open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Lesoto geografija

**Geografinė padėtis** – Pietų Afrika, apsuptas Pietų Afrikos Respublikos. Sienos su Pietų Afrikos Respublika ilgis – 909 km.

Lesoto reljefas labai kalnuotas, todėl šalis kartais vadinama „karalyste danguje“, kadangi visa šalies teritorija yra aukščiau 1400 metrų virš jūros lygio. Aukščiausias taškas yra *Thabana Ntlenyana* (3482 m).

Žiema Lesote tęsiasi nuo birželio iki rugpjūčio, temperatūrai nukrentant iki 0&nbsp;°C. Kalnuose iškrinta sniego. Lietaus sezonas prasideda spalį ir tęsiasi iki balandžio mėn.

Gamtiniai ištekliai: žemės ūkio naudmenos ir ganyklos, nedideli kiekiai deimantų ir kitų mineralų.
Angilija

**Angilija** – Jungtinei Karalystei priklausanti užjūrio teritorija, sala tarp Karibų jūros ir Atlanto vandenyno, Antilų salyno Priešvėjinėse salose.

## Istorija
*Pagrindinis straipsnis: [[Angilijos istorija]]*

Tiksli data, kada Angiliją atrado europiečiai nežinomaː vieni šaltiniai tvirtina, kad salą 1493 metais atrado Kristupas Kolumbas, kiti nurodo prancūzų hugenotą Rene Guleną Lodonjerą ̺1564 m. Olandų Vest Indijos kompanija pastatė Angilijoje tvirtovę 1631 m., bet olandai pasitraukė, kai ją sugriovė ispanai 1633 m.

1650 metais salą kolonizavo anglai iš Sent Kitso. Jie saloje pradėjo auginti tabaką ir mažesniu mąstu medvilnę. 1666 m. salą užėmė Prancūzija. bet po metų grąžino pagal Bredos sutartį. Prancūzai puolė vėl 1688 1745 ir 1796 m., padarė daug žalos, bet salos neužėmė. 

Iš pradžių britai valdė salą ir Antigvos, bet nuo 1825 m. - iš Sent Kitso. Nuo 1882 metų sujungta į vieną administracinį vienetą su Sent Kitsu ir Neviu. 1958–1962 metais priklausė Vest Indijos federacijai, 1967 metų vasarį tapo asocijuota valstybe – Sent Kitso-Nevio-Angilijos federacija, tų pačių metų gegužę iš federacijos išstojo ir liepą paskelbė nepriklausomybę. 1969 metais Jungtinės Karalystės kariuomenė atkūrė savo valdžią, 1971 metais atstatė kolonijos statusą. Nuo 1976 metų – vėl federacijos narė, 1980 metų gruodžio 19 dieną atskirta nuo Sent Kitso ir Nevio.

## Geografija
*Pagrindinis straipsnis: [[Angilijos geografija]]*

Sala žema, susidariusi iš klinties, vietomis kalvota. Aplinkui salą yra koralų rifai. Klimatas jūrinis tropinis. Orai saloje sausi ir saulėti.

## Ekonomika
*Pagrindinis straipsnis: [[Angilijos ekonomika]]*

Pagrindinė ūkio šaka – turizmas. Taip pat auginami kukurūzai, vilnamedžiai, daržovės, veisiamos avys, ožkos, galvijai, kiaulės, gaudomi omarai, žvejojama. Iš jūros išgaunama druska.

## Demografija

Dauguma gyventojų – juodaodžiai ir mulatai. Vyraujanti religija – protestantizmas.

## Šaltiniai

## Nuorodos
Kaimanžuvės

**Kaimanžuvės** (*Lepisosteiformes*) – kaulinių žuvų būrys. Šių žuvų skeletas visai sukaulėjęs. Uodega nežymiai heterocerkinė (asimetrinė). Plaukimo pūslė jungiasi su priekine žarna iš viršaus. Šis hidrostatinis organas turi raukšlėtą paviršių, todėl, vandeniui sušilus, dar naudojamas papildomai kvėpuoti atmosferos oru.

Gyvena Šiaurės Amerikos gėluose vandenyse. Išauga iki 2,5 m ilgio ir sveria daugiau nei 130 kg.

Būryje yra viena kaimanžuvinių (*Lepisosteidae*) šeima, 2 gentys, 7 rūšys.

## Gentys
* Trumpasnukės kaimanžuvės (*Atractosteus*)
* Ilgasnukės kaimanžuvės (*Lepisosteus*)

## Šaltiniai
Vėjažuvės

**Vėjažuvės** (*Beloniformes*) – kaulinių žuvų būrys. Tai šiltų jūrų žuvys. Kūnas pailgas, krūtininiai pelekai aukštai prisitvirtinę prie liemens, pilviniai pelekai pilvo srityje. Nugarinis ir analinis pelekai pasistūmėję atgal. Plaukimo pūslė uždara. Šoninė linija yra žemai. Kaulai žalios spalvos. Plaukioja arti vandens paviršiaus.

## Vėjažuvių šeimos
* Šeima. Vėjažuvinės (*Belonidae*)
* Šeima. Žuvys skraiduolės (*Exocoetidae*)
* Šeima. Sulavesio dančiakarpiai (*Adrianichthyidae*)
* Šeima. Pusžiomenės vėjažuvės (*Hemiramphidae*) 
* Šeima. Lydekinės skumbrės (*Scomberesocidae*)
Kefalžuvės

**Kefalžuvės** (*Mugiliformes*) – kaulinių žuvų būrys.

Plaukimo pūslė uždara. Turi du nugarinius pelekus. Pilviniai pelekai arti prie krūtinių. Žvynai cikloidiniai arba ktenoidiniai, šoninės linijos nėra.

Gyvena vidutinio klimato ir tropiniuose pakrančių vandenyse, kai kurios rūšys – gėlame vandenyje. Ikrai pelaginiai.

Būryje viena kefalinių (*Mugilidae*) šeima, kurioje yra apie 80 rūšių.
Arkliagalvės

**Arkliagalvės** (*Gonorynchiformes*) – stipinpelekių žuvų būrys, kuriam priklauso jūrinės ir gėlavandenės žuvys.

## Šeimos
*Pienžuvinės (*Chanidae*)
*Arkliagalvinės (*Gonorynchidae*)
*Knerinės (*Kneriidae*)
*Mauražuvinės (*Phractolaemidae*)
Bosnija

**Bosnija** – istorinis regionas Bosnijos ir Hercegovinos šiaurinėje dalyje, sudarantis apie 80 % šios valstybės teritorijos. Šiuo metu Bosnija nėra vientisas administracinis vienetas, o yra padalintas tarp Serbų Respublikos (*Republika Srpska*) ir Bosnijos ir Hercegovinos Federacijos.

Regiono vardas kilęs nuo Bosnos upės.

## Geografija
Regionas užima didelę Dinarų kalnyno ir išsidėstęs šiaurės vakarų-pietryčių kryptimi. Pietryčiuose jis siekiasi su Raška, šiaurės vakaruose – su istorine Kroatija. Pietvakariuose, už Bosnijos kalnagūbrio, jis žemėja ir pereina į pajūrio žemumas – Dalmatiją, Paganiją ir Hercegoviną. Šiaurėje jis siekiasi su Savos lygumomis – Posavina.
 
Kalnuotą Bosniją dalina keletas derlingų upių slėnių. Čia į šiaurę (į Savą) teka trys svarbios upės, kurių baseinai sudaro tris Bosnijos sub-regionus:
* Didžiausia jų – Bosna, kuri prasideda netoli Sarajevo, teka per Zenicą ir Dobojų ir prie Bosanski Šamac įteka į Savą (Tikroji Bosnija);
* Į rytus nuo jos yra Vrbaso baseinas (Bosnijos Kraina). Čia didžiausi miestai: Bugojno, Mkornjič Gradas, Banja Luka;
* Į vakarus nuo Tikrosios Bosnijos yra Tara-Drina baseinas (Podrinjė). Čia didžiausi miestai: Foča, Goraždė, Višegradas, Bratunacas, Zvornikas.

