 14 km, plotis – 2,8 km. 250 m nuo Izeltvaldo yra vienintelė ežero sala, vadinama „sraigių sala“ (*Schneckeninsel*).

Per Brynco ežerą teka Arė. Palikusi Brynco ežerą, Arė tuoj pat įteka į Tūno ežerą, kuris anksčiau buvo Brynco ežero dalis. Į patį ežerą įteka daug nedidelių upelių.

Brynco ežeras nėra žuvingas. Nepaisant to, 2001 m. jame buvo pagauta 10 000 kg žuvies.

Nuo 1839 m. Brynco ežere vykdoma laivyba. Šiuo metu ežeru plaukioja penki keleiviniai laivai.

## Nuorodos

* Brynco ežeras (anglų, italų, prancūzų, vokiečių k.)
* Brynco ežero ekosistema
Lietuvos filosofų draugija

**Lietuvos filosofų draugija** – Lietuvos visuomeninė organizacija, vienijanti filosofus mokslininkus, dėstytojus, mokytojus ir filosofijos mėgėjus.

## Veikla
Įkurta 1988 m. Vilniuje. Pagrindiniai tikslai: puoselėti ir plėtoti Lietuvos filosofinę kultūrą ir tęsti filosofinės minties tradiciją, skatinti ir organizuoti filosofų kūrybinę veiklą, jų profesinį tobulėjimą ir bendravimą, rūpintis filosofijos dėstymu ir jos populiarinimu Lietuvoje, skatinti Lietuvos filosofų ryšius su užsienio šalių filosofais, telkti filosofus aktualiems Lietuvos kultūros ir visuomenės uždaviniams spręsti. Jungia apie 80 narių (2008 m.). Nuo įkūrimo iki 2013 m. draugijai pirmininkavo prof. Evaldas Nekrašas.

2014 m. draugija buvo perregistruota kaip akademinė asociacija, vadovaujama prezidento, viceprezidento, sekretoriaus ir valdybos. Šiuo metu draugijai pirmininkauja doc. dr. Mintautas Gutauskas.

## Šaltiniai
The Best of 1990–2000

***The Best of 1990–2000*** – antrasis didžiausių hitų kompiliacinis airių roko grupės U2 albumas, išleistas 2002 m. lapkričio mėnesį. Tų pačių metų gruodį išleistas to paties pavadinimo DVD albumas su grupės video klipais ir gyvų pasirodymų ištraukomis.

Jo pagrindą sudaro garsiausi devintajame dešimtmetyje išleisti grupės singlai. Šiame kompiliaciniame albume ir dvi naujos dainos – „Electrical Storm“ ir „The Hands That Build America“. Pastaroji buvo panaudota filmo „Niujorko gaujos“ garso takeliui.

## Dainų sąrašas
# „Even Better Than the Real Thing“ – 3:39
# „Mysterious Ways“ (alternate version) – 4:02
# „Beautiful Day“ – 4:05
# „Electrical Storm“ (William Orbit Mix) – 4:37
# „One“ – 4:35
# „Miss Sarajevo“ (edit) – 4:30
# „Stay (Faraway, So Close!)“ – 4:58
# „Stuck in a Moment You Can’t Get Out Of“ – 4:31
# „Gone“ (New Mix) – 4:32
# „Until the End of the World“ – 4:38
# „The Hands That Built America“ – 4:57
# „Discothèque“ (New Mix) – 4:40
# „Hold Me, Thrill Me, Kiss Me, Kill Me“ – 4:44
# „Staring at the Sun“ (New Mix) – 4:48
# „Numb“ (New Mix) – 4:21
# „The First Time“ – 3:44
# „The Fly“ – 4:28

### B-Sides
# „Lady With the Spinning Head“ (Extended Dance Mix) – 6:06
# „Dirty Day“ (Junk Day Mix) – 4:40
# „Summer Rain“ – 4:07
# „Electrical Storm“ – 4:26
# „North and South of the River“ – 4:36
# „Your Blue Room“ – 5:26
# „Happiness is a Warm Gun“ (The Gun Mix) – 4:45
# „Salomé“ (Zooromancer Remix Edit) – 5:51
# „Even Better Than the Real Thing“ (The Perfecto Mix) – 6:38
# „Numb“ (Gimme Some More Dignity Edit) – 5:50
# „Mysterious Ways“ (Solar Plexus Club Mix) – 4:08
# „If God Will Send His Angels“ (Big Yam Mix) – 5:42
# „Lemon“ (Jeep Mix) – 5:29
# „Discothèque“ (Hexidecimal Edit) – 5:45

### Bonus DVD
# „The History Mix“ – 7:40
# „Best Of DVD Promo“ – 2:27
# „Please“ (gyvai) – 5:00
# „Beautiful Day“ (Eze Version) – 4:04

### Singlai
# „Electrical Storm“
# „The Hands That Built America“

## Pozicijos ir pardavimai

## Atlikėjai
* Bono – pagrindinis vokalas
* The Edge – gitara, klavišiniai, vokalas
* Adam Clayton – bosinė gitara
* Larry Mullen Jr. – būgnai

## Nuorodos
* ''The Best of 1990–2000'' (standartinis albumo leidimas)
* ''The Best of 1990–2000'' (ribotasis albumo leidimas)
* ''The Best of 1990–2000'' (video albumas)
Lietuvos fiziologų draugija

**Lietuvos fiziologų draugija** – Lietuvos visuomeninė mokslinė organizacija, nuo 1955 m. veikianti Kaune, A. Mickevičiaus g. 9.

## Veikla
Steigėjas ir pirmasis pirmininkas prof. Vladas Lašas. Veikė prie Lietuvos mokslų akademijos. Jungia apie 40 narių. Lietuvos fiziologų draugija rengia mokslines konferencijas, simpoziumus, seminarus. Vykdo fiziologijos mokslo tiriamuosius darbus. Nuo 1999 m. priklauso Europos fiziologų draugijų federacijai (*Federation of European Physiological Societies*).

## Pirmininkai
* Vladas Lašas – 1955–1966 m.;
* Jonas Šopauskas – 1966–1968 m.;
* Bernardas Padegimas – 1969–1997 m.;
* Romualdas Jonas Abraitis – 1998–2006 m.;
* Egidijus Kėvelaitis – 2006–2009 m.
* Edgaras Stankevičius – nuo 2009 m.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Eneolitas

**Eneolitas** ( - varinis +  - akmuo), **chalkolitas** (gr. χαλκός "varis" + λίθος akmuo) – pereinamasis laikotarpis iš neolito į bronzos amžių. Apima maždaug 4-3 tūkst.m. pr. m. e. laikotarpį, tačiau kai kuriose 
Namuose išliko ilgiau, o kai kuriose šio periodo nebuvo visai. Dažniausiai eneolitas laikomas bronzos amžiaus dalimi, tačiau kartais išskiriamas kaip atskiras periodas. 

