open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Čandigarchas

**Čandigarchas** () – miestas šiaurinėje Indijoje. Išsidėstęs Himalajų papėdėje. Yra universitetas.

Čandigarchas yra Pandžabo (vakarinė dalis) ir Harjanos (rytinė dalis) valstijų sostinė, tačiau administraciškai šioms valstijoms nepriklauso, o yra atskira sąjunginė teritorija.

## Istorija
1947 m. Britų Indijos koloniją padalino į dvi nepriklausomas šalis (Indija ir Pakistanas), Pandžabo regionas taip pat buvo padalintas dviem šalims. Kadangi Lahoras atiteko Pakistanui, Indijai teko statyti naują sostinę. Vieta pasirinkta pagal strateginius interesus ir Dž. Neru asmeniniais sumetimais. Čandigarhas pastatytas 1951–1965 m. pagal Indijos ir užsienio architektų (žymiausias – Le Corbusier) projektą.

## Pavadinimo kilmė
Netoli dabartinio Čandigarcho yra deivės Čandės šventykla (*Chandi Mandir*), todėl miestas pavadintas Čandės tvirtove (*Chandi* + *garh*).

## Šaltiniai
Nautilius

Žodis **Nautilius** (kilęs iš graikų kalbos, reiškia 'jūrininkas') reiškia kelis dalykus:

* Nautilius (biologija) – nautilidų (*Nautilida*) būrio *Nautilus* genties galvakojis moliuskas;
* Nautilius – Roberto Fultono 1800 m. pastatytas povandeninis laivas;
* Nautilius – Ž. Verno sugalvotas povandeninis laivas, aprašytas romane „20 000 mylių po vandeniu“;
* *Nautilius* – šiuo vardu buvo pavadinti 6 JAV Karinio jūrų laivyno laivai;
* *Nautilius* – šiuo vardu buvo pavadinta 10 D. Britanijos Karinio jūrų laivyno laivų;
* Nautilius – eksperimentinis JAV kovinis lazeris, kuris 2000-2001 m. bandymuose numušė lekiančias minosvaidžių minas, „Katiušų“ raketas.

* Nautilus Pompilius (muzika) – Rusijos roko grupė *Наутилус Помпилиус*, pavadinta pagal galvakojį *Nautilus Pompilius*.


Image:Nautilus_pompilius.jpg|Galvakojis moliuskas *Nautilus pompilius*
Image:FultonNautilus.jpg|R.Fultono povandeninio laivo „Nautilius“ brėžinys
Image:USS_Nautilus_(SS-168).jpg|JAV povandeninis laivas SS-168 „Nautilius“ (nuleistas vandenin 1927 m., išbrauktas iš laivų sąrašų 1946 m.)
Image:SS-571-Nautilus-trials.gif|JAV atominis povandeninis laivas SSN-571 „Nautilius“ pirminiuose bandymuose 1955 m.
Juosvasis kamaninis sfinksas

**Juosvasis kamaninis sfinksas** (*Hemaris tityus*) – sfinksų (*Sphingidae*) šeimos mažiausias Lietuvoje gyvenantis drugys.

Jo viršutinis sparnas yra tik 20 mm ilgio, o tarpas tarp išskėstų sparnų 38-42 mm. Turi storą pilvelį, kuris atrodo per didelis tokiems mažiems sparnams. Drugys gali „vaidinti“ gauruotą kamanę. Tai ryškiausias mimikrijos pavyzdys. Šios ypatybės tikslas – apsisaugoti nuo priešų. Jų mėgstamos mitybos vietos – gerai saulės šildomi šlaitai, žydinčios pievelės nuo vėjų užstotose pamiškėse. Skraido gegužės - liepos mėnesiais.


Hemaris tityus - MHNT CUT 2010 0 510 - Strasbourg France - male dorsal.jpg|*Hemaris tityus* ♂ 
Hemaris tityus - MHNT CUT 2010 0 510 - Strasbourg France - male ventral.jpg|*Hemaris tityus* ♂   △
Hemaris tityus - MHNT CUT 2010 0 510 - Strasbourg France - female dorsal.jpg|*Hemaris tityus* ♀ 
Hemaris tityus - MHNT CUT 2010 0 510 - Strasbourg France - female ventral.jpg|*Hemaris tityus* ♀ △
Šv. Jokūbo kelias

**Šv. Jokūbo kelias** () – katalikų piligriminis kelias į Kompostelos Santjago katedrą Ispanijoje kur, manoma, yra palaidotas Apaštalas Jokūbas. Šis kelias žinomas nuo viduramžių, jam jau virš 1000 metų. Pirmieji Apaštalo Jokūbo kelio piligrimai aprašyti XI amžiaus metraščiuose.

Kelias nėra apibrėžtas, juo laikomas visas piligrimo maršutas į katedrą. Tradicinis maršrutas iš Prancūzijos į Santjagą eina „prancūzų keliu“ (*Camino Francés*) nuo Pirėnų kalnų per Pamploną ir Leoną.

1993 m. Šv. Jokūbo kelias įtrauktas į UNESCO Pasaulio paveldo sąrašą. 1998 m. įtrauktos ir Prancūzijos kelių atkarpos.

## Lietuvoje
2016 m. Lietuva įsijungė į Europos Šv. Jokūbo kelių tinklą. Šventojo Jokūbo kelio ženklu – kriaukle – žymimos ne tik visos vienuolika Lietuvoje esančių Šv. apaštalo Jokūbo bažnyčių, bet ir kitos šventovės (bažnyčios, koplyčios, vienuolynai). 2016 m. birželio 1 d. nutarimu Nr. 532 Lietuvos Respublikos Vyriausybė patvirtino oficialų šių objektų (virš 30) sąrašą.


Vaizdas:Basílica_de_Santiago_02.JPG|Šv. Jokūbo katedra
Vaizdas:Pažaislis Monastery exterior, Kaunas, Lithuania - Diliff.jpg|thumb|250px|Pažaislio vienuolynas
Vaizdas:Muszla Jakuba.svg|miniatiūra|140px|left|Šv. Jokūbo kelio ženklas


## Susiję pasaulio paveldo objektai
*  Kii kalnų šventvietės ir piligrimų keliai (2004)
*  ''Wixárika'' kelias per šventąsias Uirikutos vietoves (Tatehuarí Huajuyé) (2025)

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Šv. Jokūbo kelias aprašytas lietuvio tinklaraštyje
Vingreliai

**Vingreliai** – kaimas Pasvalio rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurės vakarus nuo Vaškų, prie kelio . Dabar išlikusios tik trys sodybos. Manoma, kad greta kaimo yra švedų karių, XVIII a. žuvusių mūšyje prie Vaškų, kapai. Greta kaimo teka Vingrelio upelis.

## Istorija

Vingrelių kaimą XIX a. antroje pusėje įkūrė Nokonių dešimtinininkai. 1878 m. Vaškų parapijos gyventojų sąrašuose kaimas dar nevadintas Vingreliais. XX a. Vingrelių kaime gyvenusios šeimos: Vaitekūnai, Margiai, Dinisevičiai, Gruzdai, Gugai, Tuomai-Čepuliai, Bielozarevičiai, Vaičekoniai, Beinoravičiai, Gintvilos, Taminskai, Barzdonai, Janašoniai, Stukniai, Tervidai.

Greta Vingrelių buvo dabar jau visiškai išnykęs Vačekių kaimas, kuriame gyveno Jarašiūnai ir Strazdai. Vačekiai, sunykęs kaimas, buvęs į šiaurės vakarus nuo Vaškų. XIX a. pradžioje Vačekiai priklausė Joniškėlio didikų Karpių Nairių palivarkui.

