open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Serbų respublikos I lyga

**Serbų respublikos I lyga** () – Bosnijos ir Hercegovinos futbolo 2-osios pakopos pirmenybės, po Premijer lygos antra pagal rangą lyga šalyje. Geriausios ekipos patenka į Premijer liga, o prasčiausios iškrenta į žemesnį divizioną.

## Istorija

Lyga įkurta 1995 m. Tuo metu buvo organizuota antroji pakopa serbų kontroliuojamoje teritorijoje, jame rungtyniavo vadinamoje Serbų respublikoje esantys klubai. Tokia lyga išliko iki dabar.

## Čempionai

*  – Boksit Milici
*  – Rudar Ugljevik
*  – Rudar Ugljevik
*  – Radnik Bijeljina
*  – Boksit Milici
*  – Borac Banja Luka
*  – Leotar Trebinje
*  – Maksima Modrica
*  – Slavija Sarajevo
*  – Radnik Bijeljina
*  – Borac Banja Luka
*  – NK Laktasi
*  – Borac Banja Luka
*  – Rudar Prijedor
*  – Drina Zvornik
*  – Kozara Gradiska
*  – Radnik Bijeljina
*  – Mladost Velika Obarska
*  – Drina Zvornik
*  – Rudar Prijedor
*  – FK Krupa
*  – Borac Banja Luka
*  – Zvijezda Brgule
*  – Borac Banja Luka
*  – FK Krupa
*  – Rudar Prijedor
*  – FK Krupa
*  – FK Krupa
*  – Radnik Bijeljina
*  – FK Laktasi


## Nuorodos
* 
* Bosnia and Herzegovina: 1st League (Soccerway.com)
* Prve lige Bosne i Hercegovine (Bihsoccer.com)
Koaris

**Koaris** () – upė vakarų Brazilijoje, Amazonės valstijoje; dešinysis Amazonės intakas. Prasideda retai gyvenamose vietose į šiaurę nuo Tapaua upės. Teka į šiaurės rytus, labai smarkiai vinguriuoja, sudaro daug protakų ir senvagių. Žemupyje smarkiai išplatėja ir sudaro Koario ežerą. Įteka Amazonėn ties Koario miestu.

Didžiausi intakai: Itanjaua, Uruku, Araua (kairieji; pastarieji du įteka į Koario ežerą).

Baseinas retai gyvenamas.

## Šaltiniai
Koario ežeras

**Koario ežeras** () – ežeras vakarų Brazilijoje, Amazonės valstijoje, šalia Koario miesto. Susidaręs Koario upės žemupyje, šalia jos santakos su Amazone. Ilgis iš šiaurės rytų į pietvakarius 77 km, plotis iki 10 km. Protaka jungiasi su Amazone.

Be Koario, į ežerą dar įteka Uruku ir Araua upės (sudaro įlankas).

Ežero pakrantėje įsikūręs Koario miestas bei Vila Andradės gyvenvietė.

## Šaltiniai
FK Omarska

**„Omarska“** – Bosnijos ir Hercegovinos futbolo klubas iš Omarskos.

## Istorija
Klubo ištakos siekia 1973 m. Jugoslavijos laikais rungtyniavo regioninio lygio pirmenybėse.

Paskelbus Bosnijos nepriklausomybę Omarskos miestas liko serbų kontroliuojamoje dalyje. Žaidė serbų čempionatuose, o vėliau – žemesniuose divizinuose.

2020–2021 m. rungtyniavo Antroje lygoje (RS), po 12 turų pirmavo, tačiau dėl pandemijos pirmenybės buvo nutrauktos. Po sezono ekipa buvo perkelta į Pirmą lygą.

2021–2022 m. sezone debiutavo RS Pirmoje lygoje. Tarp 16 dalyvių užėmė aštuntą vietą.

2022–2023 m. sezone rungtyniavo RS Pirmoje lygoje ir liko penkioliktoje vietoje

## Pasiekimai
; RS Pirma lyga 
: Aštuntoji vieta: 2021–2022 m.

; Antra lyga (Serbų respublika)
:  **Nugalėtojai**: 2020–2021 m.