## Istorija

### Bosnijos kunigaikštystė

### Serbijos imperijoje

### Bosnijos karalystė

### Osmanų imperijoje

### Austrijos valdžioje

### Jugoslavijoje

### Nepriklausomybė

## Galerija

Image:Sarajevopanoramaview.PNG|Sarajevo vaizdas iš rytų
Image:Fojnica.PNG|Pranciškonų vienuolynas Fojnicoje
Image:Mountins in Bosnia.JPG|Kalnai Bosnijoje
Image:Una_-_Kostela.jpg|Unos upė
Palestina (reikšmės)

**Palestina** gali reikšti vieną iš šių dalykų:

* Palestinos regionas – istorinis regionas Artimuosiuose Rytuose, apimantis dabartinį Izraelį ir Palestinos valstybę;

* Politiniai vienetai Palestinos regione:
** Palestinos autonomija – pusiau autonominė teritorija Artimuosiuose Rytuose 1993–2013 m., sudaryta iš Gazos Ruožo ir Vakarų Kranto;
** Palestinos valstybė – valstybė, paskelbta 1988 metais ir apimanti Gazos ruožą bei Vakarų krantą. Valstybė pripažinta dviejuose trečdaliuose pasaulio šalių, tačiau jos vis dar nepripažįsta daug Vakarų šalių. 2012 m. ją pripažino Jungtinės Tautos;
** Palestinos mandatas – Britų valdyta teritorija artimuosiuose rytuose tarpukariu ir iki 1948.

* Administraciniai vienetai Palestinos regione:
** Sirija Palestina – Romos imperijos provincija 135–370 m.;
** Palestijos provincijos – 3 Romos provincijos 370–634 m., vadintos Palestina I, Palestina II ir Palestina III;
** Palestinos džundas – Arabų kalifato karinis administracinis vienetas, Sirijos provincijos dalis;

* Kiti vietovardžiai:
** Palestina (Palenkės vaivadija) – kaimas Lenkijoje;
** Palestina (Baltarusija) – kaimas Baltarusijoje.
Mėsingapelekės žuvys

**Mėsingapelekės žuvys** (*Sarcopterygii*) – kaulinių žuvų (*Osteichthyes*) klasė. Šių žuvų poriniai pelekai lankstūs. Peleko vidinį skeletą sudaro segmentuota ašinė dalis su šonuose išsidėsčiusiais segmentuotais stipinais. Tokius pelekus žuvys gali lankstyti įvairiomis kryptimis. Jais gali net ramstytis. Pečių juostoje turi raktikaulį. 

Senovinės žuvys gyveno gėlame vandenyje ir papildomai kvėpavo plaučiais. Dabar tik dvikvapių žuvų nosies ertmė jungiasi su burnos ertme. Širdis turi arterinį konusą, žarna – spiralinę raukšlę, smegenėlės labai mažos. Kiaušiniai apvaisinami vandenyje. 

Mėsingapelekės žuvys buvo gausios devono periode (prieš 400-350 mln. metų). Tada jos buvo plačiai paplitusios visų žemynų gėluose vandenyse.

## Sistematika
*Poklasis. *Coelacanthimorpha*
**Būrys. Riešapelekės (*Coelacanthiformes*) 
***Šeima. Riešapelekinės (*Latimeridae*) 
****Latimerijos (*Latimeria*) 
*Poklasis. Dvikvėpės žuvys (*Dipnoi*)
**Būrys. Vienapalutės dvikvėpės (*Ceratodontimorphes*) 
***Šeima. Australinės dvikvėpės (*Ceratodintidae*)
**Būrys. Dviplautės dvikvėpės (*Lepidosireniformes*)
***Šeima. Amerikinės dvikvėpės (*Lepidosirenidae*) 
***Šeima. Afrikinės dvikvėpės (*Protopteridae*)
Lokiniai

**Lokiniai**, arba **meškiniai** (*Ursidae*) – plėšriųjų žinduolių būrio šeima. Stambūs žvėrys, ramstosi letenomis, turi labai trumpą uodegą. Minta daugiausia augaliniu maistu. Krūminiai dantys malamieji su žemais gumburais.

Paplitę daugiausia šiaurės pusrutulyje.

**Pošeimis** *Ailuropodinae*
* Gentis *Ailuropoda*
** Didžioji panda (*Ailuropoda melanoleuca*)

**Pošeimis** *Ursinae*
* Gentis *Helarctos*
** Malajinis lokys (*Helarctos malayanus*)
* Gentis *Melursus*
** Ilgalūpis lokys (*Melursus ursinus*)
* Gentis Meškos (*Ursus*)
** Juodasis lokys, arba baribalas (*Ursus americanus*)
** Rudasis lokys, arba rudoji meška (*Ursus arctos*)
** Himalajinis lokys, arba himalajinė meška (*Ursus thibetanus*). Paplitęs Tolimuosiuose Rytuose.
** Urvinis lokys (*Ursus spelaeus*). Išnykusi rūšis.
** Baltasis lokys, arba baltoji meška (*Ursus maritimus*)

**Pošeimis** *Tremarctinae*
* Gentis *Tremarctos*
** Akiniuotasis lokys (*Tremarctos ornatus*)

## Galerija

Image:Chengdu-pandas-d04.jpg|Didžioji panda (*Ailuropoda melanoleuca*) 
Image:American Black Bear close-up.jpg|Juodasis lokys (*Ursus americanus*) 
Image:Ours brun parcanimalierpyrenees 3.jpg|Rudasis lokys (*Ursus arctos*)
Image:Polar Bear 0319 - 23-11-06.jpg|Baltasis lokys (*Ursus maritimus*) 
Image:Teufelshöhle, Höhlenbär.jpg| Urvinė meška (*Ursus spelaeus*) 
Image:Kragenbär.jpg|Himalajinis lokys (*Ursus thibetanus*) 
Image:Brillenbär (Tremarctos ornatus)3.jpg|Akiniuotasis lokys (*Tremarctos ornatus*) 
Image:Lippenbaer-24.jpg|Ilgalūpis lokys (*Melursus ursinus*) 
Image:MalayanSunBear.jpg|Malajinis lokys (*Helarctos malayanus*)
Meškiniai

**Meškiniais** vadinami:

* Lokiniai žinduoliai;
* kaimai:
** Šakių rajone;
** Švenčionių rajone.
Tikrieji lokiai

**Tikrieji lokiai** (*Ursus*) – lokinių šeimos plėšriųjų žinduolių gentis.

## Tikrųjų lokių išlikusios rūšys
Gentyje yra 4 rūšys:
* Juodasis lokys, arba baribalas (*Ursus americanus*). Paplitęs Amerikoje.
* Rudasis lokys (*Ursus arctos*). Gyvena Europoje, Azijoje ir Amerikoje. Anksčiau gyveno Lietuvoje, dabar tik retkarčiais užklysta.
* Baltasis lokys (*Ursus maritimus*)
* Himalajinis lokys (*Ursus thibetanus*). Paplitęs Tolimuosiuose Rytuose.

## Tikrųjų lokių hibridinės rūšys
* Nanulakas (*Ursus arctos × maritimus*). Baltojo lokio (*Ursus maritimus*) ir rudųjų lokių porūšio - grizlio (*Ursus arctos horribilis*) natūralus mišrūnas. Jie gali sulaukti palikuonių. 

## † Tikrųjų lokių išnykusios rūšys
* † *[[Ursus abstrusus]]*
* † *[[Ursus arvernensis]]*
* † *[[Ursus deningeri]]* 
* † Etruskinis lokys (*Ursus etruscus*)
* † *[[Ursus ingressus]]*
* † *[[Ursus inopinatus]]*
* † *[[Ursus minimus]]*
* † *[[Ursus rossicus]]*
* † *[[Ursus sackdillingensis]]*
* † Urvinis lokys (*Ursus spelaeus*).

## Šaltiniai
Skorpeninės

**Skorpeninės** (*Scorpaenidae*) – skorpenžuvių (*Scorpaeniformes*) būrio žuvų šeima. Panašios į ešerius, tačiau galva, ypač jos šonai, labai dygliuoti. Pelekų spygliai kieti. Žvynai ktenoidiniai. Šeimoje yra labai nuodingų žuvų, dauguma jų ryškiaspalvės.