## Gyventojai

## Šaltiniai

* Vaškų krašto kultūrinį paveldą aprašantis el. žurnalas
Kokkamangalamo bažnyčia

**Kokkamangalamo bažnyčia** – apaštalo Tomo Indijoje įkurta bažnyčia.

Tikima, kad apaštalas Tomas atplaukė į Kokkamangalamą ir ten metus pamokslavo evangeliją. Ten jis subūrė krikščionišką bendruomenę, kurios nariai Tomą laiko savo globėju. Liepos 3 d. Kokkamangalame minimi Apaštalo Tomo atlaidai.
Hakerių kultūra

**Hakerių kultūra** – nuostatų, pažiūrų bei elgesio taisyklių rinkinys, nusistovėjęs tarp hakerių bei su jais susijusių žmonių. Savo esme ji labiau atspindi ne kuo užsiimama (praeityje daug buvo užsiimama kompiuteriais) bet *kaip* užsiimama.   Ji potencialiai tinka daugelyje sričių kur reikalingas ar galimas rimtas, gilus dalyko išmanymas. Praeityje žodis „hakeris“ neturėjo dabar įprastos „kompiuterinio nusikaltėlio“ prasmės ir reiškė ekspertą kuris išmano kompiuterius, mėgsta savo darbą, yra jame labai patyręs ir ką nori gali su tais kompiuteriais padaryti. Lietuviškas terminas programišius turi neigiamą konotaciją (plg. vagišius).

## Hakerių atmainos
Skiriamos dvi hakerių subkultūros, atsiradusios beveik tuo pat metu, apie 1960 metus. 

### Akademinė kultūra
Akademinė hakerių subkultūra pradėjo vystytis mokslo aplinkoje, pasirodžius pirmiesiems minikompiuteriams, greičiausai pradedant nuo MIT, kuriame kažkada dirbo ir Richard Stallman. Apie 1961 metus ji susijungė su pirmųjų Interneto bandytojų kultūra, apie 1980 metus – su Unix kultūra ir apie 1987 metus įtraukė žmones, kurių hobis buvo pirmieji mikrokompiuteriai. Nuo maždaug 1990 metų ši subkultūra didele dalimi sutampa su laisvosios programinės įrangos judėjimu. Vienas pirmųjų socialinių tinklų, dabar nebeveikianti Advogato svetainė, buvo skirtas būtent šiems entuziastams (jų pačių ir sukurtas).

### Hobio ir interneto kultūra
Hobio ir interneto subkultūros hakeriai daugiau domėjosi įvairiais kompiuteriniais žaidimais ir gilinosi, ką juose galima perdaryti savaip bei kaip panaikinti juose esančią gamintojo apsaugą nuo nelegalaus kopijavimo. Šios dvi subkultūros turi kai kurių bendrų idėjų ir ryškiai viena nuo kitos atsiskyrė tik apie 1983 metus. Akademinės pakraipos hakeriai reikalauja skirti šias kultūras, nes nenori būti siejami su piratine programine įranga bei įsilaužimais į kompiuterines sistemas, nes jie tokiais dalykais neužsiima. GNU ir kiti panašūs projektai skiria itin daug dėmesio tam, kad visa jų veikla būtų absoliučiai legali . Kopijuotojams ir įsilaužėliams įvardinti jie siūlo atskirą krakerio () terminą. Hobio ir interneto subkultūra, priešingai, siekia susitapatinti su visu hakerų judėjimu.

## Bruožai
Pagrindiniai hakerių kultūros bruožai yra
* Itin didelis laisvės nagrinėti, suprasti ir žinoti vertinimas. Nepakantumas bet kokioms paslaptims.
* Galimybės laisvai keistis informacija vertinimas, laikant tai tiek siektinu idealu, tiek ir naudinga praktine strategija.
* Teisės bei galimybės sukurti savo, nepriklausomą programavimo projekto atšaką vertinimas.
* Būtinybės ieškoti racionalaus sprendimo akcentavimas.
* Menka išankstinė pagarba bet kokiems autoritetams. Nori pagarbos – parodyk ką sugebi.
* Humoras kalbant tiek apie juokingus, tiek ir apie rimtus dalykus.

## Simboliai
Akademinės pakraipos hakeriai turi keletą būdingų emblemų bei aprangos atributų, tokių kaip Linux pingvinas ar BSD kipšas. Visų hakerių bendra emblema yra pasiūlytas matematinio žaidimo „gyvenimas“ figūra „sklandytuvas“.

## Šaltiniai
Leonidas Gaidajus

**Leonidas Iovičius Gaidajus** (; 1923 m. sausio 30 d. – 1993 m. lapkričio 19 d.) – vienas populiariausių SSRS kino filmų režisierius, populiarių SSRS komedijų scenarijų autorius, taip pat aktorius.

## Biografija
Leonidas Gaidajus gimė 1923 metais Rusijos mieste Svobodne. Jo tėvas Iovas Gaidajus (1886–1965) buvo geležinkelio tarnautojas, kilęs iš Poltavos. L. Gaidajaus motina Marija Ivanovna buvo kilusi iš Riazanės srities. Leonidas Gaidajus turėjo brolį Aleksandrą ir seserį Avgustą. Greitai po L. Gaidajaus gimimo šeima persikėlė į Čitą, o vėliau Irkutsko srities Priangarje. L. Gaidajus mokėsi Irkutsko geležinkelių mokykloje Nr.42.

L. Gaidajus dalyvavo Antrajame pasauliniame kare, kuriame patyrė sunkų sužeidimą. Po šio sužeidimo buvo pripažintas netinkamas karinei tarnybai. 1947 m. L. Gaidajus baigė Irkutsko srities dramos teatro studiją. Dirbo šiame teatre apšvietėju ir aktoriumi.

1949 m. L. Gaidajus įstojo į Rusijos valstybinį kinematografijos instituto (trumpinama ВГИК) režisūros fakultetą, kurį baigė 1955 metais.

Scenarijus savo filmams Leonidas Gaidajus dažniausiai rašydavo savarankiškai. L. Gaidajus yra parašęs scenarijus pagal tokių rusų klasikų kaip I. Ilfo ir J. Petrovo, M. Bulgakovo, M. Zoščenko ir N. Gogolio kūrinius. 1983–1989 m. L. Gaidajus filmavo siužetus kino žurnalui „Fitil“ (*Фитиль*).

## Filmografija

* 1956 Ilgas kelias (*Долгий путь*) – režisavo kartu su V. I. Nevzorovu
* 1958 Jaunikis iš ano pasaulio (*Жених с того света*)
* 1960 Tris kartus prisikėlęs (*Трижды воскресший*)
* 1961 Šuo Barbosas ir nepaprastas krosas (*Пёс Барбос и необычный кросс*)
* 1961 Degtindariai (*Самогонщики*)
* 1962 Rimti žmonės (*Деловые люди*)
* 1965 Operacija „Y“ ir kiti Šuriko nuotykiai (*Операция «Ы» и другие приключения Шурика*)
* 1966 Kaukazo belaisvė, arba Nauji Šuriko nuotykiai (*Кавказская пленница, или Новые приключения Шурика*)
* 1968 Briliantinė ranka (*Бриллиантовая рука*)
* 1971 12 kėdžių (*12 стульев*)
* 1973 Ivanas Vasiljevičius keičia profesiją (*Иван Васильевич меняет профессию*)
* 1975 Negali būti! (*Не может быть!*)
* 1977 Inkognito iš Peterburgo (*Инкогнито из Петербурга*)
* 1980 Išėjo degtukų (*За спичками*)
* 1982 Sportloto-82 (*Спортлото-82*), vieną pagrindinių vaidmenų suvaidino Algis Arlauskas
* 1985 Pavojinga gyvybei! (*Опасно для жизни!*)
* 1989 Privatus seklys, arba Operacija „Kooperacija“ (*Частный детектив, или Операция «Кооперация»*)
* 1992 Deribasovo gatvėje geras oras, arba Braiton Biče vėl lyja (*На Дерибасовской хорошая погода, или На Брайтон-Бич опять идут дожди*)

## Aktoriai su kuriais dažnai dirbo L. Gaidajus
* Georgijus Vicinas
* Jevgenijus Morgunovas
* Jurijus Nikulinas
* Nina Grebeškova
* Sergejus Filipovas
* Leonidas Kuravliovas
* Michailas Pugovkinas
* Michailas Kokšenovas
* Aleksandras Demjanenko
* Natalija Selezniova
* Vladimiras Etušas
* Savelijus Kramarovas
* Aleksejus Smirnovas

## Nuorodos
* Straipsnis iš žurnalo "Seans" 
* Straipsnis iš "Nash film"  
* L. Gaidajaus kapo nuotrauka
Miestų tyrinėtojas

**Miestų tyrinėjimas** () yra retai kada legalus, mėgėjiškas, įprastai nematomos žmonių civilizacijos dalies tyrinėjimas. „Miestų tyrinėtojai“ lankosi apleistuose pastatuose, požeminiuose įrengimuose, techninėse patalpose, tuneliuose bei įvairiose kitose vietose, kur pašaliniams įėjimas paprastai draudžiamas. Kadangi *tyrinėtojas* draudimų nepaiso, tokia veikla dažnai laikoma daugiau ar mažiau nusikalstama, nors kitais įprastiniais nusikaltėlio veiksmais (vagystėmis, vandalizmais ir pan.) šie žmones paprastai neužsiima.