## Sezonai

|}

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia mėlyna arba mėlyna balta apranga. 

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Mamijos ežeras

**Mamijos ežeras** () – ežeras vakarų Brazilijoje, Amazonės valstijoje, į rytus nuo Koario miesto. Susidaręs Mamijos žemupyje, šalia jos santakos su Amazone. Ilgis iš šiaurės rytų į pietvakarius 61 km, plotis iki 13 km. Protaka jungiasi su Amazone.

Prie ežero įsikūrę keletas nedidelių kaimelių.

## Šaltiniai
Sent Mari oro uostas (Madagaskaras)

**Sent Mari oro uostas** (IATA: SMS; ICAO: FMMS) – Madagaskaro Analandžirofo regiono Toamasinos provincijoje esantis tarptautinis oro uostas, aptarnaujantis Borahos salą, dar žinomą kaip Sent Mari.

Aerodromas yra įsikūręs 2 m aukštyje virš jūros lygio. Jame kryptimi 01/19 yra įrengtas vienas 1475 m ilgio ir 30 m pločio (4839 x 98 pėdos) asfaltbetonio kilimo-tūpimo takas, 2015 m. praiilgnus taką (nuo 1049 m.) įrengta instrumentinių skrydžių įranga, atsirado galiymbė leistis iki 90 t. masės lėktuvams, pvz. Boeing 737–800.

Oro uostas priklauso Transporto ir turizmo ministerijai, jo operatorius – nacionalinė oro uostų valdymo įmonė „ADEMA – Aéroports de Madagascar“.

2014 m oro uoste aptarnauti 746 skrydžiai, 2961 keleivis, pervežta 25 tonos krovinių.

## Avialinijos ir skrydžiai

## Išorinės nuorodos

* Accident history for SMS / FMMS – Sainte Marie Airport, Madagascar, Aviation Safety Network
* Current weather for FMMS – Sainte-Marie Aerodrome, NOAA/NWS 

## Išnašos
Gregorijas

**Gregorijas** () – upė vakarų Brazilijoje, Akrės ir Amazonės valstijose; dešinysis Žurua intakas (Amazonės baseinas). Prasideda Akrės valstijos vidurio vakaruose, Gregorijo upės indėnų teritorijoje. Teka į šiaurės rytus Amazonės džiunglėmis, smarkiai vinguriuoja. Įteka į Žurua Amazonės valstijoje, į vakarus nuo Eirunepės, netoli Kanindės gyvenvietės.

Baseinas retai gyvenamas (didesni kaimai prie upės: San Visentė do Gregorijas, Tavarė, Lorena, Mošila, Eskondidas, Koata, Helena), įsteigtos Gregorijo upės, Žurua vidurupio kulinų indėnų teritorijos.

## Šaltiniai
Tefės ežeras

**Tefės ežeras** () – ežeras vakarų Brazilijoje, Amazonės valstijoje, šalia Tefės miesto. Susidaręs Tefės upės žemupyje, šalia jos santakos su Amazone. Ilgis iš šiaurės rytų į pietvakarius 27 km, plotis iki 8 km. Protakomis per varzėjos šlapynes jungiasi su Amazone.

Ežero pakrantėje įsikūręs Tefės miestas bei Alvarainšo pakraščiai.

## Šaltiniai
Vilkpėdė (Neris)

**Vilkpėdė** – nunykęs upelis Vilniuje, kairysis Neries intakas. Šio užpelkėjusio upelio ilgis siekė 5,5 km, o baseino plotas – 7,4 km². Teigiama, kad Vilkpėdė buvo vienas iš ilgesnių buvusių atvirų Neries intakų.

Greta Vilkpėdės upelio aptikta viduriniam akmens amžiui būdingų titnaginių dirbinių.

Pavadinimas kilęs iš gyvūno pavadinimo „vilkas“, „vilkė“. Teigiama, kad prie dabartinės Vilkpėdės gatvės, tarp geležinkelio linijos ir geležinkeliečių ligoninės, visai greta upelio, nuo seno dunksojo didelis plokščias akmuo su keliais įdubimais, primenančiais vilko pėdas.