Gyvena prie dugno šiltose jūrose, tik nedaugelis rūšių paplitusios kiek šiauriau, tačiau retos gėluose vandenyse. Minta vėžiagyviais, žuvimis. Auginamos ir akvariumuose, bet reikalinga maitinti gyvu maistu.
* **[[Auksaspalvė skorpena]]** (*Scorpaena scrofa*). Žuvis išauga iki 30 cm ilgio. Nejudri. Slepiasi seklumose tarp akmenų arba žolių. Nugarinio peleko spygliai nuodingi. Paplitusi prie Europos, aptinkama Juodojoje jūroje.
* **[[Zebrinė sparnapelekė]]** (*Pterois volitans*). Gyvena Indijos ir Ramiajame vandenynuose. Dydis – 38 cm. Kūnas ryškiai dryžuotas, turi didelius vėduoklės pavidalo pelekus. Ant jos nugaros esantys dygliai yra nuodingi ir gali būti pavojingi netgi žmogui. Žuvis naudojasi dygliais ne puldama grobį, bet gindamasi nuo priešų.
  
Šeimoje yra 23 gentys, apie 300 rūšių.

## Gentys
* Pjūklapūgžliai (*Brachypterois*)
* Kalakutinės skorpenos (*Dendrochirus*)
* Ebosijos (*Ebosia*)
* *[[Hoplosebastes]]*
* *[[Idiastion]]*
* Irakundai (*Iracundus*)
* *[[Neomerinthe]]*
* *[[Neoscorpaena]]*
* Peštukinės skorpenos (*Parapterois*)
* Dygiosios skorpenos (*Parascorpaena*)
* *[[Phenacoscorpius]]*
* *[[Pogonoscorpius]]*
* Pontinai (*Pontinus*)
* *[[Pteroidichthys]]*
* Sparnapelekės (*Pterois*)
* *[[Pteropterus]]*
* Rinopijai (*Rhinopias*)
* Paprastosios skorpenos (*Scorpaena*)
* Skorpenodai (*Scorpaenodes*)
* *[[Scorpaenopsella]]*
* Kupranugarės skorpenos (*Scorpaenopsis*)
* Dygleliniai jūriniai ešeriai (*Sebastapistes*)
* Buriniai jūriniai pūgžliai (*Taenianotus*)
* *[[Thysanichthys]]*
* *[[Ursinoscorpaenopsis]]*

## Galerija

Image:HusaKG.jpg|*Scorpaena onaria*
Image:IsoKGken.jpg|Raudonuodegis skorpenodas (*Scorpaenodes littoralis*)
Image:KokuchiHKki.jpg|*Scorpaena miostoma*
Image:Pontinus longispinis.jpg|*Pontinus longispinis*
Image:Pontinus nematophthalmus 2.jpg|*Pontinus nematophthalmus* 
Image:SatsumaKGg.jpg|*Scorpaenopsis neglecta*
Image:Scorpaena thomsonii (no common name).jpg|*Scorpaena thomsonii* 
Image:Scorpaena agassizii.jpg|*Scorpaena agassizii*


## Šaltiniai
Lokys (reikšmės)

**Lokys** yra:

* stambus miško žvėris;
* kaimas Jonavos rajone;
* upė Jonavos rajone;
* „Lokys“ - B. Kutavičiaus opera, sukurta 2000 m.
Farerai

**Farerai** (, ) arba **Farerų salos** – salų grupė šiaurės Atlanto vandenyne, tarp Škotijos ir Islandijos, tarp Atlanto vandenyno ir Norvegijos jūros. Autonominis Danijos Karalystės regionas. Administracinis centras – Torshaunas. 18 Farerų salų buvo atrastos Viduramžiais. Visos salos, išskyrus Mažąjį Duimuną, yra apgyvendintos.

## Istorija

Pasak legendų, jau nuo senų laikų Fareruose gyveno keltų gentys. IX a. čia atsikėlė pirmieji atvykėliai iš Norvegijos. XI a. įsigalėjo krikščionybė. Norvegijai ir Danijai susijungus į sąjungą, Farerai perėjo Danijos žinion.

II pasaulinio karo metu, nacių Vokietijai okupavus Daniją, Farerų salas užėmė Jungtinė Karalystė. 1948 m. Farerų salos iškovojo autonomiją nuo Danijos. 1973 m. Danijai stojant į ES, Farerų gyventojai referendume balsavo prieš įstojimą. Todėl Farerai nėra ES teritorija, nors jai galioja daug lengvatų.

## Politinė sistema

Aukščiausias salų vadovas – Danijos karalienė. Įstatymų leidžiamąją valdžią atstovauja *Løgting* (parlamentas), renkamas iš 7 rinkiminių apygardų. Vykdomąją valdžią atlieka vyriausybė, vadovaujama premjero (*Løgmaður*).

## Geografija

Farerus sudaro 18 salų (didžiausia – Streimojus, 373,5 km²), išsidėsčiusių 113 km iš šiaurės į pietus ir 75 km iš rytų į vakarus. Kranto linijos ilgis – net 1117 km. Salos kalnuotos. Aukščiausia vieta – Sletaratinduro kalnas, () iškilęs 882 m, Eisturojaus saloje. Krantai fjordiniai; skardingi, aukšti, labai raižyti. Tipiškas kraštovaizdis – viržynai, pievos, durpynai.

### Klimatas

Klimatas vidutinių platumų; jūrinis. Didelę įtaką klimatui daro šiltoji Šiaurės Atlanto srovė. Vidutinė sausio mėnesio temperatūra yra 3&nbsp;°C, o liepos 10&nbsp;°C. Per metus iškrinta apie 1400 mm kritulių. Dangus beveik visada apsiniaukęs; vėjuota. Farerai – dažniausiai rūkų dengiama Europos vieta.

## Ekonomika

Svarbiausia ūkio šaka – žvejyba. Vystomas turizmas. Auginamos avys.

## Demografija

91,7 % Farerų salų gyventojų – fareriečiai, likusieji – išeiviai iš Danijos (5,8 %), Grenlandijos (0,3 %), Islandijos (0,4 %), Norvegijos (0,2 %), Lenkijos (0,2 %). Dauguma gyventojų kalba farerų kalba, tačiau plačiai išplitusi ir danų kalba. Tikinčiųjų dauguma – liuteronai. Beveik pusė salyno gyventojų gyvena Streimojaus saloje (čia įsikūrusi sostinė – Torshavnas). Vienintelė negyvenama sala – Mažasis Duimunas.

## Galerija


Vaizdas:Sorvagur, faroe islands, view on mykines.jpg|Sorvaguras, Vagaro sala
Vaizdas:Faroese folk dance club from vagar.jpg|Fareriečių liaudies šokių kolektyvas
Vaizdas:Litla-dimun-photo.jpg|Vienintelė negyvenama Mažojo Duimuno sala
Vaizdas:Torshavn Cathedral 2.JPG|Torshavno katedra


## Šaltiniai

## Nuorodos

* Premjero svetainė 
* Oficiali turizmo svetainė
* Farerų gyvenviečių duomenų bazė
* Flick photo set
Edmund Hillary

**Sir Edmund Percival Hillary** (*Edmundas Hilaris*, g. 1919 m. liepos 20 d. – 2008 m. sausio 11 d.) – Naujosios Zelandijos alpinistas. 1953 m. gegužės 29 d. kartu su šerpu iš Nepalo Tensingu Norgėjumi pirmieji užlipo į aukščiausią pasaulio viršūnę Himalajuose – Everestą (8 848 m). Šią ekspediciją organizavo Anglijos Karališkoji geografijos draugija ir Karališkojo alpinizmo klubo Jungtinis Himalajų komitetas.

Antrojo pasaulinio karo metu tarnavo Karališkoms Naujosios Zelandijos pajėgoms. Žurnalo „Time“ buvo išrinktas vienu įtakingiausių XX amžiaus žmonių. Hilario atvaizdas Naujoje Zelandijoje pavaizduotas ant penkių dolerių banknoto.