## Objektai

Vienas dažniausių tyrinėjimo objektų yra apleisti pastatai. Nelegaliems lankytojams gresia tiek paties pastato pavojai (griūvančios grindys bei stogai, sudužę stiklai, patalpose galintys būti pavojingi chemikalai), tiek ir sarginiai šunys bei apsaugos filmavimo kameros. Dažniausiai lankomi apleisti grūdų elevatoriai, paliktos raketų leidimo šachtos, karinės slėptuvės ir pan. „Tyrinėtojas“ neretai lankomas patalpas fotografuoja, kai kada palieka užrašus ant sienų, pasiima nedidelius suvenyrus. „Garbės kodeksas“ paprastai draudžia vietą niokoti, idealu laikoma viska palikti taip, kaip buvo rasta. Lankomasi ir aktyvių, gyvenamų pastatų techninėse, pašaliniams draudžiamose patalpose.

Daugelyje miestų esama įvairių techninių tunelių, kuriais po žeme galima nukeliauti didelius atstumus. Kai kurie jų yra gana grėsmingi (kartais gali būti, kad oro temperatūra siekia 50 °C, visiška tamsa, dujos, dulkės ar pan.). Kitur tuneliai apšviesti, juose palaikoma normali temperatūra, todėl lankymosi pavojus mažesnis. Ilgai nebuvus lietaus, įeinama ir į lietaus drenažo tunelius. Pasitaiko, jog lankomi veikiantys ir apleisti geležinkelio tuneliai, tačiau dėl pavojaus traukiniams bei saugantis teroristinių aktų už tokį lankymasi gresia pernelyg didelės bausmės, jog šie objektai būtų populiarūs.

Dauguma „miestų tyrinėtojų“ apleistų ar neprieinamų patalpų vaizdus apibūdina kaip „nuostabų grožį“.

## Nuorodos

* Miesto tyrinėjimas Lietuvoje
* Miesto tyrinėjimas Vilniuje ir Vilniaus apskirtyje
Fragma

**Fragma**, arba **Fragma Project** – Vokietijos house - trance muzikos grupė.

Įkurta 1998 m. brolių Dirk Duderstadt, Marco Duderstadt ir Ramon Zenker, jie išleido pirmą singlą *Toca Me*, kurioje skambėjo tik melodija. Ji susilaukė didelio populiarumo, bei pasiekė 11 vieta, tarp Jungtinės Karalystės dainų top.

2001 išleistas albumas *Toca*, su hitais tapusiais *Everytime You Need Me*, įrašytu su Maria Rubia, *You Are Alive* kartu su vokaliste Damae.

2002 m. Dirk ir Marco įkūrė įrašų studiją, pavadinę Evergreen-Terrace.

Dirk ir Marco taip pat Duderstadt slapyvardžiu sukūrė kelis singlus; *Sunrise* ir *Taking Over*.

2006 metais, Fragma išleido naują singlą *Radio Waves* kartu su Kirsty Hawkshaw.

## Diskografija

### Albumai
* 2001 *Toca*
* 2002 *Embrace*

### Singlai
* *Toca Me*
* *Toca's Miracle*
* *Everytime You Need Me*
* *You Are Alive*
* *Say That You're Here*
* *Embrace Me*
* *Time And Time Again*
* *Man In The Moon*
* *Radiowaves*
* *Deeper*
* *Memory*

## Nuorodos
Oficiali svetainė internete
Italijos vėliava

**[[Italija|Italijos]] vėliava** () – trispalvė vėliava, sudaryta iš trijų vienodo dydžio žalios, baltos ir raudonos spalvos vertikalių juostų.

## Spalvų reikšmės
Pirma kartą panašaus dizaino vėliava buvo naudojama 1796 m. Cispadanės Respublikoje po Napoleono armijos žygių per Italiją. Tuo metu buvo įkurta daugybė smulkių respublikų remiantis Jakobinų valdymo modeliu ir beveik visos savo vėliavoms naudojo Prancūzijos trispalvės dizainą derinant skirtingus spalvų variantus. Kispadanės respublika pasirinko raudoną ir baltą spalvas (Milano vėliavos spalvos) bei žalią, kuri buvo Lombardijos legiono spalva.

Dažniausiai vėliavos spalvų reikšmės aiškinamos taip: žalia simbolizuoja lygumas ir kalnus, balta simbolizuoja snieguotąsias Alpes, o raudona reiškia kraują pralietą Italijos nepriklausomybės karų metu. Egzistuoja dar viena labiau religinė interpretacija, kuri teigia, kad žalia simbolizuoja viltį, balta tikėjimą ir raudona dosnumą.

## Panašumai į kitas vėliavas
Dėl savo kilimo iš Prancūzijos vėliavos,  yra panaši į daugumą vėliavų, kurios turi tas pačias kilimo šaknis. Pažymėtinas vėliavos panašumas į Airijos vėliavą, kuri yra žalia, balta ir oranžinė, bei į Dramblio Kaulo Kranto vėliavą, kurios spalvos išdėstytos atvirkščiai: oranžinė, balta ir žalia.

Italijos vėliava yra identiška Meksikos vėliavos pagrindui.

## Šaltiniai
Didžioji dilgėlė

**Didžioji dilgėlė** (*Urtica dioica*) – dilgėlinių (*Urticaceae*) šeimos dilgėlių (*Urtica*) genties augalų rūšis.

## Morfologija
Daugiametis, 60-150 cm aukščio, su dilginamaisiais plaukeliais žolinis augalas. Stiebas stačias, keturbriaunis, išauga iš šliaužiančio šakniastiebio, siekia iki 1 m aukščio. Lapai priešiniai, širdiškai kiaušiniški, 8-17 cm ilgio ir 2-8 cm pločio. Tiek stiebai, tiek lapai apaugę paprastais, tuščiaviduriais, trapiais dilginamaisiais plaukeliais. Žiedai vienalyčiai, žali neryškūs, susitelkę į šluoteles, išsidėsto lapų pažastyse. Vaisius – ovališkas arba kiaušiniškas, 1,2-1,5 mm skersmens riešutėlis. Žydi liepos – spalio mėn. Dauginasi šakniastiebiais ir sėklomis.

## Paplitimas

Auga puvenų ir azotinių medžiagų turtingose dirvose. Ypač vešliai auga prie sodybų, patvoriuose, krūmuose, drėgnuose miškuose (ypač lapuočių), upių pakrantėse. Lietuvoje labai dažna.

## Panaudojimas
Jau 200 metų žinoma dilgėlių pašarinė vertė: jomis šeriamų karvių pienas riebesnis, paukščiai sparčiau auga ir riebėja, vištos deda didesnius kiaušinius.

Kosmetikoje tinka plaukams stiprinti bei pleiskanų naikinimui.

Ilgi ir ploni, į šilką panašūs dilgėlių stiebų plaušai, kurie sudaro 8-12 % stiebų svorio, tinka audinių, virvių, špagato gamybai.

Iš lapų gaunami žali, iš šaknų – geltoni dažai, tinkami konditerijoje, farmacijoje, parfumerijoje.

Jauni pavasariniai, malonaus aromato dilgėlių lapai labai tinka maistui. Mitybinė lapų kokybė prilygsta ankštiniams augalams. Naudojama kaip maisto produktas sriuboms virti, salotoms.