## Išnašos
Babruisko rajonas

**Babruisko rajonas** – rajonas rytų Baltarusijoje, Mogiliavo srityje. Centras – Babruiskas.

## Gyvenvietės

Miestų ir miesto tipo gyvenviečių rajone nėra.

## Šaltiniai
Bialyničų rajonas

**Bialyničų rajonas** – rajonas rytų Baltarusijoje, Mogiliavo srityje. Centras – Bialyničai.

## Gyvenvietės

Vienintelis miestas – Bialyničai.

## Šaltiniai
Chocimsko rajonas

**Chocimsko rajonas** – rajonas rytų Baltarusijoje, Mogiliavo srityje. Centras – Chocimskas.

## Gyvenvietės

Vienintelė miesto tipo gyvenvietė – Chocimskas.

## Šaltiniai
Kasciukovičų rajonas

**Kasciukovičų rajonas** – rajonas rytų Baltarusijoje, Mogiliavo srityje. Centras – Kasciukovičai.

## Gyvenvietės

Vienintelis miestas – Kasciukovičai.

## Šaltiniai
Bosnijos ir Hercegovinos federacijos I lyga

**Bosnijos ir Hercegovinos federacijos I lyga** () – Bosnijos ir Hercegovinos futbolo 2-osios pakopos pirmenybės, po Premijer lygos antra pagal rangą lyga šalyje. Geriausios ekipos patenka į Premijer lygą, o prasčiausios iškrenta į žemesnį divizioną.

## Istorija

Šaliai paskelbus nepriklausomybę prasidėjo pilietinis karas, dėl kurio futbolo varžybos vyko tik regionuose, priklausomai nuo tautinės ir religinės tapatybės (musulmonai, katalikai kroatai, stačiatikiai serbai). 1995 m. vasarą buvo įvykdyta Bosnijos ir Hercegovinos futbolo lygų restruktūrizacija ir sudaryta antroji pakopa musulmonų kontroliuojamoje teritorijoje. Vėliau musulmonai ir kroatai turėjo savo futbolo čempionatus, o serbai vykdė savo čempionatus. 2000 m. kroatai ir musulmonai susijungė į bendrą federaciją, tuomet ir įkurta dabartinė federacijos I lyga.

## Čempionai

1995–1998 m. vyko zoninės varžybos, nuo 1998 m. lyga suvienyta:

*  – Bosna Visoko (Šiaurė) ir Radnik Hadzici (Pietūs)
*  – Drina Zvornik Zivinice (Šiaurė) ir Olimpik Sarajevo (Pietūs)
*  – Buducnost Banovici (Šiaurė), FK Vrbanjuša (Centras), Iskra Bugojno (Pietūs)
*  – Krajina Cazin
*  – NK Travnik
*  – HNK Grude
*  – NK Žepče
*  – NK Travnik
*  – FK Budućnost Banovići
*  – NK Jedinstvo Bihać
*  – FK Velež Mostar
*  – NK Travnik
*  – NK Zvijezda Gradačac
*  – Olimpik Sarajevo
*  – FK Budućnost Banovići
*  – NK GOŠK Gabela
*  – Gradina Srebrenik
*  – NK Vitez
*  – Sloboda Tuzla
*  – Mladost Doboj Kakanj
*  – NK Metalleghe-BSI
*  – NK GOŠK Gabela
*  – Tuzla City
*  – FK Velež Mostar
*  – Olimpik Sarajevo
*  – HŠK Posušje
*  – Igman Konjic
*  – GOSK Gabela
*  – Sloboda Tuzla
*  – Stupcanica Olovo


## Šaltiniai

## Nuorodos
* 
* Bosnia and Herzegovina: 1st League (Soccerway.com)
Krasnapolė (Mogiliavas)

**Krasnapòlė**  (; arba ***Krasnopolė***, ) – miesto tipo gyvenvietė pietryčių Baltarusijoje, 120 km į pietryčius nuo Mogiliavo. Rajono centras. Veikia istorijos-etnografijos muziejus, liaudies muziejus, stovi paminklas kaimams, iškeldintiems dėl Černobylio avarijos.