Svarbiausias požymis - greta akmeninių darbo įrankių ir ginklų pradėta vartoti variniai bei medienos metalų dirbiniai. Lietuvoje išskirti šį laikotarpį kol kas nėra pagrindo.
Sofijos soboras (Trabzonas)

**Sofijos soboras** ( − *Hagia Sophia*, ) − Bizantijos laikais Šv. Sofijos soboras, vėliau − mečetė, o dabar − muziejus Trabzone, Turkija. XIII a. Sofijos soboras yra 3 km į vakarus nuo Trabzono pilies liekanų, ant Juodosios jūros kranto. 

Sofijos soboras buvo pastatytas Trapezundo imperijos imperatoriaus Manuilo I apie 1250 m. – 1260 m. 

1461 m. spalio 26 d. Trabzoną užkariavus osmanų sultonui Mehmedui II, soboras buvo perdarytas į mečetę.

Pirmojo pasaulinio karo metu, Trabzoną užėmus rusų armijai, soboras buvo naudojamas kaip ligoninė ir sandėlis. Po karo vėl buvo naudojamas kaip mečetė. 1958 m. Edinburgo universiteto pastangomis, Sofijos soboras buvo restauruotas ir 1964 m. jame įrengtas muziejus.

Sofijos soboras – svarbus Bizantijos architektūros paminklas su charakteringu centriniu kupolu ir keturiomis kolonų arkomis, kurios laiko kupolą ir perdangą. Soboras buvo pastatytas pagal Konstantinopolio Sofijos soborą, tik mažesnis. Trabzono soboras yra kryžiaus formos: 22 m ilgio, 11,6 m pločio ir 11,6 m aukščio. Vidaus ir išorės sienas puošia XIII a. pabaigos freskos, kuriose pavaizduotos Naujojo Testamento scenos. Soboro grindis puošia įvairiaspalvė marmurinė mozaika.

24 m į vakarus nuo soboro yra 1427 m. pastatytas 40 m aukščio varpinės bokštas. 

## Galerija

Vaizdas:Hagia Sophia, Trabzon.JPG|Bendras vaizdas
Vaizdas:Hagia Sophia interior.JPG|Interjeras
Vaizdas:Hagia Sophia frescoes.JPG|Freskos
Vaizdas:Trabzon Hagia Sophia bell tower.jpg|Varpinės bokštas
Vaizdas:Dome frescoes, Hagia Sophia, Trabzon.JPG|Centrinio kupolo freskos
Vaizdas:Floor of Hagia Sophia, Trabzon.JPG|Grindų mozaika
Vaizdas:Hagia Sophia4.JPG 
Vaizdas:Hagia Sophia3.JPG|Išorės sienos akmens puošyba 
Vaizdas:Hagia Sophia2.JPG|Vaizdas iš kiemo 
Vaizdas:Hagia Sophia external frescoes.JPG|Išorinių sienų freskos


## Nuorodos
*Trabzono Sofijos soboras 
*Kitos Turkijos bažnyčios paverstos mečetėmis
Fatjanovo kultūra

**Fatjanovo kultūra** – neolito pabaigos ir eneolito archeologinė kultūra, pavadinta 1875 m. atrasto kapinyno netoli Fatjanovo kaimo Jaroslavlio srityje vardu.

## Arealas
Fatjanovo kultūra III tūkstantmečio pr. m. e. pabaigoje – II tūkstantmečio pr. m. e. pirmoje pusėje buvo paplitusi Vidurio Rusijoje, Volgos ir Okos upių baseinuose. Skiriamos trys Fatjanovo kultūros kultūrinės grupės: Maskvos – Kliazmos, Volgos vidurupio ir Volgos aukštupio.

## Kultūra
Fatjanovo kultūrai būdingos rutulinės ir apvaliadugnės trumpakaklės amforos, platėjančiais kraštais taurės, plokšti dubenys; indų viršutinė dalis puošta įraižų, šukinių ir kitų įspaudėlių, kartais virvelių ornamentu. Žmonės vertėsi gyvulininkyste – auginti raguočiai ir kiaulės), naudojo titnaginius dirbinius – gludintus kirvelius, trikampius antgalius, gremžtukus, skiltuvus, akmeninius kovos kirvius, kurie panašūs į Dniepro vidurupio ir Pamarių kultūrų. Tarp jų – plačiais riestais ašmenimis vadinamasis Fatjanovo tipo kirvis, kurių rasta ir Lietuvoje. Gamino varinius kirvius nukarusia pentimi, puošėsi variniais karoliais ir žiedais, tuščiavidurių kauliukų apvaromis, pragręžtais gyvulių dantimis.

Mirusiuosius laidojo kapinynuose, vėliau žemuose pilkapiuose įrengtuose mediniuose rūseliuose, paguldytus ant šono, suriestus; dažnai kapo dugnas išklotas lokio kailiu ar medžio žieve. Į kapą dėti 1-5 puodai, varinių ir kaulinių papuošalų. Kai kuriuose kapinynuose mirusieji laidoti tam tikromis grupėmis. Dažnai randami ritualiniai lokių, šunų ar avių kapai. Kapų duobės didelės, su medinėmis konstrukcijomis. Būdinga griežta kirvių, indų, titnaginių peilių dėjimo į kapus tvarka. Į įkapes dedama daug įvairių papuošalų ir amuletų iš žvėries dantų ir kaulų, paukščių kaulų, kriauklių, gintaro. Pragręžtos lokio iltys dėtos tik į vyrų kapus.

Fatjanovo kultūra artima Dniepro vidurupio kultūrai, turi rutulinių amforų kultūros bruožų; priskiriama rytų baltų gentims. Ją išstūmė Abaševo kultūra, o galutinai – Djakovo kultūra.

## Šaltiniai
Raudonėlis

**Raudonėlis** (*Origanum*) – notrelinių (*Lamiaceae*) šeimos augalų gentis. Ją sudaro ~20 augalų rūšių, paplitusių Viduržemio jūros regione. Dauguma genties augalų yra aromatinės, prieskoninės žolės.

Žinomiausios rūšys:
* Paprastasis raudonėlis (*Origanum vulgare*)
* Kvapusis mairūnas (*Origanum majorana*)
Oskai

**Oskai** (, taip pat vadinti *opici*, *opsci*, *obsci*) – italikų gentis, gyvenusi Šiaurės Kampanijoje ir Kampanijos ir Lacijaus sandūroje (Pietų Italija). Dėl Kampanijos varžėsi su etruskais.

Antichas, kurį paprastai laiko Tukidido šaltiniu apie Vakarų Europos šalis, oskus tapatino su aurunkais, kurie buvo sabelų nugalėti ir išsklaidyti Kampanijoje.

## Kovos ir pralaimėjimai
V a. pradžioje oskai kariavo su Senovės Roma dėl *Ager Pomptinus* regiono – srities Lacijuje tarp Abano kalno (*mons Abanus*) ir Tirėnų jūros pakrantės. Oskai buvo žemdirbiai, o *Ager Pomptinus* turėjo labai derlingų žemių, todėl šis regionas oskams buvo labai svarbus. Tačiau oskai triuškinamai pralaimėjo romėnams.