## Sudėtis
Lapuose yra 3,6 % riebalų, 19,7 % baltymų, iki 25 % celiuliozės, skruzdžių, acto sviesto rūgščių; taninų, glikozido, urticido, mineralinių medžiagų (kalio, natrio, magnio, geležies, sieros, silicio, chloro ir kt.) 0,6 % askorbino rūgšties, B, K vitaminų, 48-116 mg karotino, 8 % chlorofilo.

## Šaltiniai
Gailiušiai (Kaunas)

**Gailiušiai** – kaimas Kauno rajono savivaldybės šiaurėje, prie magistralės , kairiajame Nevėžio krante. Išlikęs Gailiušių dvaro buvusio kumetyno pastatas.

2006 m. čia pastatyti daugiau nei 10 m aukščio Gedimino stulpai, kuriems buvo panaudota 225 šiaudų ryšuliai, sudėlioti aplink įgręžtus keturis elektros stulpus. Originalaus statinio autorius – vietinis ūkininkas Antanas Tamulis.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Vjedmos ežeras

**Vjedmos ežeras** () – ežeras Argentinoje, rytinėje Patagonijos Andų pašlaitėje (250 m aukštyje), Santa Kruso provincijoje, Čilės pasienyje, 240 km į vakarus nuo Puerto Santa Kruso, 9 km į pietus nuo El Čalteno. Vakarinė dalis įeina į Ledynų nacionalinį parką. Ežeras ledyninės kilmės, nusidriekęs pietryčių kryptimi. Ilgis 75 km, plotis 24 km. Plotas nepastovus, dėl ledynų tirpsmo vandenų svyruoja nuo 1088 km² iki 1600 km². Ežero gylis siekia virš 900 m (±3 %, giliausias Amerikoje).

Vakariniai Vjedmos ežero krantai statūs (leidžiasi Vjedmos ledynas), rytiniai – lėkšti. Šiaurės vakarinėje ežero pakrantėje iškilusios Ficrojaus ir Torės viršukalnės. Išteka La Leonos upė į Archentino ežerą (Santa Kruso ištaka).

Pakrantės retai gyvenamos. Prie pietrytinio kranto yra La Leonesos gyvenvietė.

Vjedmos ežerą 1782 m. atrado ispanų keliautojas Antonijus de Vjedma.


Lago_Viedma_NASA_1994.jpg|Palydovinė nuotrauka
Trek on the Viedma Glacier (5466001562).jpg|Vjedmos ledynas, besileidžiantis ežeran
Viedma + Fitz Roy 1994 04.jpg|Banguojantis ežeras ir Ficrojaus kalnas tolumoje
Lago Viedma 1994 03.jpg|Vjedmos ežero krantas


## Šaltiniai
Vjedma (reikšmės)

**Vjedma** () reiškia:
* Vjedma – miestas Argentinoje, Rio Negro provincijos sostinė;
* Vjedma – ežeras Argentinoje, Santa Kruso provincijoje;
* Vjedma – ledynas Patagonijos Anduose;
* Vjedma – ugnikalnis Argentinoje;
* Antonio de Viedma – ispanų keliautojas.
Vjedmos ledynas

**Vjedmos ledynas** () yra Argentinoje, Santa Kruso provincijoje (nors siena su Čile toje vietoje nėra tiksliai nustatyta), Patagonijos Anduose, Pietų Patagonijos ledo kepurės sudedamoji dalis. Leidžiasi į Vjedmos ežerą vakariniais jo šlaitais. Ilgis 5 km. Plotas 575 km². Įeina į Ledynų nacionalinį parką.
Vjedmos ugnikalnis

**Vjedmos ugnikalnis** () – poledinis ugnikalnis Argentinoje, Santa Kruso provincijoje, Patagonijos Andų kalnuose, netoli vakarinių Vjedmos ežero krantų, dengiamas Pietų Patagonijos ledo kepurės. Aukštis 1500 m.

1988 m. išsiveržęs ugnikalnis išmetė daug pelenų ir pemzos, kurie susimaišę su ištirpusiu ledyno vandeniu suformavo purvo nuošliaužą, nuslinkusią į Vjedmos ežerą.

## Nuorodos
* Ugnikalnių duomenų bazė
Monako vėliava

**[[Monakas|Monako]] [[vėliava]]** – stačiakampio formos audeklas padalintas į dvi vienodo aukščio horizontalias juostas: viršutinė – raudona, apatinė – balta.

## Istorija

Monako kunigaikštystės raudonai baltos vėliavos žinomos nuo 1339 m. Tokį spalvinį derinį naudojo Grimaldžių giminė. XIV-XVIII a. vėliava buvo sudaryta iš raudonų ir baltų rombų arba baltame fone įkomponuotas herbas. XVIII a. pab. Monakas buvo prijungtas prie Prancūzijos. 1814 m. kunigaikštystė atgavo nepriklausomybę. Tuo metu ir atsirado dabartinė vėliava.

Galutinai tokia vėliava įteisinta 1881 m. balandžio 4 d.

## Spalvos
 Pantone spalvų sistemoje: Pantone 186;  RGB spalvų sistemoje: Raudona – 210, 16, 52.

 Pantone spalvų sistemoje: Balta – nėra;  RGB spalvų sistemoje: Balta – 255, 255, 255.
## Panašios vėliavos

## Nuorodos
* vexillum.com 
* flags.net
Freddy Quinn

**Freddy Quinn** (tikrasis vardas *Franz Eugen Helmut Manfred Nidl*, g. 1931 m. rugsėjo 27 d. Viena Austrija) – austrų dainininkas ir aktorius.

## Biografija

Freddy Quinn gimė prekybininko ir žurnalistės šeimoje. Persikėlęs su tevu į JAV, pradžioje lankė Morgentauno pradinę mokyklą Vakarų Virdžinijoje. Susirgus motinai, Freddy Quinn grįžta atgal į Europą, į Vieną, kur tuo metu gyveno motina. Čia jis lanko mokyklą, vėliau persikelia į Antverpeną. Pradėjęs lankyti gimnaziją, grįžta atgal į Vieną. Būdamas dar nepilnametis Freddy Quinn pradeda autostopu po pietų ir šiaurės Europą keliauti. Tuo metu prasideda bendradarbiavimas su įvairiomis cirko trupėmis, kuriose jis grodavo saksafonu, vaikščiodavo lynu, atlikdavo ajrobatinius triukus. Romoje grojo pianinu amerikiečių pasirodyme. Sidi-bel-Abbès miesto bare džiugino jis ten tarnaujančius užsienio šalių legionus. Čia atlikta daina apie tėvynės ilgesį pelnė jam daug simpatijų. Po trijų savaičių grįžta dainininkas į Vokietiją.

Su tokiomis dainomis kaip *Heimweh*, *Heimatlos*, *Der Legionär*, *Die Gitarre und das Meer*, *Unter fremden Sternen*, *La Paloma* ir *Junge komm bald wieder* 1956–1966 metais Freddy Quinn dešimt kartų buvo atsidūręs populiariausių dainų sąrašo pirmoje vietoje (iš viso Vokietijoje tai pavyko padaryti 23 kartus) ir buvo tuo laiku populiariausias ir sėkmingiausias atlikėjas. Jis yra pardavęs daugiau kaip milijoną diskų ir iki šiol laikomas sėkmingiausų visų laikų Vokietijos dainininku.

1956 m. Freddy Quinn atstovauja Vokietijai Eurovizijos dainų konkurse su daina *So geht das jede Nacht*. Nors yra labai populiarus, tai nepadeda jam laimėti. Tais metais nugalėtoja tampa Šveicarijos atstovė Lys Assia.

Freddy Quinn suvaidina eilėje muzikinių filmų. Kai kuriuose jis atlieka pagrindinę rolę.

1966 m., kai The Rolling Stones ir Beatles į muzikinėje arenoje pasirodo, sudainuoja Freddy dainą *Wir*. Tai protesto išraiška prieš kairiųjų pažiūrų studentus. Tai ne vienintelis toks parodytas susidomėjimas pasaulio problemomis atlikėjo kūriniuose. Jo daina *Für eine Handvoll Reis* nagrinėja Vietnamo karo problemą. Paskutis Freddy Quinn numeris vienas buvo daina *100 Mann und ein Befehl*. 