## Kitos ekspedicijos
1958 m. kartu su ekspedicija į Antarktidą pasiekė pietų ašigalį. Tai buvo pirmoji ekspedicija po Amundseno ir Skoto, kuri pasiekė pietų ašigalį.

1985 m. nedideliu lėktuvu pasiekė šiaurės ašigalį, taip tapdamas pirmuoju žmogumi, kuris užkopė į aukščiausią kalną bei pasiekė abu žemės polius.
Meškėniniai

**Meškėniniai** (*Procyonidae*) – plėšriųjų žinduolių šeima. Vidutinio didumo visaėdžiai žinduoliai, artimi lokiams. Turi ilgą purią uodegą, vaikšto ramstydamiesi visomis letenomis, gerai laipioja medžiais.

Šeimoje 19 rūšių. Daugiausia paplitę Amerikoje. 

**Pošeimis. Procyoninae** 
*Paprastasis meškėnas (*Procyon lotor*) 
**[[Procyon insularis]]* 
*Barbadosinis meškėnas (*Procyon gloveraleni*) 
*Vėžiaėdis meškėnas (*Procyon cancrivorus*) 
**[[Procyon pygmaeus]]* 
**[[Procyon minor]]* 
**[[Procyon maynardi]]* 
*Paprastasis koatis (*Nasua nasua*) 
*Baltanosis koatis (*Nasua narica*) 
*Nelseno koatis (*Nasua nelsoni*) 
*Kalninis koatis (*Nasuella olivacea*) 
*Šiaurės Amerikos kakomiclis (*Bassariscus astutus*) 
*Kakomiclis (*Bassariscus sumichrasti*) 
**Pošeimis. Potosinae** 
*Kibiauodegis meškėnas, kinkažu (*Potos flavus*) 
*Gauruodegis olingas (*Bassaricyon gabbi*) 
*Aleno olingas (*Bassaricyon alleni*) 
*Bedardo olingas (*Bassaricyon beddardi*) 
*Hario olingas (*Bassaricyon lasius*) 
**[[Bassaricyon pauli]]*

## Išvaizda
Ilgis 30–67 cm, uodegos ilgis 20–69 cm. Svoris 0,8–12 kg. Kailis tankus ir purus. Galūnės trumpos, penkiapirštės. Pirštai ilgi, lankstūs.

## Šaltiniai
Gėlavandeniai kūjagalviai

**Gėlavandeniai kūjagalviai** (*Abyssocottidae*) – skorpenžuvių (*Scorpaeniformes*) šeima. Išimtinai Baikalo ežero žuvys. Gyvena iki 170 m gylyje.

Šeimoje 7 gentys, 24 rūšys.

## Gentys
* *[[Abyssocottus]]*
* Šiurkščiosios puntagalvės (*Asprocottus*)
* Trumpagalvės plernės (*Cottinella*)
* *[[Cyphocottus]]*
* *[[Limnocottus]]*
* *[[Neocottus]]*
* Raudonosios plernės (*Procottus*)
FreeDOS

**FreeDOS** – 1994 m. birželio 28 d. metais pradėta kurti atviro kodo DOS operacinė sistema, suderinama su MS-DOS 6.22. FreeDOS naujausia versija: 1.4. FreeDOS šiuo metu gali naudoti FAT 32 failų sistemą, palaiko įvairias pelės tvarkykles, pasiekia CD-ROM ir gali būti naudojama kartu su Windows (dviguba įkrova). FreeDOS platinama pagal GPL licenciją. FreeDOS puikiai veikia emuliuotose sistemose.

## Istorija ir distribucijos
Kai Microsoft 1994 m. pareiškė, kad MS-DOS palaikymas ir pardavimas nutraukiamas, buvo pradėta kurti FreeDOS. Iki dabar vis dar aktyvios DOS distribucijos liko tik trys: FreeDOS, OpenDOS ir DR-DOS.

## Panašumai su MS-DOS
FreeDOS yra susijusi su MS-DOS ir siekia būti MS-DOS pakaitalu nuo tada, kai MS-DOS projektas nutrauktas.

FreeDOS dalinai atstoja MS-DOS, netgi leisdama paleisti Windows ankstyvas versijas iš savęs.

FreeDOS turi keletą patobulinimų palyginus su MS-DOS, būtent: ATA, FAT32, LBA, TSR, ASPI ir kiti.

## Suderinamumas
Gerai veikia Windows 1.0 ir Windows 2.0, bet Windows 3.x veikimas problematiškas.
Windows 9x ir ME yra labai glaudžiai susiję su MS-DOS, todėl visiškai neveikia FreeDOS pagrindu, tačiau FreeDOS galima įrašyti į tą patį diską ir paleisti naudojant GRUB arba LILO.

Windows NT ir XP turi nuosavą paleidimo programą ir FreeDOS gali būti įtraukta į boot.ini ir taip paleista.

## FreeDOS 32
FreeDOS 32 yra atskiras projektas su savais tikslais. FreeDOS siekia atkurti MS-DOS 6.22, o FreeDOS 32 siekia žengti toliau ir išplėsti/papildyti/patobulinti FreeDOS galimybes. Kol kas šis projektas labai ankstyvos stadijos.

## Grafinės aplinkos
Egzistuoja kelios su FreeDOS suderinamos grafinės aplinkos. 16 bitų grafinė aplinka OpenGEM buvo aktyviai vystoma iki 2008 metų. SEAL (32 bitų grafinė aplinka) nebuvo atnaujinta nuo 2003 m. Daugiaplatformė, daugiaveiksmiškumą palaikanti darbalaukio aplinka Qube taip pat nebėra tobulinama.

## Išnašos

## Nuorodos

* Oficiali svetainė
Darbo stotis

**Darbo stotis** – XX a. 8-ajame dešimtmetyje atsiradusi ir 9-ajame dešimtmetyje išpopuliarėjusi kompiuterių rūšis, užimanti tarpinę vietą tarp superkompiuterių ir asmeninių kompiuterių, naudojama inžineriniams, grafiniams ir pan. skaičiavimams. Pirmosioms darbo stotims priskiriami Xerox Alto bei Digital VAX kompiuteriai, kai kada – Digital PDP serijų mašinos. Skirtingai nuo *mainframe*, serverių, ir pan., *darbo stotis* yra skirta vienam ar keliems naudotojams, daug kuo panaši į asmeninius kompiuterius, tačiau skirtingai nuo pastarųjų, pasižymi itin dideliais skaičiavimo pajėgumais (ir kaina, kartais siekiančia dešimtis tūkstančių dolerių). Nuo XX a. 10-ojo dešimtmečio vidurio *darbo stotis* ima išstumti galingesni, du ar daugiau procesorių turintys asmeniniai kompiuteriai.

## Istorija

Viena pirmųjų darbo stočių – 1960 m. IBM kompiuteris IBM 1620. Vėliau 1965 m. IBM pristatė kompiuterį IBM 1130. Abu kompiuteriai galėjo paleisti Fortran programas, turėjo išorinius įtaisus – diskus, spausdintuvus ir perfokortų arba perfojuostų skaitytuvus, o teletaipas buvo naudojamas įvesti programavimo komandas.

1960 m. pabaigoje atsirado minikompiuteriai, kurie buvo mažesni už centrinius kompiuterius ir aptarnavo tam tikrą vartotojų skaičių.

## RISC ir x86 procesoriai
Tradiciškai darbo stotyse buvo naudojamas RISC procesorius, pvz., MIPS, PowerPC arba SPARC architektūros procesoriai. Dauguma šiuolaikinių darbo stočių naudoja x86-64 procesorius. Nors 2020 m. „Apple“ pradėjo perkelti savo produktų liniją iš x86-64 į Apple M1 (ARM RISC procesorių).

## Šaltiniai

## Nuorodos
Serveris

**Serveris** – specialios paskirties kompiuteris ar programa, skirta kitų kompiuterių (klientų) aptarnavimui (neskirta asmeniniam naudojimui).