Vėliau V a. karingieji samnitai (irgi kalbėję oskų kalba), užėmė ir prisijungė oskų žemes. Todėl Pirmojo samnitų karo metu (343–341 m.p.m.e.) Roma užvaldė Šiaurės Kampaniją. Pagal Titą Livijų oskai buvo šio karo priežastimi. Livijus teigė, kad karą pradėjo samnitai, be priežasties užuolę sidicinus (. Tai oskų kantonas Šiaurės Kampanijoje.). Sidicinai, ieškodami saugumo, ėmė trauktis į Kampaniją. Tada samnitai atakavo kampanus ir, sutriuškino juos ir privertė slėptis už gynybinių sienų. Nevilties apimti oskai paprašė pagalbos romėnų. Nuo tada oskai buvo pavaldūs romėnams.

## Nuorodos

* – Oscans. In: Cancik H., Schneider Helmuth, eds (2003) Brill’s New Pauly Encyclopedia of the Ancient World. V.II.
* Caspari M.O.B. (1911) The Etruscans and the Sicilian Expedition of 414–413 B.C. p. 113–115 (http://links.jstor.org/sici?sici=0009-8388%28191104%291%3A5%3A2%3C113%3ATEATSE%3E2.0.CO%3B2-%23)
* Hornblower S., Spawforth A., eds (2003) Oxford Classical Dictionary (Revised). 3rd ed.
* Livy L. History of Rome. In: Lewis N., Reinhold M., eds (1990) Roman Civilization: The Republic and the Augustan Age. V.I. 3rd ed. pp.81-85.
Jonas Goštautas (1800)

**Jonas Goštautas** (1800 m. liepos 3 d. Šileliai, netoli Baisogalos – 1871 m. liepos 2 d. Rufekas, Šarantos departamentas, Prancūzija) – Lietuvos demokratinės bajorijos veikėjas, rašytojas.

## Biografija
Kilęs iš Goštautų giminės. Baigęs Kėdainių gimnaziją iki 1823 m. studijavo Vilniaus universitete. Nuo 1823 m. gyveno tėviškėje, buvo Šiaulių apskrities žemės ribų teisėjas.

Prasidėjus 1831 m. sukilimui Baisogaloje suorganizavo sukilėlių būrį ir jam vadovavo, Baisogaloje užėmė ceichgauzą, paėmė į nelaisvę apie 100 rusų kareivių. Vėliau vadovavo Šiaulių apskrities sukilėlių raitininkams. 

Sukilimui pralaimint su generolo H. Dembinskio daliniais, pasitraukė į Varšuvą, vėliau emigravo į Prancūziją. Priklausė 1832 m. čia įkurtai Lenkijos demokratinei draugijai, 1836 m. pasirašė jos Manifestą, skelbiantį svarbiausią būsimo sukilimo uždavinį – panaikinti baudžiavą ir valstiečiams be išpirkos perduoti turimą žemę.

Pažiūras išdėstė Prancūzijoje anonimiškai išleistoje beletrizuotų atsiminimų knygoje „Ponas Teisėjaitis, arba Pasakojimas apie Lietuvą ir Žemaitiją“ (*Pan Sędzic czyli Opowiadanie o Litwie i Żmudzi* 1839 m., lietuvių kalba 1967 m.). Joje aprašė dvarininkų ūkį, buitį, požiūrį į baudžiauninkus kaip į vergus, valstiečių išnaudojimą, stiprėjančias antibaudžiavines nuotaikas, pateikė žinių apie 1831 m. sukilimą. Kėlė idėją atkurti nepriklausomą demokratinę Abiejų Tautų Respubliką. 1848 m. dalyvavo Poznanės sukilime.

## Šaltiniai
Ramonai (Lenkija)

**Ramonai** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Šipliškės valsčiuje, Suvalkų apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 6 km į rytus nuo Šipliškės, apie 25 km į šiaurės rytus nuo Suvalkų ir 128 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės.

## Istorija
Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. Pagal 1921 m. lenkų valdžios atliktą gyventojų surašymą kaime gyveno 94 žmonės, iš kurių 31 lenkas ir 63 lietuviai. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.

## Žymūs žmonės
* Marija Kajackaitė-Jučienė (1919 – 1979) – Lietuvos baleto artistė,
* Juozas Kajeckas (g. 1935 m.) – Lenkijos lietuvių visuomenės veikėjas.
* Jurgis Kolesinskis (1836 – 1912) – kunigas, 1863 m. sukilimo dalyvis, JAV lietuvių pirmosios Šv. Jurgio bažnyčios Čikagoje pirmasis klebonas.

## Nuorodos
* Kaimas žemėlapyje

## Šaltiniai
Stasys Goštautas

**Stasys Goštautas** (g. 1939 m. sausio 3 d. Kaune) – Lietuvos meno ir literatūros tyrinėtojas, daktaras.

## Biografija
1944 m. su tėvais pasitraukė į Vakarus. Nuo 1949 m. gyveno Kolumbijoje, 1958–1961 m. dirbo mokytoju. 1961–1962 m. studijavo Bogotos, 1962–1966 m. Fordhamo (Niujorkas), 1968–1969 m. Harvardo universitetuose. 1964–1966 m. dirbo UPI žinių agentūroje, 1966–1968 m. – Niujorke Lotynų Amerikai ispanų kalba leidžiamo žurnalo „Vision“ redakcijoje. Nuo 1966 m. bendradarbiavo Encyclopaedia Britannica redakcijoje. 1968–1977 m. dėstė ispanų kalbą ir Lotynų Amerikos literatūrą Niujorko universiteto „Wellesley“ kolegijoje, 1977–1980 m. – Bostono universitete, 1981–1982 m. – Lafajeto (Ystonas, Pensilvanijos valstija) kolegijoje. 1972 m. daktaras. 1982–1984 m. Teksaso universiteto literatūros vertėjų sąjungos ALTA vykdomasis direktorius, žurnalo „Translations Review“ vienas redaktorių.

Nuo 1979 m. PEN klubo Emigrantų centro JAV valdybos narys, atstovavo lietuvių rašytojams PEN suvažiavimuose – 1979 m. Brazilijoje, 1983 m. Venesueloje. Parašė knygų apie dailę ir literatūrą. Bendradarbiavo žurnaluose „Aidai“, „Metmenys“, „Amerikos lietuvis“, laikraštyje „Draugas“.

## Bibliografija
* Lietuvių menininkų antologija (), 1959 m.
* Kolumbijos menas (*Arte colombiano*), 1960 m.
* Dostojevskis ir Roberto Arlto romanai (*Dostoievsky en las novelas de Roberto Arlt*), 1973 m.
* Du XVI a. ispanų humanistai Italijoje, Lenkijoje ir Lietuvoje: Antonio Augustinas ir Petras Roizijus Maurėjus (*Dos humanistas espanoles del siglo XVI en Italia, Polonia y Lituania: Antonio Augustin y Pedro Ruiz de Moros*), 1979 m.
* Išeivijos dailė: tarp prisirišimo ir išsilaisvinimo, vienas autorių, 2003 m.
* Atgimusi daina, P. Gaučio verstos ispanų poezijos antologija, 1986 m.
* Čiurlionis – tapytojas ir kompozitorius (, 1906-1989 m. įvairiomis kalbomis skelbtų publikacijų apie M. K. Čiurlionį rinkinys, sudarytojas, 1994 m.