Šiuo metu dainininkas gyvena Hamburge.

## Filmai
* Die große Chance (1957)
* Heimatlos (1958)
* Stahlnetz – Die Tote im Hafenbecken (1958) (TV)
* Freddy, die Gitarre und das Meer (1959)
* Freddy unter fremden Sternen (1959)
* Freddy und die Melodie der Nacht (1960)
* Weit ist der Weg (1960)
* Nur der Wind (1961)
* Freddy und der Millionär (1961)
* Freddy und das Lied der Südsee (1962)
* Heimweh nach St. Pauli (1963)
* Freddy und das Lied der Prärie (1964)
* Freddy, Tiere, Sensationen (1964)
* Haie an Bord (1971)
* Die wilden Fünfziger (1982)
* Erbin mit Herz (2004) (TV)
* Der Junge von St. Pauli

## Nuorodos

* Freddy Quinn biografija  
* Freddy Quinn tinklalapis 
* Freddy Quinn diskografija 
* 

|-
Margot Hielscher

**Margot Hielscher** (1919 m. rugsėjo 29 d. Berlyne – 2017 m. rugpjūčio 20 d. Miunchene) – vokiečių dainininkė ir aktorė.

1957 m. ir 1958 m. ji atstovavo Vokietijai Eurovizijos dainų konkurse. 1957 su daina *Telefon Telefon* užėmė ketvirtą vietą, 1958 su daina *Für zwei Groschen Musik* – septintą.

Buvo ištekėjusi už filmų kompozitoriaus Friedrich Meyer.

## Populiariausios dainos
* Frauen sind keine Engel
* Anette (1950)
* Der Theodor, der Theodor
* Frère Jacques (1951)
* Schau in meine Augen (1952)
* Telefon, Telefon (1957)
* Für zwei Groschen Musik (1958)

## Filmai
* Das Herz einer Königin (1940)
* Auf Wiederseh’n, Franziska (1941)
* Frauen sind keine Engel (1943)
* Das Lied der Nachtigall (1943)
* Spuk im Schloss (1943)
* Reise in die Vergangenheit (1943)
* Der Täter ist unter uns (1944)
* Dreimal Komödie (1945)
* Der blaue Strohhut (1949)
* Hallo, Fräulein (1949)
* Liebe auf Eis (1950)
* Nachts auf den Strassen (1951)
* Heimweh nach Dir (1952)
* The Devil makes three – Des Teufels Erbe (1952)
* Salto mortale (1953)
* Die Mücke (1954)
* Nel gorgo del peccato (1955)
* Anastasia – die letzte Zarentochter (1956)
* Hoch droben auf dem Berg (1957)
* Liebespremiere (1958) – Darsteller
* Mörderspiel (1961) – Darsteller
* Das schwarz – weiß-rote Himmelbett (1962)
* Salto Mortale (1969)
* Bleib sauber, Liebling! – Rosy und der Herr aus Bonn (1971)
* Der Zauberberg (1981)
* My Life for Zarah Leander (1986)
* Wilder Westen inklusive (1988)
* Rivalen der Rennbahn (1989)

## Nuorodos
* Margot Hielscher IMDB svetainėje

|-
Walter Andreas Schwarz

**Walter Andreas Schwarz** (g. 1913 m. birželio 2 d. Ašerslebene, m. 1992 m. balandžio 1 d. Haidelberge) – vokiečių dainininkas, rašytojas, kabareto artistas, radijo pjesių autorius ir vertėjas. 1956 m. jis su daina „Im Wartesaal zum großen Glück“ atstovavo Vokietijai Eurovizijos dainų konkurse. Šis dalyvavimas buvo vienintelis jo, kaip dainininko, didesnis pasiekimas.

## Radijo pjesės
* Der Untertan, 1965
* Don Quijote, 1964
* Jud Süß, 1986

## Nuorodos
* Daina „Im Wartesaal zum großen Glück“

|-
Paranoidinis asmenybės sutrikimas

**Paranoidinis asmenybės sutrikimas** () – psichiatrinė diagnozė, reiškianti asmenybės sutrikimą su paranoidiniais simptomais.

## Simptomai
* Pacientas būna karingas (kovoja už savo idėjas), atkaklus;
* Jo manymu tik jo idėja yra vienintelė teisinga. Nepakenčia kitų korektūrų, prieštaravimų, tylėjimų;
* Visur mato nusiteikusius prieš jį žmones, įtarus;
* Būdingas perdėtas jautrumas nesėkmėms ir trukdymams;
* Pacientas neprisiriša prie jokio žmogaus;
* Būdingas fanatizmas („tikslas pateisina priemones“) ir kitų indukavimas;
* Polinkis jaustis perdėtai svarbiu, pasireiškiantis nuolatine nuostata viską sieti su savimi;
* Polinkis įvykius, susijusius tiesiogiai su pacientu ar platesniu pasauliu, aiškinti remiantis neesminėmis, nerealiomis, paslėptomis priežastimis;
* Pacientai gali būti fanatikai, kverulentai, sensytivaus paranoidinio tipo asmenybės.
Kristina Vasiliauskaitė

**Kristina Vasiliauskaitė** (1956 m. kovo 13 d. Vilniuje) – lietuvių kompozitorė, pedagogė.

## Biografija

K. Vasiliauskaitė 1963 m. įstojo į M. K. Čiurlionio vidurinę meno mokyklą (dabartinė Nacionalinė M. K. Čiurlionio menų mokykla). Iki 1971 m. mokėsi Rimos Karosaitės fortepijono klasėje, po to – pas mokytoją Marceliną Slipkų muzikos teorijos klasėje. 1974 m. baigusi mokyklą, įstojo į Lietuvos valstybinę konservatoriją (dabartinė Lietuvos muzikos ir teatro akademija). Iš pradžių studijavo muzikos istoriją pas prof. Jadvygą Čiurlionytę, o praėjus metams perėjo į prof. Eduardo Balsio kompozicijos klasę. Studijas baigė 1980 m.

1979–1980 m. dirbo koncertmeistere M. K. Čiurlionio meno mokykloje. 1980–1983 metais pagal paskyrimą dirbo muzikos laidų redaktore TVR komitete. 1983 m. pradėjo dirbti M. K. Čiurlionio menų mokykloje koncertmeistere. „Ąžuoliuko“ muzikos mokykloje 1993 m. pradėjo dirbti koncertmeistere, dėstyti kompoziciją, fortepijoną. Nuo 1988 m. priklauso Lietuvos kompozitorių sąjungai.

1996–1997 m. K. Vasiliauskaitei buvo paskirta aukščiausiojo laipsnio valstybės stipendija. 1998 m. suteiktas vyr. mokytojos vardas.

Surengė koncertų JAV, Jungtinėje Karalystėje, Vokietijoje.

## Įvertinimas
* 2016 m. M. K. Čiurlionio premija

## Išnašos
Aureolės efektas

**Aureolės efektas** (; taip pat *šlovės efektas*) – psichologijoje individo polinkis įvertinti vieną teigiamą daikto, asmenybės savybę, klaidingai vertinant kitas savybes. Posakis sudarytas psichologo Edward Thorndike, o aureolė, jo manymu, buvo puikus palyginimas. Anot jo, bendras įspūdis apie žmogų, įstaigą ar objektą daro įtaką konkrečių savybių ar charakteristikų vertinimui. Jam priešingas velnio ragų efektas (), sudarantis bendrą neigiamą reiškinio įspūdį.

Aureolės efektas dalyvauja ir žmogaus asmenybės vertinime: galimas klaidingas įspūdis, jog gražiai atrodantis žmogus turi patrauklesnę asmenybę bei geresnius darbo sugebėjimus bei kompetenciją. O jei žmogus geras ir nuoširdus, tikėtina, kad jis atrodys ir patrauklesnis arba atvirkščiai. Ir priešingai, žmogus, pripažintas blogu kurioje nors vienoje srityje, imamas laikyti netikusiu ir visose kitose. Daugelis žmonių nėra linkę sudėtingai vertinti aplinkinių: jie skirsto jas į „daugmaž visur gerus“ ir „daugmaž visur blogus“.