Dažniausiai išskiriamos kelios serverių rūšys (pagal paskirtį): failų serveriai (FTP, SMB etc.), pašto serveriai (POP3, SMTP, IMAP), tinklalapių serveriai (angliškai: web server [host]) (HTTP), duomenų bazių serveriai (SQL), aplikacijų serveriai, ir pan. Daugeliu atvejų tas pats kompiuteris gali atlikti visas šias funkcijas priklausomai nuo to kokias serverio programas įdiegsime. 

Serverių naudojimas pagrįstas *client - server* architektūra: kliento programa prisijungia prie serverio, skirto tam tikrai užduočiai, ir siunčia pastarajam įsakymus (užklausas), kurie vykdomi. Dėl tokio išskyrimo galima lengvai organizuoti daugelio vartotojų bendrą darbą, efektyviau panaudoti skaičiavimo resursus, padidinti sistemų patikimumą ir pan. Dėl darbo pobūdžio bei saugumo reikalavimų serveriuose dažniausiai naudojamos specifinės operacinės sistemos (UNIX, Linux, NetWare ir pan.), nors kartais būna ir serverių, naudojančių įprastas Windows ar Mac OS sistemas. Dėl tų pačių saugumo, patikimumo ir daugelio vartotojų greito aptarnavimo reikalavimų serverių programinė įranga yra diegiama į specialiai tam skirtas mašinas (kompiuterius), kurių techninė įranga yra galingesnė, patikimesnė ir labiau apsaugota nuo techninių gedimų ir pašalinių trukdžių. Dėl šios priežasties šios specializuotos sistemos taip pat vadinamos serveriais.

Senesniais laikais serveris turėjo būti specializuota, didesnio našumo mašina. Šiuo metu esant nedidelei apkrovai serverio funkcijas neblogai atlieka ir įprastas kompiuteris, jei jis gerai parengtas nenutrūkstamam darbui.

Serveriu taip pat vadinama tokiame kompiuteryje veikianti specialios paskirties programa, kuri sąveikaudama su kompiuteriniu tinklu atlieka aukščiau išvardintus veiksmus (pavyzdžiui, Apache serveris). Paleidus tokią programą bet kuriame kitame interneto jungtį turinčiame kompiuteryje, jis taip pat pavirsta serveriu. Toks „anarchistinis serveris“ pasiekiamas iš bet kurios pasaulio vietos pagal jo IP adresą; žodinio vardo jis neturi. Priklausomai nuo konfigūracijos, IP adresas gali būti pastovus arba keistis kiekvienąkart įjungiant kompiuterį. P2P sistemose kiekvienas kompiuteris taip pat yra iškart ir klientas, ir serveris.

## Šaltiniai
Jūrų laputės

**Jūrų laputės** (*Agonidae*) – skorpenžuvių (*Scorpaeniformes*) būrio šeima. Kūnas pailgas, iki 30 cm ilgio. Iš išvaizdos šiek tiek panašios į eršketus. Joms būdingas kuokštas smulkių ūselių, kabančių nuo žemyn nukreiptos burnos. Ant ūselių esantys skonio svogūnėliai padeda jūros dugne surasti vėžiagyvių ir kitų smulkių organizmų. Laputės plaukioja lėtai ir yra lengvai sugaunamos. 

Paplitusios Ramiojo vandenyno šiaurinėje, Atlanto šiaurinėje dalyje, Pietų Amerikos pietuose.

Šeimoje yra 20 genčių, apie 47 rūšys.
## Gentys
*Spalvotosios jūrų laputės (*Agonomalus*)
*Čilinės laputės (*Agonopsis*)
*Europinės jūrų laputės (*Agonus*)
*Aligatorinės jūrų laputės (*Anoplagonus*)
*Grenlandinės jūrų laputės (*Aspidophoroides*)
*Gelminės jūrų laputės (*Bathyagonus*)
*Kietagalvės jūrų laputės (*Bothragonus*)
*Ilgasnukės jūrų laputės (*Brachyopsis*)
**[[Chesnonia]]*
**[[Freemanichthys]]*
*Keturragės jūrų laputės (*Hypsagonus*)
*Norveginės jūrų laputės (*Leptagonus*)
*Karpotosios jūrų laputės (*Occella*)
*Nykštukinės jūrų laputės (*Odontopyxis*)
*Dūdasnukės jūrų laputės (*Pallasina*)
*Jūrų šunlapės (*Percis*)
*Didžiosios jūrų laputės (*Podothecus*)
*Plonauodegės jūrų laputės (*Sarritor*)
*Dygliuotosios jūrų laputės (*Stellerina*)
*Demoniškosios jūrų laputės (*Tilesina*)
*Sibirinės jūrų laputės (*Ulcina*)
*Plačiakaktės jūrų laputės (*Xeneretmus*)

## Šaltiniai
Plaukiojimo pūslė

**Plaukiojimo pūslė** – daugelio kaulinių žuvų hidrostatinis organas, leidžiantis žuviai valdyti kūno plūduriavimą keičiant joje esančių dujų kiekį. Atvirapūslių žuvų plaukimo pūslė siauru oriniu lataku sujungta su priekine žarna. Pro ją pūslė prisipildo oro. Uždarapūslių žuvų orinis latakas išnykęs. Tokiu atveju plaukimo pūslę oru aprūpina kapiliarai. Plaukimo pūslėje randama deguonies, anglies dioksido ir azoto. Keisdama dujų kiekį pūslėje žuvis įgyja neutralų plūduriavimą (ji nei skęsta, nei išplaukia į paviršių), o tai leidžia bet kuriam vandenyje gyvenančiam organizmui sunaudoti minimalų energijos kiekį.

Bentosinėms, t. y. gyvenančioms dugne rūšims, dujų buvimas pūslėje yra nenaudingas medžiagų apykaitos požiūriu, nes daug energijos būtų sunaudojama vien tik išsilaikymui dugne. Todėl tokių žuvų plaukimo pūslė redukuota arba jos visai nėra. Kai kurių rūšių žuvys plaukimo pūslę naudoja garsui skleisti arba garsui priimti (girdėti).
X Window System

**X Window, X Window System, X11, X** – grafinė OS aplinka (ir tinklo protokolas), dirbanti kompiuterių tinkluose, dažniausiai naudojama UNIX ir GNU/Linux operacinėse sistemose, darbo stotyse.

Sukurta 1982–1984, kaip MIT studentų projektas, skirtas VAX kompiuteriams panaudoti, dirbant tinkle. 1987 m. 11-oji šios sistemos (tiksliau, X protokolo) versija buvo paskelbta standartu. Vėliau *X Window* buvo keičiama labai nesmarkiai, tik papildant galimybes. *X Window* realizacijos yra sukurtos beveik visoms egzistuojančioms operacinėms sistemoms (įskaitant DOS) ir kompiuteriams (įskaitant ir kišeninius). Šiuo metu labiausiai paplitusi yra *X11R7* versija.

*X Window* nesukuria vartotojo aplinkos ir netgi grafinių elementų (mygtukų etc.), o tik veikia kaip tarpinė sistema tarp programų ir vartotojo. *X Window* turi *atvirkštinę kliento - serverio* architektūrą: žmogus dirba ne su klientu, o su serveriu, kuris valdo klaviatūrą, pelę ir ekraną. Programos prie serverio prisijungia, naudodamos TCP/IP protokolą, kuriuo perduoda serveriui langų išvaizdą ir pan., o iš serverio gauna pranešimus apie veiksmus su pele, klaviatūra ir t. t. Mygtukus, meniu ir kitus vaizdo elementus () sukuria specialios bibliotekos (pvz., GTK+, Qt, Motif, Athena). Langus ir programas valdo atskira programa, vadinama *langų tvarkykle* ().

## Bruožai

Iš kitų grafinių aplinkų *X Window* išsiskiria keliais bruožais:
* Dirba tinkle (naudotojas gali dirbti programomis, veikiančiomis keliuose skirtinguose kompiuteriuose).
* Neapibrėžia vartotojo aplinkos (vartotojo aplinką sukuria kitos programos, pvz., CDE, KDE, GNOME ir pan.).
* Yra nepriklausoma nuo platformos (dirba įvairiose operacinėse sistemose, pvz., Windows, GNU/Linux, bei įvairių rūšių kompiuteriuose, pvz., Macintosh, Sparc, PC).
* Yra universali (tinka įvairiems ekranams, programoms ir pan., sukurta taip, kad būtų pritaikoma ir po kelių dešimtmečių).