## Šaltiniai
Tirkšlioniai

:: *Apie viensėdį Rozalimo seniūnijoje žr. [[Tirkšlioniai (Rozalimas)]]*.

**Tirkšlioniai** – kaimas Pakruojo rajono savivaldybėje, 10 km nuo Klovainių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Paprastoji nertis

**Paprastoji nertis** (*Ceratophyllum demersum*) – nertinių (*Ceratophyllaceae*) šeimos vandens augalas

Augalas 40–200 cm ilgio, viršutinėje stiebo dalyje gausiai šakotas. Lapai 1 arba 2 kartus dvišakai šakoti, po 4–12 menturėse, tamsiai žali, siūliški.  Vaisius – juodos spalvos riešutėlis. Žydi liepos mėn. Žiedai smulkūs. Auga stovinčiuose ir lėtai tekančiuose vandenyse. Augalą lesa paukščiai, ėda žuvys.
Gležnalapė nertis

**Gležnalapė nertis** (*Ceratophyllum submersum*) – nertinių (*Ceratophyllaceae*) šeimos vandens augalas.

Augalas gležnesnis už paprastąją nertį. Lapai dažniausiai 3 kartus dvišakai šakoti. Žydi liepos – rugpjūčio mėn. Auga ežeruose, lėtai tekančiose upėse, grioviuose, kūdrose. Lietuvoje labai retas. Įrašytas į Lietuvos raudonąją knygą.
Japygai

**Japygai** () – indoeuropiečių tauta, gyvenusi Apeninų pusiasalio „kulne“ (šių dienų Apulija), vėliau asimiliuota romėnų.

Japygai, manoma, kilę iš Ilyrijos ar iš Kretos salos.

Jie, manoma, kalbėjo mesapių kalba, kadangi mesapiai buvo piečiausia japygių gentis. Kitos japygų gentys buvo daunai (*dauni*) ir peucetijai (*peucetii*).

Pavadinimas *japygai* kilęs iš graikų autorių, kurie genties kilmę siejo su Dedalo sūnumi *Japygu*. Japygus romėnai vadino *apulais* (*apuli*), *salentinais* (*salentini* ar *sallentini*) ir *kalabrais* (*calabri*).

Japygai buvo giminingi enotrams, seniesiems Italijos gyventojams, gyvenusiems Bazilikatos ir Šiaurės Kalabrijos žemėse.

## Nuorodos
Modernioji gynyba

**Modernioji gynyba** ( - šiuolaikinis), dar žinoma kaip **Robačo gynyba** (pavadinta Karl Robatsch vardu) - šachmatų debiutas, kurio ėjimai:

**1.e4 g6**

Juodieji leidžia baltiesiems užimti centrą pėstinkais e4 ir d4 (dažniausiai pasitaikantis ėjimas šiame debiute yra **2.d4**). Tačiau jie dažniausiai fianketuoja savo juodalaukį rikį, darydami beveik visada pasitaikantį ėjimą **2…Rg7**. 

Modernioji gynyba yra panaši į Pirco-Ufimcevo gynybą, nes dažnai į ją pereina.

Šachmatų debiutų enciklopedija skyrė šiam debiutui numerį B06 (Pirco-Ufimcevo gynybos kodai yra B07-B09). 

Ne vienas retas ir keistas debiutas taip pat prasideda ėjimais **1.e4 g6**. Hipopotamo gynyba - viena iš tokių sistemų.  Kitas toks debiutas - **Norvegiškoji gynyba** (arba **Šiaurės jūros gynyba**), kuri prasideda ėjimais **1.e4 g6 2.d4 Žf6 3.e5 Žh5**. Jei baltieji eina **4.g4**, juodieji traukia žirgą, eidami **4…Žg7** ir užimdami gerą laukelį rikiui. Jei baltieji paeina **4.Re2**, juodieji gali traukti žirgą arba paeiti **4…d6!?**. Jei baltieji žaidžia **3.Žc3**, neidami **3.e5**, juodieji gali pereiti į Pirco-Ufimcevo gynybą ėjimu **3…d6** arba tęsti rizikingesniu ėjimu **3…d5!?**.

Pagrindiniai moderniosios gynybos variantai yra **2.d4 Rg7 3.Žc3 d6 4.f4 c6 5.Žf3 Rg4** bei **2.d4 Rg7 3.c4 d6 4.Žc3 Žc6 5.Re3 e5 6.d5 Že7**. Po **7.g4** seka **7…f5 8.gf gf 9.Vh5+ Žg6 10.ef Vh4 11.Vxh4 Žxh4 12.Žb5 Kd8**
James Barry Munnik Hertzog

**James Barry Munnik Hertzog** (1866 m. balandžio 3 d. – 1942 m. lapkričio 21 d.) – generolas, kovojęs Anglų-būrų karuose būrų pusėje, Pietų Afrikos Sąjungos premjerministras 1924–1939 m., skatino puoselėti afrikanerių kultūrą, saugoti ją nuo britų įtakos.

## Biografija
Kapo kolonijoje, Stelenbošo Vikrotijos koledže studijavo teisę. 1889 m. išvyko į Nyderlandus, kur skaitė teisės paskaitas Amsterdamo universitete. Čia parašė ir disertaciją bei 1892 m. lapkričio 12 d. jam buvo suteiktas teisės daktaro laipsnis.

Dalyvavo anglų ir būrų kare (1899-1902).

1910 m. sukūrus dominiją – P. Afrikos Sąjungą (PAS), tapo vyriausybės nariu. Siekdamas nepriklausomybės ir daugiau teisių juodaodžiams, 1914 m. sukūrė Nacionalinę partiją. 1924-1939 m. buvo ministru pirmininku.

1925 m. paskelbė oficialia afrikanso kalbą. 1933 m. sudarė koaliciją su J. Smetsu. Laikėsi protekcionizmo politikos. Buvo griežtas rasinės segregacijos šalininkas.
Panevėžio herbas

**Panevėžio herbas** – pagrindinis Panevėžio miesto ir Panevėžio miesto savivaldybės heraldinis atributas. Pagal herbą yra patvirtinta ir vėliava.

## Aprašas

Sidabriniame lauke raudoni vartai su trimis bokšteliais ir virš jų iškilusiu bokštu. Vartų durys, langai ir skydo papėdė juodi.

## Simbolika

Panevėžys iki XVIII a. buvo medinis, nebuvo mūrinių pastatų, tad gynybinė siena su mūriniais vartais niekada Panevėžio nejuosė. Dėl to tikėtina, kad šis simbolis pabrėžia svarbų pavieto teismų ir administracinį centrą, turintį savivaldos teisę. Tai rodė krašto ir miesto teisėtos gynybos bei laisvės užtikrinimą.