Rinkodaroje šlovės efektas naudojamas iš anksto palankiai nuteikti vartotojus, prieš tai jiems pasiūlius geros kokybės kitą, su šiuo metu parduodama nesusijusią prekę. Taip manoma, jog jaunimo tarpe populiarus „Apple“ „iPhone“ pritraukia vartotojus ir prie kitų „Apple“ gamybos produktų. Metodas taip pat plačiai žinomas automobilių pramonėje, kur siekiant pritraukti serijinių mašinų pirkėjus gaminami ir demonstruojami įspūdingi, galingi vienetiniai automobiliai (lenktyniniai ir pan.). Tokiems automobiliams galima priskirti, pavyzdžiui, „Mercedes-Benz SLR McLaren“, „Lexus LFA“, „Ford Mustang“ ir kt.

## Išnašos
Transakcinė analizė

**Transakcinė analizė** – grupinės ir individualios psichoterapijos kryptis, kurią sukūrė JAV mokslininkas Erikas Bernas.
Angliškoje literatūroje priimta trumpinti **TA**.

## Tėvo – vaiko – suaugusio modelis
TA teigia, kad žmogaus psichikoje atskirai veikia trys dalys: tėvas, vaikas ir suaugęs.
;Vaikas (V): atsiranda tik žmogui gimus. Vaikas pažįsta pasaulį žaisdamas. Jis užtikrina emocinį ryšį su aplinka. Vaikas gali būti linksmas, jis moka mylėti.
;Tėvas (T): – kuriamas aplinkinių. Jis kaupia instrukcijas, gaunamas iš labiau patyrusių globėjų. Jis gali būti piktas.
;Suaugęs (S): – logiškai mąstanti būtybė. Jis neturi jokių emocijų.

„Vaikas“ naujagimyje ieško mamos. Mama užtikrina jo saugumą. Išmokęs vaikščioti jis patenka į pavojų pilną pasaulį. Loginio mąstymo sistema („suaugęs“) kuriasi nuo gimimo, tačiau pirmaisiais gyvenimo metais žmogus dar nėra sukaupęs pakankamai patirties ir loginio mąstymo sugebėjimų, kad galėtų pats savimi pasirūpinti. Jam tenka pasikliauti labiau patyrusių vyresniųjų patarimais. Atsiranda „tėvas“, kuris kaupia iš tėvų ir kitų globėjų išgirstas instrukcijas.

Kai „suaugęs“ žmoguje sukaupia pakankamai informacijos ir patirties, jis galėtų perimti valdymą, tačiau „tėvas“ kartais sugrįžta. Tai gali įvykti kritinėje situacijoje, kai „suaugęs“ nežino ką daryti. Kai žmogaus sąmonėje aktyvus „tėvas“, tada jo kalboje dažnai galima išgirsti kategoriškų teiginių, pavyzdžiui: „niekam negalima daryti to ir to“. Kitose suaugusio žmogaus gyvenimo situacijose pasireiškia „vaikas“ jame. Galim priskirti vaikui tokius žodžius: „Einu. Kas bus - tas bus.“.

## Žmonių bendravimas
TA teigia, kad dviem žmonėms bendraujant kiekviename iš jų veikia vienas iš trijų komponentų. Be to, jis kreipiasi į kito asmens tam tikrą komponentą.
Įvairūs žmonių santykiai - tai vieno žmogaus „tėvo“, „vaiko“ arba „suaugusio“ bendravimas su kito žmogaus „tėvu“, „vaiku“ arba „suaugusiu“.
Tokie santykiai žymimi abiejų bendraujančių asmenybės komponentų pirmosiomis raidėmis T, V, S.
Jei asmuo kreipiasi į kitą asmenį kviesdamas pažaisti (ne būtinai vaikiškus žaidimus), tada vaikas kreipiasi į vaiką (V-V).
„Tėvas“ bara „vaiką“ (T-V). Tėvas kreipiasi į tėvą jei kritikuodamas tikisi pritarimo (T-T).
Dalykiškas bendravimas - abu „suaugę“ (S-S). „Vaikas“ „tėvui“ prisipažįsta nusižengęs (V-T).

## Konfliktai
TA teigia, kad konfliktai kyla, jei atsako ne ta asmenybės dalis ir ne tai asmenybės daliai.
Sakmė

**Sakmė** – pasakojamosios tautosakos mažos apimties fantastinis kūrinys, kuriame aiškinama pasaulio ir gamtos reiškinių kilmė, vaizduojamas žmogaus susidūrimas su mitinėmis būtybėmis. Sakmių pasakojimai glausti, fabula lygi siužetui. Grožinėje literatūroje sakmė – gana retas žanras.

## Sakmių skirstymas
Sakmės būna mitologinės arba etiologinės.

#### Mitologinės sakmės
*Mitologinės sakmės* supažindina klausytojus/skaitytojus su neva egzistuojančiomis mitinėmis būtybėmis ir žmonių išgyvenimais jas sutikus. Tos būtybės – tai laumės, vaiduokliai, velniai, raganos, vėlės, aitvarai, kaukai, miškų dvasios, Perkūnas ir kt. Sakmių pasaulis bauginantis, grėsmingas, svetimas žmogui. Pasitaiko ir žmogui palankių būtybių. Dažniausias sakmių veiksmo laikas – vėluma: vakaras, vidurnaktis, naktis. Gaidžiui užgiedojus, visos šmėklos pranyksta, atitolsta. Mitinių veikėjų sutikimo vietos – žmonių neapgyvendintos: paežerė, paraistė, paupys, kapinės, klojimas, jauja, pirtis ir pan. Sakmių vieta artima kaimo žmogui, ne „už devynių upių“, kaip yra pasakose. Kai kada sakmėse minimas koks nors vietovės pavadinimas, atsitikimo liudytojas, kad klausytojas patikėtų pasakojimo tikrumu.

Manoma, kad mitologinės sakmės – seniausi lietuvių epo paminklai. Jų turinys susijęs su pagoniškąja mitine pasaulėžiūra.

#### Etiologinės sakmės
*Etiologinės sakmės* aiškina senovės žmogui nesuprantamus dalykus. Tai žemės, negyvosios gamtos, kosmoso, gyvūnų, augalų, žmogaus atsiradimas, saviti gamtos reiškiniai.

#### Istorinės sakmės
*Istorinės sakmės* (padavimai) vaizduoja tam tikrų konkrečių istorinių arba geografinių objektų atsiradimą, jų pavadinimų kilmę ir pan. Tokios sakmės aiškina, kaip savo pavadinimą gavo ežerai, kaimai, miestai ir pan.

----
Daug senųjų tautosakinių sakmių yra sukaupta Biblijoje.

Sakmėse atsiskleidžia mūsų protėvių mąstymo būdas. Sakmės dirgina vaizduotę, kelia susidomėjimą nepaprastais įvykiais, patraukia dinamiška fabula, gyvais vaizdais suaugusius ir vaikus.

Sakmės nuo pasakų skiriasi tuo, kad jų pagrindas – įvykis, atsitikimas, o pasakų – žmogus, jo likimas. Tačiau yra kūrinių, kuriuose susipina pasakų ir sakmių savybės. Dažnai tokių kūrinių fabula išplėtota. Susidaro sakminių pasakų grupė.
Urugvajaus himnas

***Himno Nacional Uruguayo*** – oficialus Urugvajaus Rytų Respublikos valstybinio himno pavadinimas. Neretai vadinamas pagal pirmąją eilutę ***Orientales la Patria o la Tumba***.

Himnui žodžius parašė Francisco Acuña de Figueroa (jis yra ir Paragvajaus himno autorius). Eilės oficialiai patvirtintos 1833 m. liepos 8 d. Muziką sukūrė Francisco José Debali, padedamas Fernando Quijano. Himnas pirmą kartą atliktas 1845 m. liepos 19 d., o po 3 metų įteisintas oficialiai. 1938 m. Gerardo Grasso ir Benone Calcavecchia atliko himno pakeitimus (valstybės dekretu įgaliojus).