Dėl labai didelio universalumo *X Window* tapo standartine grafine sistema, naudojama profesionaliuose kompiuteriuose, tačiau dėl tų pačių priežasčių *X Window* turi ir trūkumų: dirba daug lėčiau, nei kitos grafinės sistemos, yra sudėtingiau konfigūruojama, reikalauja didesnių procesoriaus bei atminties resursų, todėl asmeniniuose kompiuteriuose naudojama nedažnai.

## Nuorodos
* X.org – X Window standartizacijos komitetas.
* XFree86 – populiariausia *X Window* realizacija.
* WiredX.net  – Java *X Window* serveris.
* WeirdX  – atviro kodo *X Window serveris*, dirbantis interneto naršyklėje.
* Hummingbird Exceed – komercinė *X Window* realizacija Windows sistemai.
* FreeDesktop.org – atvirojo kodo naudojimo darbalaukyje standartizacijos projektas.
* KDrive – greitas ir kompaktiškas atviro kodo *X Window* serveris.
* Accelerated-X – itin greitas komercinis *X Window* serveris.
* Kenton Lee X nuorodos  – autoritetingiausias *X Window* nuorodų archyvas.
Žvynas

**Žvynai** – kieti plokštelių pavidalo odos dariniai. Būdingi žuvims ir ropliams. Žvyniškus darinius turi ir kai kurie žinduoliai - skujuočiai (dengia kūną), bebrai, žiurkės (dengia uodegas). 

## Žuvų žvynai
Žuvų odos darinys. Skiriamos keturios pagrindinės žvynų rūšys:
* Plakoidiniai žvynai – juos turi daugelis kremzlinių žuvų: rykliai, rajos. Tokie žvynai išsidėsto taisyklingomis eilėmis. Kai kurių rūšių oda naudojama kaip šlifavimo priemonė. Žvynai plačiu pagrindu įsitvirtinę giliai odoje, aštrios jų viršūnės nukrypusios atgal. Žvyno viduje yra dentino sienelių apgaubta ertmė (panašiai kaip tikro danties pulpa), paviršių dengia panaši į dantų emalį medžiaga.
* Kosmoidiniai žvynai – dažnai aptinkami iškastinių žuvų fosilijose. Dabartinių dvikvapių (dvikvėpių) žuvų žvynai išsivystė iš kosmoidinių žvynų.
* Ganoidiniai žvynai – juos turi kaimanžuvės, amijos ir daugiapelekiai. Tokie žvynai dažniausiai yra rombo formos, tarpusavyje sujungti lanksčia jungtimi.
* Cikloidiniai žvynai, būdingi didžiajai daugumai kaulinių žuvų. Šie žvynai persidengia lyg stogo čerpės. Cikloidinių žvynų atmaina su dantytu kraštu vadinami ktenoidiniais (gr. ktenos - šukos) žvynais.


Vaizdas:Coat of Pangolin scales.JPG|Žvyniniai šarvai iš skujuočio žvynų (Indija, XIX a.).
File:Castor fiber.003 - Natural History Museum of London.JPG|Žvynuota bebro uodega
Sekso poza

**Sekso poza** – mylėjimosi būdai, partnerių kūno padėtis sueities metu. Sekso pozos yra labai įvairios, tačiau nepaisant jų gausos, jos yra keleto pagrindinių pozų variantai. Jų pasirinkimą lemia fiziologinės ir psichologinės ypatybės. 

Pozoms skirti veikalai, kur jas bandoma suklasifikuoti, turi ilgą istoriją. Pavyzdžiui, žinomi senovės graikų helenizmo epochos veikalai. Vienas išsamiausių klasikinių veikalų apie sekso pozas – Kamasutra. Išsamiai aprašytos 24 sekso pozos, pavaizduota dar 40 pozų.

Nepaisant senovinių veikalų, vakarietiškoje visuomenėje šių temų gana ilgai buvo privengiama, neskaitant pornografijos ir medicininių tyrinėjimų. Tačiau po 1970 m. seksualinės revoliucijos savus vadovus parašė net kai kurios religinės grupės. Vienas žinomesnių nesenų veikalų yra 1996 m. pasirodęs Paul Joannides „The Guide To Getting It On“.

## Pagrindinės sekso pozų grupės
### Moteris apačioje, vyras viršuje

Šioje pozoje vyras guli ant moters. Poza padeda išlaikyti pakankamą frikcijų tempą, glamonėti vienas kitą rankomis, bučiuotis, matyti vienas kito veidą. Vyras gali remtis alkūnėmis, apglėbti moters klubus rankomis, apkabinti ją per taliją ar prilaikyti už pečių. Pozos variantai: moteris iškėlusi kojas į viršų ir apkabinusi vyrą ties talija, moteris plačiai praskėstomis kojomis (patogu esant giliai makščiai), moteris prisitraukusi kojas prie krūtų, pakėlusi kojas statmenai, pakėlusi dubenį, padėjusi kojas ant vyro pečių (tinka siekiant gilesnės penetracijos) ir kt.


Wiki-missionary.png|
Wiki-Wiener-auster.png|


### Moteris viršuje, vyras apačioje

Ši poza turi du pagrindinius variantus – moteris arba guli ant vyro, arba sėdi ant jo raitomis. Tinka aktyvesnėms moterims, suteikia galimybę joms reguliuoti sueities ritmą, penetracijos kampą. Be to, yra geros galimybės glamonėti varputę. Sėdint raitomis moteris gali reguliuoti penetracijos gylį, yra jaudinamos beveik visos makšties sienelės. Šitaip besimylint vyras mato moters krūtis, gali grožėtis jos plaukais, matyti aistringą veidą, glostyti erogenines zonas.


Wiki-cowgirl.png|
Wiki-lcp.png|


### Vyras už moters nugaros

Tai poza, labiausiai primenanti gyvūnų lytinį aktą. Dažnai buvo vaizduojama senovės meno kūriniuose. Yra daug variantų – vyras ir moteris guli ant šono, vyras guli ant moters, vyras stovi, abudu atsiklaupę ir kt. Padėtis suteikia daug galimybių: varpa giliai ir glaudžiai įeina makštin, vyras gali glamonėti moterį rankomis. Dažniau ši poza patinka vyrams, kadangi moteris tokiu atveju nemato partnerio ir tai mažina jos erotinius pojūčius. Puikiai tinka nėštumo metu.


Wiki-dstyle.png|
Wiki-spoons-sp.png|


### Pozos šonu

Partneriai guli ant šono veidu vienas į kitą, moters kojos gali būti praskėstos arba sukryžiuotos su vyro kojomis, tiesios arba stipriai suspaustos. Poza reikalauja mažiau jėgų, abu partneriai turi vienodas aktyvumo galimybes, tinka glamonėms. Tai viena tinkamiausių pozų atsargiajai sueičiai, taip pat tinka nėštumo metu, tačiau nelabai tinka poroms, mėgstančioms didelį frikcijų dažnį.

## Šaltiniai
Oralinis seksas

**Oralinis seksas** – lytinių santykių forma, kuomet partneriai burna arba liežuviu stimuliuoja vienas kito lytinius organus (felacija, kunilingas).   Ši sekso forma jaudina abudu partnerius ir sukelia didelį malonumą, kadangi liežuvis ir lūpos yra drėgni, švelnūs ir šilti.

Dažnai oralinis seksas yra preliudijos dalis, tačiau jo metu galima pasiekti ir orgazmą (vienoje iš apklausų teigiama, jog tai labiausiai priimtina forma 1 iš 5 moterų bei 1 iš 10 vyrų). Taip pat gali būti naudojama erekcijai ar makšties lubrikacijai sustiprinti. Kai kurioms poroms oralinis seksas yra kontracepcijos būdas, siekiant išvengti nėštumo, kadangi taip mylintis sėkla nepatenka į makštį. Nepaisant to, užsiimant oraliniu seksu galima užsikrėsti lytiškai plintančiomis ligomis.