## Istorija

Panevėžys herbo neturėjo iki pat XVIII a. pabaigos, kol negavo savivaldos teisių. 1791–1792 m. dauguma apskričių centrų, kurie anksčiau savivaldos teisių ir herbo neturėjo, jas įkūrė. Įkūrus Panevėžio savivaldą, 1801 m. miestui suteiktas pirmasis antspaudas, 1812 m. – antrasis, 1817 m. – trečiasis. Visuose trijuose antspauduose žemiau po Rusijos imperijos herbu, buvo pavaizduotas plytinis ar akmeninis pastatas su trimis bokštais, vėliau – mūriniai vartai su trimis bokšteliais (kuorais), už kurių matyti dar vienas galingas bokštas su rusiška P raide ant stogo – miesto pirmąja raide.

Po 1831 m. sukilimo senoji simbolika buvo pašalinta iš apskričių centrų antspaudų, juose įsigalėjo dvigalvis erelis. Naujasis Panevėžio apskrities herbas patvirtintas tik 1845 m., jo viršuje pavaizduotas sidabrinis obeliskas mėlyname lauke (kaip Kauno gubernijos herbe) ir pridėta ruda žagrė su plieniniu noragu sidabriniame lauke apačioje. Toks Panevėžio herbas išliko visą carmetį.

Sovietmečiu herbas buvo patvirtintas 1969 m. ir tais pačiais metais gavo LTSR heraldikos komisijos palaiminimą. Šio herbo autorius – Arvydas Každailis.

Dabartinį miesto herbą 1993 m. gegužės 11 d. dekretu Nr. 52 patvirtino prezidentas Algirdas Brazauskas. Etalono autorius – senesniojo herbo dailininkas Arvydas Každailis. Iki tol buvusį Panevėžio herbą, kuriame vaizduojami du sukryžiuoti linų pėdai ir arklas, buvo nuspręsta palikti po administracinių vienetų reformos atkuriamai Panevėžio apskričiai.

## Šaltiniai
Beržuvis

**Beržuvis** – ežeras rytų Lietuvoje, Švenčionių rajone, 4 km į šiaurę nuo Švenčionių, į rytus nuo Vilniaus-Zarasų kelio, Sirvėtos regioniniame parke. Ilgis šiaurės – pietų kryptimi 0,68 km, plotis – iki 0,35 km. Altitudė 192,6 m. Ežero dubuo rininės kilmės. Krantai sausi, aukšti, tik šiaurinis krantas žemas, užpelkėjęs. Kranto linija labai vingiuota, šiaurėje yra įsiterpęs didelis pusiasalis, kuriame įrengta Beržuvio stovyklavietė. Ežerą supa Beržuvio miškas. Ežeras pasiekęs subrendimo stadiją, nenutekantis, priklauso Ilgio ežero baseinui (Žeimenos upės baseinas).
 
Prie Beržuvio ežero įsikūręs Beržuvio kaimas. Pietrytinėje pakrantėje yra Beržuvio poilsiavietė.

## Šaltiniai
Arkadijus Gotesmanas

**Arkadijus Gotesmanas** (g. 1959 m. lapkričio 11 d. Užhorode) – Lietuvos perkusininkas, avangardinio džiazo, šiuolaikinės muzikos atlikėjas.

## Biografija
1980–1987 m. koncertavo su ansambliu „Oktava“, 1989–1992 m. su saksofonininku P. Vyšniausku (duetas „Petrarka“; 1989 m. išleido pirmąją lietuvišką kompaktinę plokštelę), nuo 1993 m. su G. Abariaus trio, su trio „Allions“ (Viačeslavas Ganelinas, P. Vyšniauskas ir A. Gotesmanas). Grojo su tokiais muzikantais, kaip perkusininkai Chin Gito (1985 m. Kuba), Fredis Studeris, saksofonininkas Džonas Zornas (1994 m. Jeruzalė), trimitininkas K. Tranbergas (1999 m. Kopenhaga), Dainiaus Pulausko sekstetas, Kauno bigbendas, D. Geringo trio (EXPO – 2000 Hanoveris), Lietuvos nacionalinis simfoninis orkestras, Šv. Kristoforo kamerinis orkestras.

Muzikos teatro projektų autorius ir atlikėjas („Stotis N mieste“, su aktore D. Michelevičiūte ir dail. L. Liandzbergiu, 1999 m.). 1999 m. su kompozitoriumi H. Radulesku įkūrė ansamblį „European Lucern Duo“. Surengė solo koncertų („Soluojantys veidai“, su Šv. Kristoforo kameriniu orkestru, „Sonata mušamiesiems“, abu 1998 m., „Intelektualūs šokiai“ 1999 m.). Sukūrė kompoziciją Josifui Brodskiui atminti (2002 m.). Gastroliavo daugelyje šalių, dalyvavo apie 50 festivalių (Europa, Afrika, Kuba, Kinija), filmavosi, sukūrė kino filmų muzikos (dalį muzikos rež. V. Hercogo filmui „Invincible“, 2001 m.).

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Arkadijus Gotesmanas. Muzikos informacijos ir leidybos centras
Jerzy Ignatowicz

**Ježis Ignatovičius** (, 1914 m. rugpjūčio 27 d. Seinuose – 1997 m. rugpjūčio 30 d. Varšuvoje) – Lenkijos teisininkas, teisėtyrininkas civilistas ir šeimos teisės specialistas, Lenkijos Aukščiausiojo Teismo teisėjas Liublino Marijos Sklodovskos-Curie universiteto profesorius, habilituotas mokslų daktaras. Lenkijos civilinės teisės reformatorius, daugybės straipsnių teisės klausimais autorius.

## Nuorodos
* Bibliografija
Viktoras Čebrikovas

**Viktoras Čebrikovas** (,  1923 m. balandžio 27 d. Jekaterinoslave – 1999 m. liepos 1 d. Maskvoje) – tarybinis partinis ir valstybės vėikėjas, buvęs TSKP CK Politinio biuro narys, KGB pirmininkas.

## Biografija
* 1941-1946 m. – tarnavo Tarybinėje Armijoje. Baigęs karo mokyklą buvo minosvaidininku Stalingrado, Voronežo frontuose, kariavo ties Charkovu, Kursko lanke, forsuojant Dnieprą. Karą baigė turėdamas majoro laipsnį. Tris kartus sužeistas, dukart – sunkiai, buvo kontūzytas ir apšalęs. Apdovanotas daugeliu karinių apdovanojimų;
* 1950 m. – baigė Dniepropetrovsko metalurgijos institutą;
* 1950-1951 m. – Dniepropetrovsko matalurgijos gamyklos inžinierius;
* nuo 1951 m. – partinis funkcionierius Dniepropetrovske: Pramonės skyriaus vedėjas, 1958–1959 m.- miesto komiteto antrasis, 1961–1963 m. – pirmasis sekretorius, 1959–1961 m. – srities komiteto skyriaus vedėjas, 1964–1967 m. – sekretorius, vėliau – antrasis sekretorius;
* Nuo 1967 m. – KGB darbuotojas, pradėjęs dirbti kartu su paskirtu naujuoju KGB pirmininku J. Andropovu: Kadrų valdybos viršininkas, 1968 m. – KGB pirmininko pavaduotojas, 1982 m. sausio – gruodžio mėn. – pirmasis pavaduotojas, nuo 1982 m. gruodžio mėn.- KGB pirmininkas, armijos generolas(1983 m.);
* 1988–1989 m. – TSKP CK sekretorius, CK teisinės politikos komisijos pirmininkas;
* TSRS Aukščiausiosios Tarybos 9-11 šaukimų deputatas, Socialistinio darbo didvyris (1985 m.), TSRS valstybinės premijos laureatas (1980 m.);
* Kandidatas į TSKP CK narius nuo 1971 m., CK narys nuo 1981 m., 1983–1985 m. – kandidatas į TSKP CK Politino biuro narius, 1985–1989 m. – Politinio biuro narys.
Ona Dokalskaitė-Paškevičienė