Pilnoje versijoje atliekamos pirmos dvi himno strofos (dar kartojama I strofa), o pradžioje grojama įžanga. Tačiau dažniausiai himnas sutrumpinamas: atsisakoma II strofos ir (arba) įžangos.

## Oficialios eilės

## Nuorodos
* Instrumentinės himno versijos (pilna, sutrumpinta) mp3 formatu
* Vokalinė versija atlieka Roberto da Silva ir Natalia Oreiro
Romas Lileikis

**Romas Lileikis** (g. 1959 m. spalio 2 d. Vilniuje) – lietuvių kino režisierius, poetas, Užupio „respublikos“ prezidentas, jaunųjų literatų kūrybos „Filologijos rudens“ pradininkas.

## Biografija

1977 m. baigė Vilniaus S. Nėries vidurinę mokyklą. 1977–1978 m. studijavo Lietuvos valstybinėje konservatorijoje, 1980–1985 m. Vilniaus universitete – lituanistiką.

## Filmografija
* Aš esu, LKS, 1990
* Olandų gatvė
* Anapus, 1995
* K+M+B, 2001
* Saša, 2006
* Dangaus šešėlis, 2009.

## Diskografija
* Kiaulės sakmė, 1993;
* Evangelija nuo Romo, 1995;
* Requiem, 1996.
* Filologijos rudenys (1984 - 1988 įrašai), 2004

## Apdovanojimai
* 2009 m. už filmą "Dangaus šešėlis" laimėjo Sidabrinės gervės apdovanojimą.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Romas Lileikis – Užupio žurnalas .
Bubių herbas (Šiauliai)

**Bubių herbas** – pagrindinis Bubių kaimo ir Bubių seniūnijos (Šiaulių rajono savivaldybė) heraldinis simbolis.

## Aprašas

Auksiniame herbinio skydo lauke juodas kurtinys su raudona kakta.

## Simbolika

Pirmą kartą Bubių vardas rašytiniuose šaltiniuose minimas 1566 m., nors šalia esantis Bubių piliakalnis rodo, jog čia gyventa ir anksčiau.

Į pietvakarius nuo Bubių yra didelis Bubių-Padubysio miškų masyvas, kuriame gausu žvėrių ir paukščių. Pagal vieną legendą, senovėje Bubių gyvenvietę supo didžiuliai miškai su daugybe kurtinių, nuo kurių nuolatinio *bubėjimo* ir kilęs miestelio vardas. Kita legenda pasakoja, jog vardas kilęs iš miškuose gyvenusių ir žmones gąsdinusių *[[Baubas|baubų]]*.

## Istorija

Bubiai istorinio herbo neturėjo, todėl nutarta jame pavaizduoti kurtinį. Taip norėta susieti vietovės vardą su legendomis. Bubių herbas patvirtintas Lietuvos Prezidento 2000 m. kovo 23 d. dekretu Nr. 823. Etalono autorius – dailininkas Rolandas Rimkūnas.

## Šaltiniai
Japoninis kinkanas

**Japoninis kinkanas** (*Fortunella japonica*) – rūtinių (*Rutaceae*) šeimos kinkanų (*Fortunella*) genties augalų rūšis.

Nedidelis medis (2n = 18). Žiedai pavieniai ar poriniai, pažastiniai. Vaisiai – 2,5-3 cm skersmens apvalūs, kiek paplokšti, skaisčiai oranžiniai citrinvaisiai, turi 4-7 skilteles. Žievelė valgoma, saldi, sultys rūgščios, negausios.

Kilęs iš Pietryčių Kinijos. Žinomos tik kultūrinės formos. Daugiausiai auginamas Japonijoje.
Nekviesta meilė

**Nekviesta meilė** – lietuviškas draminis serialas, kurtas kompanijos Videometra. Pasakojama vienos šeimos istorija, kurioje susipina pinigai, pavydas ir valdžia, meilė ir išdavystė.

Pasak TV reitingų serialas iš pradžių tapo labai populiariu.

2007 m. birželį išleistas serialo dainų CD (16 dainų), 2008-ųjų pabaigoje išleistas antras serialo dainų CD. Dar buvo išleistas 5 DVD su pirmuoju sezonu.

2008 m. pelnė „Sidabrinę gervę“ kaip geriausias metų TV filmas, o serialo režisierius ir scenaristas Alvydas Šlepikas pelnė „Sidabrinę gervę“ kaip geriausias metų scenaristas.

## Sezonai
# sezonas: 2007 m. sausio 2 d. - liepos 6 d. (109 serijos po 30 min.)
# sezonas: nuo 2008 m. sausio 2 d. (102 serijos pp 45 min.)
# sezonas: nuo 2008 m. rugpjūčio 26 d. (serijos 30 min.)
# sezonas: 2009 m. vasario 9 d. - 2009 m. birželio 26 d. (paskutinė – 381 serija)
# sezonas: nuo 2010 m. sausio 4 d. per TV3 nauju pavadinimu „Amžini jausmai“.

## Aktoriai ir veikėjai
### Pagrindiniai

* Inga Jankauskaitė – *Mėta Baronaitė-Žvinienė*
* Saulius Balandis – *Andrius Žvinys*
* Rimantė Valiukaitė – *Elvyra Laužikaitė*
* Adolfas Večerskis – *Antanas Baronas*/*Rudolfas Šaltkalvis Bross*
* Rimantas Bagdzevičius – *Steponas Žvinys*
* Monika Bičiūnaitė – *Nijolė Žvinienė* (Stepono pirmoji žmona)
* Nijolė Narmontaitė – *Gražina Žurauskaitė*
* Larisa Kalpokaitė – *Angelina Baronienė-Žvinienė* (Stepono antroji žmona)
* Andrius Bialobžeskis – *Miroslavas Gaulė*
* Laura Karvelytė – *Lina Voicikovaitė*
* Ridas Jasiulionis – *Robertas Stankevičius*
* Grėtė Indičianskytė – *Justė Žvinytė* (Stepono ir Nijolės duktė)
* Evita Malaškevičiūtė – *Vytė Žvinytė* (Andriaus ir Mėtos duktė)
* Kęstutis Povilaitis – *Ignas*
* Dalia Morozovaitė – *Rosita Gaulienė*
* Marius Mačiulis – *Simonas Kudirka*
* Jūratė Viliūnaitė – *Dovilė Stankevičienė*
* Mantas Cegelskas – *Modestas*
* Augustė Skaisgirytė – *Gabrielė Stankevičiūtė*
* Sergejus Ivanovas – *Markas*
* Evaldas Taujanskis – *Aidas*
* Viktoras Valašinas – *Gediminas*
* Kristina Savickytė – *Marija*
* Asta Preidytė – *Neringa*
* Gintarė Latvėnaitė – *Sniegė*
* Marius Berenis – *Marius*
* Alvydas Šlepikas – *Viktoras*

### Epizodiniai

* Ona Kolobovaitė - Eva
* Šarūnas Puidokas
* Jurgita Ragutskaitė-Drabatienė - Viktorija 
* Dalia Smalskienė - gydytoja ginekologė
* Monika Budinaitė
* Daiva Bilinskienė
* Virginijus Šmigelskas - Danielius
* Tomas Žaibus - Gedas
* Viktorija Miškūnaitė
* Viktorija Matulevičienė
* Barbara Čepelevskaja
* Tadas Gudaitis
* Otonas Laniauskas
* Ridas Žirgulis - Tadas
* Viktoras Valašinas - Gediminas
* Žana Jablonskytė - Gudaitienė - žurnalistė
* Elvyra Žebertavičiūtė ir kiti.

## Išnašos

## Nuorodos
* „Nekviesta meilė“  www.obuolys.lt
* Dar tūkstantį kartų (Nekviesta meilė) dainos žodžiai 
* Oficialus serialo tinklalapis
Fistulė

**Fistulė** () – dėl patologinio proceso susidaręs arba dirbtinai padarytas kanalas, jungiantis organo ertmę su išore arba du tuščiavidurius organus. Fistulės būna įgimtos, išklotos epiteliu, ir įgytos, išklotos granuliacijomis.