Oralinis seksas neretai vis dar yra laikomas tabu, bet dauguma valstybių neturi įstatymų, kurie draustų tokį lytinį aktą. Visuomenėje dažniau įprasta manyti, kad oralinis seksas neturi įtakos nei vieno partnerio nekaltybei, nors nuomonės šiuo klausimu kartais ir skiriasi – kai kurie žmonės neigiamai žiūri vien į tai, jog jiems būtų atliekamas oralinis seksas, tuo tarpu kiti yra kategoriškai prieš bet kokį dalyvavimą šiame akte.

## Praktika

### Nekaltybės išsaugojimas

Oralinis seksas gali būti praktikuojamas siekiant išsaugoti asmens nekaltybę, ypač heteroseksualių porų atveju. Toks požiūris, kad nekaltybę galima išsaugoti vengiant sueities bei užsiimant kitokiais su penetracija nesusijusiasis lytiniais aktais, kaip analinis seksas ar abipusė masturbacija, yra vadinamas *technine nekaltybe*. „Techninės nekaltybės“ arba lytinio susilaikymo samprata yra gana populiari paauglių tarpe.

Homoseksualūs vyrai, kurių manymu oralinis aktas yra būdas nekaltybei išlaikyti, analinį seksą, kuomet įvyksta penetracija varpa į išangę, dažnai yra linkę laikyti nekaltybės praradimu, kiti į oralinį seksą žiūri kaip į pagrindinę lytinio aktyvumo formą. Tuo tarpu lesbiečių poros oralinį seksą ar fingeringą neretai vertina kaip nekaltybės praradimą.


Édouard-Henri Avril (20).jpg|Felacija, Paul Avril paveikslas
Detail of Édouard-Henri Avril (23).jpg|Kunilingas, Paul Avril paveikslas


## Šaltiniai
Lytiniai santykiai

**Lytiniai santykiai** arba **seksas** – psichinių ir fiziologinių reakcijų, išgyvenimų ir poelgių, susijusių su lytinio potraukio pasireiškimu ir patenkinimu, visuma. Tai yra neatskiriama lytinio gyvenimo dalis. Siaurąja prasme – lytinė sueitis (vaginalinis seksas). Mylimasi įvairiomis sekso pozomis. Nors labiausiai paplitusi lytinių santykių forma yra sueitis, tačiau yra ir daugiau sekso formų: masturbacija, glamonės, oralinis seksas, analinis seksas, seksas tarp krūtų, šlaunų ir kt. Taip pat yra ir įvairių fetišų (BDSM ir kt.). Pagal pakraipą skiriamą į heteroseksualių, homoseksualių, biseksualių asmenų praktikuojamą seksą. Gali būti grupinis seksas.

Lytinio gyvenimo biologinė paskirtis yra giminės pratęsimas, bet žmonėms, kitaip nei daugumai gyvūnų, sekso reikšmė daug platesnė. Seksas reikalingas seksualiniam pasitenkinimui, šeimos ar partnerių poros stabilumui. kiekviena pora sekso reguliarumą nustato individualiai, pagal savo poreikius, ir tai gali žymiai skirtis nuo kitų porų. Teigiami seksualiniai pojūčiai yra svarbi (nors ir ne visiems būtina) žmogaus laimės dalis. Mokslas, tyrinėjantis lytinius santykius ir su juo susijusius reiškinius, vadinamas seksologija.

Žmonių visuomenė jau nuo senųjų civilizacijų laikų žinojo įvairias lytinio gyvenimo formas, reguliavo sekso išraišką ir priimtinumą visuomenėje. Kai kurios formos būdavo smerkiamos ar baudžiamos. Viduramžiais lytiniai santykiai vertinti dvejopai: krikščionybė lytinius santykius laikė nuodėme, amoraliu veiksmu (išskyrus seksą giminei pratęsti), nors buitinėje plotmėje tai buvo toleruojama.  Renesanso metu humanistai „reabilitavo“ žmogaus teisę į kūnišką pasitenkinimą. XIX a. puritoniška moralė vėl buvo sukūrusį antiseksualių nuostatų sistemą, kurie išaukštino tik vedybinius santykius. XX a., ypač po seksualinės revoliucijos paplito racionalus požiūris į seksą kaip į kasdienio gyvenimo dalį – tai liberalizavo lytinę moralę, atsirado sekso pramonės sektorius (komercinė pornografija, sekso scenos filmuose ir reklamoje, sekso prekių parduotuvės ir kt.). Dėl seksualinės revoliucijos jau beveik nebesmerkiami lytiniai santykiai iki santuokos, ankstyvas seksas tarp bendraamžių kartais net nesulaukus pilnametystės.

## Šaltiniai
Frikcijos

**Frikcijos** –  varpos judesiai (pirmyn – atgal) makštyje sueities metu, didele dalimi nulemiantys mylėjimosi tempą. Frikcijų metu yra stimuliuojama vyro varpa bei moters lytinės lūpos ir varputė. Frikcijos vyksta dėl to, kad įvedus varpą makštin, vyro nesąlyginiai lytiniai refleksai skatina varpą įstumti, o moters refleksai – išstumti (bet tai nereiškia, kad moteriai sueitis ar frikcijos yra nemalonios).

Frikcijos yra kopuliacinio ciklo dalis. Jos prasideda varpos įstūmimu ir baigiasi dažniausiai ejakuliacija (nors kartais frikcijos yra tęsiamos ir po vyro orgazmo arba, atvirkščiai, ištraukiama nutrauktosios sueities atveju dar iki ejakuliuojant). Varpos galvutė ir kūnas trinasi į ją apgaubiančios makšties sieneles ir kadangi varpa (ir ypač jos galvutė) yra labai jautri erogeninė zona, tai lytinis susijaudinimas vis didėja ir baigiasi orgazmu.

Kiekvienai besimylinčiųjų porai būdingi tam tikri frikciniai judesiai: greitesni arba lėtesni, gilūs arba paviršutiniški, staigūs arba švelnūs, ritmiški arba kintančio ritmo. Frikcijų pobūdis gali keistis ir tos pačios sueities metu, pvz., frikcijas verta sulėtinti ar net visai nustoti judėti tuo atveju, kai vyras pajunta artėjant orgazmą, o moteris yra dar nepakankamai susijaudinusi – šitaip prailginama sueities trukmė. Be to, prieš pat orgazmą frikcijos paprastai padažnėja ir sustiprėja.

Nustatyta, kad frikcijų metu sperma gali būti pašalinama iš moters reprodukcinio trakto, jeigu ji prieš tai turėjo lytinių santykių su kitu partneriu.

## Šaltiniai
Defloracija

**Defloracija** ( 'atėmimas, netekimas' + *flos, floris* 'gėlė, jaunystė, nekaltybė') – nekaltybės praradimas pirmojo lytinio akto metu.

Šis aktas dažnai klaidingai tapatinamas su mergystės plėvės praplėšimu ar atsiradusiu krauju pirmo lytinio akto metu. Tarp mergystės plėvės būsenos ir lytinių santykių turėjimo (ar neturėjimo) fakto nėra jokio moksliškai įrodyto ryšio. Idėja, kad mergystės plėvė turi plyšti pirmo penetracinio lytinio akto metu yra klaidinga: iš tikro plėvė yra elastinga, tad, net jei lytinio akto metu ji kliudoma, ji turi galimybę ištitempti. Pirmų lytinių santykių metu kraujas ir skausmas nebūtinai turi atsirasti, jų pranešimo dažnumas itin priklauso nuo kultūros, o jų atsiradimas gali būti paaiškinamas kitais faktoriais nei mergystės plėvės traumos, tokiais kaip lubrikacijos trūkumas dėl nepatyrimo, negebėjimas atsipalaiduoti dėl baimės ir dėl to kylančios makšties prieangio ar tarpvietės pažeidos ar kitos priežastys.