## Istorija

XIX a. minima Krasnapolė ir Malastauka, čia buvo Čerykavo apskrities Krasnapolės valsčiaus centras.

## Šaltiniai
Kazlouščyna

:: *Apie kaimą Vitebsko srityje žr. [[Kazlouščyna (Pastovys)]]*.

**Kazlòuščyna**  (; arba ***Kozlovščina***, ) – miesto tipo gyvenvietė vakarų Baltarusijoje, 20 km į pietus nuo Zietelos. Apylinkės centras. Veikia kultūros namai, 3 bibliotekos, vidurinė ir muzikos mokyklos. Išvystyta medienos ir maisto pramonė.

## Istorija

XIX a. buvo kaimas ir dvaras, stačiatikių parapija, Slanimo apskrities Kazlouščynos valsčiaus centras.

## Šaltiniai
Auld Lang Syne

**Auld Lang Syne** (lietuvių aranžuota ***„Už mūsų jaunas dieneles“***) – sena škotiška daina, dainuojama naujametės šventės Hogmanay metu, taip pat labai populiari anglakalbėse šalyse. Tradiciškai tai viena populiariausių dainų ir melodijų, kurios dainuojamos Naujųjų Metų išvakarėse. Taip pat dainą mėgstama dainuoti pakeliant taures arba išgertuvėse. Dainai būdinga nostalgija, ji naudojama kaip nuoširdi draugystės išraiška.

## Istorija

Manoma, kad dainą apie 1780 m. sukūrė škotas Robert Burns. 1788 m. jis šią dainą kaip poemą oficialiai pateikė Škotijos muzikos muziejui – jo nuomone, ši dainą esanti sena, bet užmiršta.

Melodija yra naudojama Pietų Korėjos himne „Aegugka“.

\relative c' { \set Staff.midiInstrument = #"bagpipe" \key f \major \time 4/4 \partial 4 c4 | f4. f8 f4 a4 | g4. f8 g4 a4 | f4. f8 a4 c4 | d2. d4 | c4. a8 a4 f4 | g4. f8 g4 a4 | f4.( d8) d4( c4) | f2. d'4 | c4.( a8) a4( f4) | g4. f8 g4 d'4 | c4.( a8) a4( c4) | d2. d4 | c4. a8 a4 f4 | g4. f8 g4 a4 | f4.( d8) d4( c4) | f2. \bar "|." } \addlyrics { Should auld ac -- quain -- tance be for -- got and ne -- ver brought to mind? Should auld ac -- quain -- tance be for -- got and auld lang syne?
For auld lang syne, my jo, For auld lang syne. We'll tak a cup o' kind -- ness yet for auld lang syne }

## Lietuva

Yra sukurta ir lietuviška dainos versija, vadinama „Už mūsų jaunas dieneles“. Ją atliko „Rondo“, Virgis Stakėnas, Rytis Cicinas ir kiti atlikėjai.

## Šaltiniai
NK Stupčanica Olovo

**Olavo „Stupčanica“** – Bosnijos ir Hercegovinos futbolo klubas iš Olovo.

## Istorija
Klubo ištakos siekia 1928 m. Kitados veikęs mėgėjiškas klubas ilgainiui sunyko. Vėlesniais metais atkurtas ir rungtyniavo žemesniuose divizionuose.

2022–2023 m. rungtyniavo Pirmoje lygoje užėmė antrą vietą. 2024–2025 m. sezone tapo Pirmos lygos nugalėtojais ir patko į stipriausią šalies futbolo divizioną. Nuo 2025–2026 m. sezono varžėsi Premijer liga.

## Pasiekimai
; Pirma lyga (BIH)
: Antroji vieta: 2022–2023 m.

## Sezonai

|}

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia geltona juoda apranga. 