**Ona Dokalskaitė-Paškevičienė **(1912 m. spalio 23 d. Seinuose – 2007 m. spalio 14 d. JAV) – lietuvių kilmės JAV tapytoja.

## Biografija
Gimė mokytojų šeimoje. Piešimo mokėsi Panevėžyje pas skulptorių Juozą Zikarą. 1944 metais su šeima pasitraukė į Vokietiją, paskui emigravo į JAV. Pastarojoje šalyje paveikslus eksponavo daugiau kaip dešimtyje parodų. 1972 m. gegužės 27 d. atidarė savo dailės galeriją *Ona D. Gallery Southampton*. Vyras Mykolas Paškevičius – tapytojas ir grafikas, duktė Alyja dirbo dailininke Volto Disnėjaus kompanijoje.

## Žymesnės parodos
* 1938 m. Maskva, Tretjakovo galerija. Kolektyvinė paroda;
* 1943 m. Kaunas. Autorinė paroda;
* 1971 m. Niujorkas. Bruklino „Kultūros židinys“. Autorinė paroda;
* 1973 m. Niujorkas. Lietuvių dailininkų sąjungos kolektyvinė paroda;
* 1974 m. Niujorkas. Penktoji lietuvių dailininkų dailės kolektyvinė paroda;
* 1999 m. Vilnius, Radvilų rūmai. Autorinė paroda.

## Bibliografija
* Ona Dokalskaitė. Vilnius: Ethnos, 1993
* Algimantas Kezys (Edit.). Ona Dokalskaitė. (The art of Ona Dokalskaitė-Paškevičienė), Stickney, IL, Galerija, 1993, ISBN 0-9617756-5-3
* Ona Dokalskaitė. Tapybos parodos katalogas. Vilnius, „Savas kampas“ ir Ko, 1999

## Išnašos

## Nuorodos
* Danas Lapkus. Ona Dokalskaitė: A romanticist
Algimantas Grabauskas

**Algimantas Grabauskas** (g. 1933 m. liepos 22 d. Ukmergėje) – Lietuvos agronomas ekonomistas, biomedicinos mokslų daktaras.

## Biografija
1960 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją. 1993 m. agrarinių mokslų daktaras

1965–1969 m. ir 1971–1979 m. dirbo Žemės ūkio ekonomikos institute, 1979–1981 m. Lietuvos žemės ūkio akademijos dėstytojas; nuo 1979 m. docentas. 1981–1990 m. dėstė Vilniaus aukštojoje partinėje mokykloje; 1990–1992 m. dirbo Ekonomikos institute. 1992–1994 m. Lietuvos invalidų draugijos pirmininko pavaduotojas, 1994–1996 m. pirmininkas. 1996–1999 m. dirbo Lietuvos agrarinės ekonomikos institute.

Mokslinio darbo kryptis – sodininkystės intensyvinimas ir efektyvumas.

## Bibliografija
* Sodininkystės organizavimas, 1968 m.
* Sodininkystės intensyvinimo veiksniai ir jų efektyvumas, 1971 m.
* Agropramoninių kompleksų organizavimo perspektyvos Lietuvos TSR, 1976 m.

## Šaltiniai
Veidas taikinyje

**Veidas taikinyje** – 1978 m. Lietuvos kino studijoje sukurtas 2-jų serijų detektyvinis filmas Gilberto Keito Čestertono novelių ciklo „Tėvas Braunas“ motyvais. Trukmė – 134 min.

## Kūrybinė grupė
* Režisierius statytojas – Almantas Grikevičius
* Scenarijaus autorius – Rimantas Šavelis;
* Kompozitorius – Algimantas Apanavičius;
* Operatorius statytojas – Rimantas Juodvalkis;
* Dailininkas statytojas – Galius Kličius;
* Kostiumų dailininkė – Viktorija Bimbaitė;
* Garso operatorius – Petras Lipeika.

## Vaidina
* Povilas Gaidys – tėvas Braunas;
* Regimantas Adomaitis – Fišeris, diplomatas;
* Juozas Kisielius – Haroldas Marčas, žurnalistas;
* Vytautas Paukštė – Izaokas Hukas, klubo prezidentas;
* Antanas Gabrėnas – Hovardas Hornas, finansų ministras;
* Arnas Rosenas – Harkeris, generalinis prokuroras;
* Laimonas Noreika – Meriveilas, premjeras;
* Vytautas Tomkus – Flambo (Blauntas);
* Nijolė Oželytė – Rubė Adams;
* Juris Strenga – Dženkinsas;
* Gediminas Girdvainis – Leveras, Hugo namų valdytojas;
* Valdas Jatautis – Barnetas;
* Steponas Kosmauskas – hercogas Vestmorlendas;
* Edgaras Savickis – Bulenas, premjero sekretorius;
* Rolandas Butkevičius – Natas, redaktorius;
* Vytautas Kancleris – Adamsas, Rubės tėvas;
* Jonas Biržys – tarnas;
* Algirdas Sabalys – Hugas, Huko asmens sargybinis;
* Algirdas Šemeškevičius policininkas;
* Michailas Jevdokimovas – baro savininkas;
* Bronius Talačka – Dreidžas;
* Alfredas Kareckas, Algimantas Mažuolis, Aleksas Jonikas, Rimantas Bagdzevičius, Eugenijus Olbikas, Kazimieras Preikštas.

## Siužetas

XIX a. pabaiga. Apleistoje pilyje susirinkusi slapta masonų bendruomenė. Posėdis nutrūksta: nužudytas pilies šeimininkas. Vėliau pasirodo, kad tai buvo jo antrininkas. Tačiau po to seka visa eilė žmogžudysčių. Seklys – mėgėjas tėvas Braunas bando išnarplioti nusikaltimus.
Mindaugas Grabauskas

**Mindaugas Grabauskas** (g. 1956 m. liepos 25 d. Tarašiškiuose, Kapsuko rajonas) – Lietuvos architektas, urbanistas.

## Biografija
1982 m. baigė Vilniaus inžinerinį statybos institutą. 1982–1988 m. dirbo Valstybiniame statybos reikalų komitete, 1988–1990 m. Statybos ir urbanistikos ministerijos skyriaus vyr. architektas, 1990–1995 m. Projektavimo instituto „Lietprojektas“, bendrovės „Urbanistika“ projektų vyr. architektas, nuo 1996 m. savivaldybės įmonės „Vilniaus planas“ Projektavimo skyriaus, Bendrojo planavimo skyriaus vadovas.