Ar asmuo yra turėjęs lytinių santykių, nepriklausomai nuo to asmens lyties, pagal išorinius lytinių organų požymius nustatyti negalima.

## Išnašos
Lytinė penetracija

**Penetracija** ( – „prasiskverbimas“; arba ***imisija***,  – „įleidimas“) – kūno dalies (dažniausiai varpos) arba daikto įstūmimas į makštį arba išangę, taip pat varpos įstūmimas į burną. Įprastai vyksta sueities metu. Penetracija taip pat yra vadinama ne lytinių organų ar daiktų įkišimas į makštį arba išangę, pavyzdžiui, pirštų (fingeringas), sekso žaislų ir kt.

Moteriai pirmoji penetracija dažniausiai sutampa su defloracija. Penetracija gali būti skausminga moteriai, ir tai labiausiai priklauso nuo to, kiek yra prasiplėtusi makštis ir ar pakankama makšties lubrikacija, todėl prieš penetraciją dažnai yra atliekamos glamonės. Vyrui įvedus varpą į makštį, paprastai atliekamos frikcijos.

Išprievartavimo ar išžaginimo metu itin griežtai baudžiamas lytinis aktas, neatsižvelgiant į penetracijos gylį ar trukmę. Apibrėžimas aiškiau pateikiamas JK lytinių nusikaltimų akte, kuriame aprašant seksą su nepilnamečiais, penetracija įvardijama kaip varpos arba daikto įstūmimas į makštį arba varpos įstūmimas į burną. LR baudžiamasis kodeksas, XXI skyriuje aprašydamas lytinius nusikaltimus, penetracijos neįvardija.

## Formos

Priklausomai nuo būdo, pagrindinės penetracijos formos yra:
* vaginalinis seksas – varpos įstūmimas į makštį;
* analinis seksas – varpos įstūmimas į išangę;
* oralinis seksas – varpos įstūmimas į burną.


Édouard-Henri Avril (14).jpg | Vaginalinis seksas
Édouard-Henri Avril (20).jpg | Oralinis seksas
Anal Intercourse Artwork.jpg | Analinis seksas


## Šaltiniai
69 m.

**69** m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys antradienį pagal Grigaliaus kalendorių.

## Pasaulyje

### Gimtadieniai

**Nedatuota**

* Gajus Svetonijus Trankvilas, romėnų istorikas ir biografas, labiausiai pagarsėjęs veikalu „Cezarių gyvenimas“ () (m. 130 m.).
* Polikarpas, Smirnos vyskupas, katalikų, Rytų ortodoksų, anglikonų ir liuteronų šventasis, priskiriamas prie apaštališkųjų tėvų. Buvo apaštalo Jono mokinys, jo paskirtas Smirnos vyskupu prieš 96 m. ištremiant jį į Patmos salą (m. 156 m.).
### Mirtys
* **[[Sausio 15]]** d. – Servijus Sulpicijus Galba, Romos imperatorius, valdęs nuo 68 m. birželio 8 d. iki mirties. Jis buvo pirmasis iš valdžiusių Keturių imperatorių metais (g. 3 m. pr. m. e.).
* **[[Balandžio 16]]** d. – Otonas, dar vadinamas Marku Salvijumi Otu Cezariu Augustu, buvo Romos imperatorius tris mėnesius nuo 69 m. sausio 15 d. iki balandžio 16 d. Jis buvo antrasis imperatorius iš Keturių imperatorių metų (g. 32 m.).

**Nedatuota**

* Aulas Vitelijus Germanikas, Romos imperatorius nuo 69 m. balandžio 17 d. iki gruodžio 22 d (g. 15 m.).

## Nuorodos
Vulva

**Vulva** – moters išoriniai lytiniai organai, kuriuos nuo vidinių skiria mergystės plėvė. Pagrindinės išorinių lytinių organų funkcijos: šlapinimasis, seksas, mėnesinės ir gimdymas. Praktiškai visi išoriniai lytiniai organai yra erogeninė zona, todėl jos dirginimas sukelia lytinį susijaudinimą – į ją priteka daug kraujo, ji išbrinksta ir sudrėksta, šitaip sudarydama sąlygas sueičiai. Prasidėjus lytinei brandai ant vulvos ima augti gaktos plaukai.

Neretai vulva yra klaidingai tapatinama su makštimi (panašiai kaip burna su gerkle), tačiau iš tikrųjų išorinių moters lytinių organų sričiai yra priskiriama:
* ***[[gakta]]*** – nedidelis pakilimas išorinių lytinių organų viršuje (kai kuriose kalbose dar vadinama *Veneros kalva* arba *kalneliu*). Sulaukus lytinės brandos, beveik visa gakta apauga plaukeliais;
* ***didžiosios [[lytinės lūpos]]*** () išsidėsčiusios abiejose vulvos pusėse ir taip pat gali būti apaugusios plaukeliais. Tai viršuje ir apačioje besijungiančios odos raukšlės, kuriose gausu riebalinio audinio. Jos visiškai arba iš dalies uždengia kitas vulvos dalis. Išorėje didžiųjų lytinių lūpų spalva paprastai būna panaši į kūno spalvą (nors ne visada), o vidinėje pusėje jos būna rausvos arba rusvos. Tarp didžiųjų lytinių lūpų yra mažosios lytinės lūpos;
* ***mažosios [[lytinės lūpos]]*** () yra dvi gleivingos, švelnios odos juostelės, išsidėsčiusios į vidų nuo didžiųjų lytinių lūpų ir į išorę nuo makšties. Kadangi lytinės lūpos yra susiglaudusios, per vulvos vidurį gali būti matoma (priklausomai nuo to, kaip vulva yra apaugusi gaktos plaukais) vertikalus tamsus tarpas-juosta. Jų paviršius yra rausvas, drėgnas ir be plaukų – čia gausu liaukučių, gaminančių specifinį sekretą. Nepaisant to, kad šios lytinės lūpos vadinamos „mažosiomis“, tačiau kartais (ypač lytinio susijaudinimo metu, bet ne tik) jos gali būti labiau išsikišusios nei didžiosios lytinės lūpos;
* ***[[varputė]]*** yra vulvos priekyje, ties vieta, kur susieina mažųjų lytinių lūpų klostės; ji yra sudaryta iš akytkūnių, todėl lytinio susijaudinimo metu prisipildo kraujo ir padidėja. Joje gausu nervinių galūnėlių, todėl varputė pas daugelį moterų yra jautriausia išorinių lytinių organų dalis;
* ***[[makšties prieangis]]*** yra vulvos apačioje, tarp mažųjų lytinių lūpų, paprastai jų paslėptas; jis pas mergaites dažniausiai būna padengtas mergystės plėve (iki pirmojo lytinio akto). Prieangį nuo makšties skiria šlaplės anga;
* visai mažytė ***[[šlaplė]]s anga*** atsiveria tarp makšties prieangio ir varputės;
* kiek žemiau ir į šonus nuo makšties prieangio yra išsidėsčiusios ***didžiosios prieangio liaukos*** (Bartolino liaukos), kurios esant moters lytiniam susijaudinimui išskiria skystį, sąlygojantį makšties lubrikaciją, kuri sudaro sąlygas sueičiai.

Bendra vulvos išvaizda ir jos dalių proporcijos gali būti gana įvairios.

Moters išorinių lytinių organų glamonėjimas ir jaudinimas burna vadinamas kunilingu.

## Šaltiniai
Poliucija

**Poliucija** ( – 'ištepimas') – viena iš ejakuliacijos formų – nevalingas sėklos išsiveržimas miego metu. Naktinės poliucijos metu prabundama ne visada. Sąlygojama erotinių sapnų. Poliucijų atsiradimas pas paauglį reiškia tam tikrą lytinę brandą. Dažniausiai pasitaiko paauglystėje, nors būna ir vyresniame amžiuje (ypač dėl lytinio susilaikymo). Tai yra normalus fiziologinis reiškinys, pasireiškiantis įvairiu dažnumu. Manoma, kad pagrindinė poliucijos biologinė reikšmė – pašalinti fiziologines lytinio susilaikymo pasekmes (spermos perteklių).

## Šaltiniai