* *Įgimtos fistulės* – sklaidos trūkumas. Pavyzdžiui, bambos - šlapimo pūslės fistulė.
* *Įgytos fistulės* - dažniausiai atsiranda dėl patologinių pakitimų,, ypač uždegimo. Sergant pūliniu kaulų uždegimu, sąnarių - kaulų tuberkulioze, esant pararektaliniam pūliniui, susidaro negyjančios, nuolat sekretuojančios fistulės. Jos gali būti tiesios, šakotos, dažnai - dauginės. Ji uždegimas aprimsta, fistulė gali kuriam laikui užsidaryti.
Atskirą įgytų fistulių grupę sudaro *gydymui padarytos fistulės*. Jei, susiaurėjus stemplei, maistas nepraeina, daroma skrandžio fistulė, pro ją ligonis maitinamas.

**Fistulės gali būti:**

* su vienu atviru galu
* abu galai atviri
* į odos paviršių atsiverianti fistulė, bet nesusisiekianti su jokiais vidiniais organais 

## Šaltiniai
Mandarininis kinkanas

**Mandarininis kinkanas** (*Fortunella hindsii*) – rūtinių (*Rutaceae*) šeimos kinkanų (*Fortunella*) genties augalų rūšis.

Dygus krūmas (2n = 18). Žinoma tetraploidinė forma (2n = 36).

Vaisiai – smulkūs 1-1,5 cm skersmens beveik rutuliški, skaisčiai ar raudonai oranžiniai citrinvaisiai. Minkštimas aštraus skonio, nevalgomas. Sulčių maišelių mažai, jie smulkūs, verpstiški.

Laukiniai mandarininiai kinkanai gausiai auga Pietryčių Kinijoje (Guangdongo provincijoje), kalvose ir kalnuose.
Kučingas

**Kučingas** (malaj. *Kuching*) – miestas Rytų Malaizijoje, Borneo saloje, Saravako valstijos administracinis centras. Miestas įsikūręs salos šiaurės vakarinėje dalyje, prie Kučingo upės žiočių, Pietų Kinijos jūros pakrantėje. Kučingas – septintas pagal dydį šalies miestas.

Kučingas – svarbus jūrų uostas prie prekybinio jūrų kelio. Per jį iš salos gilumos eksportuojami prieskoniai, kopra, kaučiukas, ryžiai, kava. Miestą aptarnauja tarpautinis Kučingo oro uostas. Veikia Svinburno technologijų universitetas.

Mieste labai didelė tautinė įvairovė: čia gyvena malajai, dajakai, kinai, indai. Yra islamo, budizmo, krikščionybės kulto pastatų. Kalbama malajų, kinų, anglų kalbomis.

## Sportas
* Kuching City FC – futbolo klubas;
* Sarawak United FC – futbolo klubas;
* Saravako valstijos stadionas, talpinantis 40 tūkst. žiūrovų.

## Išnašos

## Nuorodos
* Saravako valstijos svetainė
* Kučingo turistinė svetainė
Bubių vėliava

**[[Bubiai (Šiauliai)|Bubių]] [[vėliava]]** – auksiniame lauke įkomponuotas juodas kurtinys su raudona kakta pasiskolintas iš Bubių herbo. Laisvieji vėliavos kraštai apvesti raudona juostele.
Kiaušininis kinkanas

**Kiaušininis kinkanas** (*Fortunella margarita*) – rūtinių (*Rutaceae*) šeimos kinkanų (*Fortunella*) genties augalų rūšis.

Žemas visžalis šakotas medis (2n = 18).

Vaisiai – smulkūs 3-4,5 cm ilgio ir 2-2,5 cm storio, kiaušiniški ar elipsoidiški, aukso geltonumo, saldaus skonio ir stipraus kvapo citrinvaisiai. Vaisus turi 4-7 skilteles ir 2-5 sėklas. Prinoksta vasario-kovo mėnesiais. Iš vaisių gaminamos cukatos. Žievelė lygi, stora, saldi. Sultys rūgščios, negausios.

Kilęs iš Pietryčių Kinijos (Guangdongo provincijos). Žinomos tik kultūrinės formos.
Pontianakas

**Pontianakas** () – miestas Indonezijoje, Borneo salos vakaruose, Vakarų Kalimantano provincijos centras. Miestas išsidėstęs lygiai ties pusiauju, Pietų Kinijos jūros pakrantėje, šalia Kapujaso upės žiočių.

Tai svarbus prekybinis ir ekonominis centras. Per Pontianako jūrų uostą eksportuojama salos produkcija: ryžiai, prieskoniai, mediena, kaučiukas. Kapujo upe į salos gilumą gabenami buities reikmenys, įrengimai. Laivų statyba, žemės ūkio produkcijos perdirbimas.

Pontianakas įkurtas 1772 m. vietoje nedidelės prekybinės gyvenvietės. Ilgą laiką buvo olandų kolonistų atramos centru saloje. 1942–1945 m. salą okupavus japonams, daugiau nei 21 tūkst. miesto gyventojų išžudyta. Netrukus prasidėjo vietinių gyventojų sukilimas, sukėlęs masines žudynes.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Kapuasas

**Kapuasas** () – upė Indonezijoje, Vakarų Kalimantano provincijoje, didžiausia Borneo salos vakaruose ir visoje Indonezijoje. Prasideda Kapuas Hulu kalnuose salos centre, netoli Malaizijos pasienio. Teka į vakarus per pelkėtas miškingas lygumas. Įteka į Pietų Kinijos jūrą ties Pontianako miestu.

Didžiausias intakas – Melavis (kairysis).

Upė laivuojama beveik per visą ilgį (~900 km). Tai labai svarbi salos transporto arterija: iš salos gilumos ja eksportuojama mediena ir žemės ūkio produkcija, o prie upės esančios gyvenvietės aprūpinamos įrengimais, buitinėmis prekėmis, atgabentomis iš pakrantės. Ties Sangau gyvenviete upę kerta vienintelis tiltas.

## Šaltiniai
Priessnitz

**Priessnitz** – čekų roko grupė iš Jeseniko, susikūrusi 1990 metais (daugiausiai iš grupės *Chlapi z práce* narių).

Po kelerių grojimo metų grupės lyderis Jaromír Švejdík paliko Jeseniką ir persikėlė į Prahą. 2006 m.
grupę papildė nauji nariai ir jie išleido naują albumą.

## Diskografija
* *Freiwaldau* (1992)
* *Nebel* (1992)
* *Hexe* (1994)
* *Seance* (1996)
* *Potichu?* (1997)
* *Zlatý déšť* (1999)
* *Zero* (2001)
* *Playlist* (2004)
* *Stereo* (2006)

## Nuorodos
* Grupės istorija (čekų kalba)
Vakarų Kalimantanas

**Vakarų Kalimantanas** () – Indonezijos provincija, esanti Kalimantane, Borneo salos vakaruose. Šiaurėje ribojasi su Malaizija, rytuose – su Centrinio ir Rytų Kalimantano provincijomis. Vakaruose skalauja Pietų Kinijos jūra. Administracinis centras – Pontianakas.

## Geografija
Rytinę provincijos dalį užima ekvatorinės sunkiai įžengiamos džiunglės, pereinančios į kalnus. Vakarinėje dalyje – dirbamos lygumos. Svarbiausia upė – Kapujas. Auginami ryžiai, prieskoniai; miškininkystė.

## Gyventojai
* Tautos: malajai, dajakai, kinai, javiečiai, maduriečiai, bugiai;
* Religijos: islamas (57,6 %), katalikybė (24,1 %), protestantizmas (10 %), budizmas (6,4 %), hinduizmas (0,2 %), kita (1,7 %);
* Kalbos: indoneziečių, malajų, dajakų.

## Administracinis suskirstymas

Provincija padalinta į 2 miestų savivaldybes (*kotamadya*) ir 10 kaimo regencijų (*kabupaten*):

**Savivaldybės:**
* Pontianakas
* Sinkavangas
**Regencijos:**
* Sambasas
* Benkajangas
* Pontianakas
* Ketapangas
* Landakas
* Sangau
* Sekadau
* Sintangas
* Melavis
* Kapuas Hulu

## Šaltiniai