## Projektai
**Svarbiausi projektai (su kitais):**
* Gargždų generalinis planas, 1992 m.
* Kretingos generalinis planas, 1992 m.
* Panevėžio generalinis planas, 1994 m.
* Elektrėnų, Gargždų, Mažeikių, Palangos, Vilniaus kvartalų detalieji planai, visi 1993-1994 m.
* Ignalinos, Zarasų, Vilkaviškio, Marijampolės, Lazdijų rajonų pasienio regionų plėtros projektų pirmieji etapai, visi 1994–1995 m.
* Vilniaus bendrasis planas, 1998 m.
* Pilaitės teritorijos šiaurinės dalies detalusis planas, 1999 m.

## Šaltiniai
VAZ-2101

**VAZ-2101/LADA 1200** („kapeika“) – lengvasis galiniais ratais varomas Tarybų Sąjungos automobilis su sedano tipo kėbulu. Pirmas modelis, išleistas Volgos automobilių gamykloje pagal FIAT Koncerno licenziją. Buvo montuojami 1,1 l; 1,3 l; 1,5 l (milicijos automobiliuose) darbo tūrio varikliai.

Gamintas 1970–1988 m.

## Modeliai
*Serijiniai:*

* **VAZ-2101** (1970–1984) – pirminis variantas, 1,2 l;
* **VAZ-21011** (1974–1986) – vadinamasis "vienuoliktukas", 1,3 l variklis,
* **VАZ-21013** (1977–1988) – VАZ-21011 analogas su 1,2 l varikliu;

*Mažaserijiniai:*

* **VAZ-2101-94** – policijai skirtas su 1,5 l. varikliu (paimtu iš VAZ-2103);
* **VАZ-21018**– rotorinis variklis VAZ-311 (1 sekcijos), 70 AG.;
* **VAZ-21019** – rotorinis variklis VАZ-411 (2 sekcijų), 120 AG.;

----


Image:Vaz 2101 cross mims.JPG|VAZ-2101 Sportinis
Image:Lada 2101 karaganda.JPG|VAZ-21011 / LADA 1300
Image:DirkvdM lada limousine.jpg|VAZ 2101 limuzino versija skirta Kubos rinkai
VAZ 2101 - Lada 1200.JPG|VAZ-2101 vaizdas iš galo
File:1979 Lada 1300 L (11712832914).jpg|VAZ-21011 vaizdas iš galo


----
VAZ automobiliai

VAZ-2101 ; VAZ-2102 ; VAZ-2103 ; VAZ-2104 ; VAZ-2105 ; VAZ-2106 ; VAZ-2107 ; VAZ-2108 ; VAZ-2109

----
Vilius Grabauskas

**Vilius Jonas Grabauskas** (g. 1942 m. balandžio 25 d. Kaune) – Lietuvos gydytojas kardiologas, sveikatos apsaugos organizatorius, habilituotas biomedicinos mokslų daktaras.

## Biografija
1960 m. baigė Kauno 18-ąją vidurinę mokyklą. 1960–1966 m. studijavo Kauno medicinos institute (KMI). 1966–1978 m. KMI mokslo darbuotojas. 1971 m. medicinos mokslų kandidatas. Nuo 1972 m. dalyvavo Pasaulinės sveikatos organizacijos (PSO) koordinuojamoje tarptautinėje Kauno ir Roterdamo epidemiologijos programoje. 1975 m. tobulinosi Meksikoje, 1976 m. Švedijoje. 1978–1983 m. Ženevoje vadovavo PSO Lėtinių neinfekcinių ligų kontrolės programai. 1984–1986 m. PSO Lėtinių neinfekcinių ligų kontrolės departamento direktorius. 1983–1984 m. ir 1987–1990 m. Kauno medicinos instituto (nuo 1989 m. KMA) Centrinės mokslo tyrimo laboratorijos direktorius.

1990 m. medicinos mokslų daktaras. 1991–1993 m. Medicinos enciklopedijos redakcinės kolegijos pirmininkas. 1991–2002 m. KMA (nuo 1998 m. KMU) rektorius, nuo 1992 m. profesorius. 1997–1998 m. PSO Europos regiono nuolatinio komiteto pirmininkas. 1998 m. Europos sveikatos asamblėjos prezidentas. 1998–2001 m. Lietuvos nacionalinės sveikatos tarybos pirmininkas. 2000–2003 m. PSO Globalinės vykdomosios tarybos narys. Nuo 2002 m. KMU Profilaktinės medicinos katedros vedėjas ir KMU kancleris. Nuo 2005 m. žurnalo „Medicina“ vyriausiasis redaktorius. Nuo 2010 m. LSMU tarybos narys, tarybos pirmininkas.

## Bibliografija

* *The Kaunas Rotterdam intervention study: behavioural and operational components on health intervention programmes* (su kitais). - Amsterdam: Elsevier/North-Holland Biomedical Press, 1981.
* Fundamentinė epidemiologija: bendrasis vadovėlis / Vilius Grabauskas, Irena Misevičienė, Žilvinas Padaiga, Jūratė Klumbienė, Janina Petkevičienė, Apolinaras Zaborskis, Stanislava Domarkienė, Abdonas Tamošiūnas, Žemyna Milašauskienė, Linas Šumskas, Juozas Dudzevičius, Jolanta Dičkutė. - Kaunas: Kauno medicinos universiteto Spaudos ir leidybos centras, 2003. - 143 p.: iliustr. - ISBN 9955-479-69-8


## Įvertinimas
* 1998 m. Lenkijos medicinos akademijos garbės narys
* 1999 m. Alberto Šveicerio aukso medalis
* 2000 m. DLK Gedimino 4 laipsnio ordinas 
* 2018 m. Lietuvos mokslo premija (su kitais) 

## Šaltiniai
Kosumelis

**Kosumelis** (, ) – sala Karibų jūroje, šalia rytinio Jukatano pusiasalio kranto. Priklauso Meksikai, Kintana Roo valstijai.

Plotas 488,4 km². Salos ilgis (iš šiaurės rytų į pietvakarius) 48 km, plotis 16 km. Šiaurėje užsibaigia Punta Molaso kyšuliu. Kosumelio paviršius žemas ir lygus, daugiausia apaugęs tropiniais miškais. Aukštis iki 15 m. Vyrauja karstiniai reiškiniai, yra senotų. Gyvena reti, endeminiai gyvūnai.

Kosumelyje gyvena 73,2 tūkst. gyventojų (2005 m.). Pagrindinis miestas – San Migel de Kosumelis yra įsikūręs salos vakaruose. Pagrindinė ūkio šaka saloje – turizmas. Kosumelis sutraukia daug povandeninio nardymo, žūklės, čiuožinėjimo su aitvarais mėgėjų.

Sala nuo seno buvo gyvenama majų. Čia klestėjęs Iščelos kultas. 1518 m. Kosumelį pasiekė ispanų konkistadoras Chuanas de Grichalva, o kitais metais – Ernanas Kortesas. Kolonizatoriai sugriovė majų šventyklas, o raupų epidemija sunaikino majų populiaciją. Yra išlikę majų miesto San Chervasijo griuvėsiai.
Peteno baseinas

**Peteno baseinas** – regionas Mezoamerikoje, šiaurės rytų Gvatemaloje, iš dalies sutampa su Peteno departamentu. Rytuose remiasi į Majų kalnus, pietuose į Kordiljeras, vakarinė riba eina Usumasintos upe, šiaurinė riba nėra aiški. Pagrindinės upės – Usumasinta, San Pedras, Belizas. Centrinėje dalyje telkšo karstinių ežerų grupė (didžiausi ežerai – Peten Ica, Jaša).

Ikiklasikiniu ir klasikiniu Mezoamerikos laikotarpiu Peteno baseinas buvo majų civilizacijos klestėjimo vieta. Pagrindinis majų centras – Tikalis. Regione išsivystė majų raštas bei klasikinė majų architektūra.
Gotartas

**Gotartas** (rusų šaltiniuose dar vadinamas *Gotort*, *Goitort*, m. 1266 m. birželio 18 d.) – XIII a. lietuvių kunigaikštis.

## Istorinės žinios
Valdų turėjo greičiausiai Nalšioje, mažiau tikėtina, kad Deltuvoje. Po Lietuvos karaliaus Mindaugo žūties 1263 m. su Gerdeniu, Liugaila ir Liumpiu rėmė jo sūnų, Lietuvos didįjį kunigaikštį Vaišelgą, kovojantį su Lietuvos vienijimosi priešininkais, daugiausia su Nalšios kunigaikščiu Daumantu. XIII a. septintame dešimtmetyje Gotartas padėjo kitam Nalšios kunigaikščiui Gerdeniui ir jo sąjungininkams kovoti su Daumantu, kuris pasitraukė į Pskovą. Daumantui su pskoviečiais 1266 m. nusiaubus Gerdenio valdas Nalšioje, Gotartas su Gerdeniu persekiojo juos iki Dauguvos. Patekę į Daumanto karių pasalą abu žuvo.

## Šaltiniai
Citrinmedinis ūsuotis

**Citrinmedinis ūsuotis** (lot. *Anoplophora chinensis*) – ūsuočių (*Cerambycidae*) šeimos vabalas. Pavojingas miškų ir ūkių kenkėjas, sparčiai plintanti invazinė rūšis.
## [[Morfologija (biologija)|Morfologija]]

### [[Imago]]
21 – 37 mm ilgio. Juodais, blizgančiais antsparniais, ant kurių yra po 10–12 baltų dėmių. Pas pateles, gale, iš už antsparnių, kyšo pilvo galelis, tačiau patinų antsparniai paslėpia jį visą. Antenos ilgos, iš 11 narelių, juodos, prie narelių sudūrimų šviesios. Patinų antenos būna maždaug dukart ilgesnės už visą kūną, patelių antenos apie 1,5 karto.

### [[Lerva]]
Balsvos, kreminės spalvos. Bekojės. Tik išsiritusi iš kiaušinėlio būna apie 5 mm ilgio. Užauga iki 60 mm ilgio ir 10 mm storio.
## Biologija
Vystymosi ciklas trunka nuo vienerių iki dvejų metų. Suaugėliai Kinijoje pasirodo nuo balandžio mėnesio (Italijoje nuo birželio) ir būna iki rugpjūčio. Didžiausias vabalų antplūdis ten būna gegužės – liepos mėnesiais.  Tik išsiritę iš lėliukės vabalai apgraužia medžių lapus, pumpurus ar žievę.

Patelė po žieve padeda apie 200 kiaušinėlių. Išsiritusios lervutės pradžioje graužia minkštą žievės apačią, vėliau daro takus gilyn į medieną. Tokiame take paskui virsta lėliuke.

Pirminiai citrinmedinio ūsuočio augalai yra įvairūs citrinmedžiai (*citrus*), tuopos (*Populus*), gluosniai (*Salix*), ponciras (*Poncirus trifoliata*), žemoji (rojaus) obelis (*Malus pumila*) ir asiūklinė kazuarina (*Casuarina equisetifolia*). Tačiau puola ir platų diapazoną medžių ir krūmų iš 26 skirtingų šeimų, pavyzdžiui, kriaušes (*Pyrus*), ąžuolus (*Quercus*), alksnius (*Alnus*), beržus (*Betula*) ir kt.

## Paplitimas
Paplitęs rytų Azijoje. Tėvynė yra Kinija ir Korėja. Su eksportuojamais dekoratyviniais augalais sparčiai plinta visoje planetoje:

1999 m. buvo pastebėtas JAV,

2001 m. atvežtas į Italiją, kurioje išplito ir gyvena.

2008 m. balandžio mėnesį su dekoratyviniais augalais (plaštakiniu klevu (*Acer palmatum*)),  iš Japonijos vežamais į Japonišką sodą (Klaipėdos raj.), citrinmedinis ūsuotis netyčia buvo atvežtas ir į Lietuvą. Ūsuotis buvo pastebėtas tų pačių metų spalio mėnesį. Siekiant apsisaugoti nuo jo išplitimo Lietuvoje, plaštakinis klevas ir kiti potencialūs citrinmedinio ūsuočio gyvenami augalai buvo sunaikinti (iš viso 68 augalai).

## Taip pat skaitykite
*Ūsuočiai
*Invazinės rūšys
*Rytinis ūsuotis (*Anoplophora glabripennis*)

## Nuorodos:
*citrus longhorned beetle 

## Nuotraukos

Vaizdas:Longicorn.jpg
Vaizdas:Anoplophora malasiaca.jpg
Vaizdas:Anoplophora malasiaca-2.JPG

## Šaltiniai
Edmontono Oilers

**Edmontono „Oilers“** () – NHL Vakarų konferencijos Šiaurės vakarų pogrupio ledo ritulio komanda iš Albertos, Edmontono, Kanados.

## Istorija

1971 m. lapkričio 1 d. Edmontono „Oilers“ tapo viena iš 12 komandų įkūrusių World Hockey Association (WHA). Komandos savininkas sugalvojo šį vardą. Edmonton „Oilers“ buvo pervadinti Albertos „Oilers“, kai Calgary „Broncos“ persikėlė į Klivlendą, bei planavo žaisti ir Edmontone, ir Albertoje. 1972-73 m. sezone komanda galiausiai apsistojo Edmontone, bei susigrąžino senąjį pavadinimą – „Oilers“.

1979-80 m. NHL sezone Edmontono „Oilers“, kartu su dar 3 WHA komandomis iš WHA lygos persikėlė į NHL.

## Sezonai

## Nuorodos

* Oficialus klubo puslapis