## Treneriai
*  Faruk Dedić, (2020 m. spalio 15 d. – 2022 m. lapkričio 9 d.)

## Išnašos

## Nuorodos
* Facekook paskyra
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Omarska

**Omarska** – miestas šiaurės vakarų Bosnijoje ir Hercegovinoje. Vyrauja serbai. Netoli miesto yra Kozaros kalnai. Miestą labiausiai garsina futbolo klubas.

## Istorija
Yrant Jugoslavijai ir Bosnijai išreiškus norą tapti nepriklausoma valstybe, dėl miesto kontrolės vyko kova tarp priešiškų grupuočių. Bosnijos karo metu apylinkėse įsitvirtino serbai. Vėlesniais metais miestas priklausė vadinamai Serbų respublikai.

## Gyventojai
1971 m. čia gyveno daugiau nei 2,3 tūkst. gyventojų, absoliuti dauguma iš jų – serbai.

2013 m. būta daugiau nei 3 tkst. gyventojų.

## Sportas
* FK Omarska – futbolo klubas;
* Gradski stadion arba miesto stadionas, talpinantis tūkstantinę žiūrovų.

## Išnašos
David Attenborough

**Seras Deividas Frederikas Etenboro** (angl. *David Frederick Attenborough,* g. 1926 m. gegužės 8 d.) – anglų laidų vedėjas, biologas, gamtos istorikas ir knygų autorius. Jis geriausiai žinomas už savo rašybą bei itin išsamias devynias gamtos programas, kurias sukūrė bendradarbiaudamas su BBC Natūrialiosios istorijos departamentu, apie gyvąją gamtą Žemėje.

Etenboro buvo BBC vyriausiasis darbo vadovas, XX a. 7–8 deš. buvo atsakingas už atsakingas už laidas, leidžiamas į BBC eterį. Etenboro pirmąkart išgarsėjo 1954 m., kuomet vedė laidą „Zoo Quest“. Jo kaip rašytojo, laidų vedėjo ir užkadrinio balso karjera truko kone aštuonis dešimtmečius: per šį laikotarpį Etenboro su savo kūrybine komanda sukūrė tokias plataus atgarsio sulaukusias franšizes, kaip „Natural World“, „Wildlife on One“, „Planet Earth“ ir „The Blue Planet“. Jis – vienintelis asmuo, kuris yra laimėjęs BAFTA apdovanojimus monochrominės, spalvotos, 3D, 4K bei aukštosios raiškos kategorijose. Per visą gyvenimą Etenboro yra pelnęs daugelį garbės laipsnių ir apdovanojimų, įskaitant tris „Emmy“ apdovanojimus už nepriekaištingą laidų įgarsinimą.

Etenboro taip pat yra žinomas už savo viešus pasisakymus gamtosaugos klausimais. Jis yra ne kartą pasisakęs už planetos biologinės įvairovės atstatymo būtinybę, yra raginęs stabdyti populiacijos augimą, pereiti prie atsinaujinančių gamtinių išteklių, švelninti klimato kaitos padarinius, mažinti mėsos vartojimą.

Reaguodama į jo nuopelnus kuriant programas apie gyvąją gamtą, Jungtinių Valstijų ne pelno žiniasklaidos organizacija NPR tvirtino, jog Eteneboro „keliavo aplink gaublį, dalinosi savo atradimais bei entuziazmu pasitelkdamas patentuotą, pusiau pašnibždomis skaitantį balsą“. Nors pačiam tai nelabai patinka, Etenboro gimtojoje šalyje neretai tituluojamas Jungtinės Karalystės nacionaliniu turtu. Jis yra režisieriaus, prodiuserio ir aktoriaus Ričardo Etenboro (*Richard Attenborough*) jaunesnysis ir finansinio patarėjo Džono Etenboro (*John Attenborough*) vyresnysis brolis.

## Išnašos
Jeziaryšča

**Jeziarýšča**  (arba ***Jezeriščė***) – miesto tipo gyvenvietė šiaurės rytų Baltarusijoje, 41 km į šiaurę nuo Haradoko. Apylinkės centras.

## Istorija

XIX a. buvo miestelis Haradoko apskrities Rudnios valsčiuje, buvo cerkvė, mokykla.

## Šaltiniai
Vetryna

**Vètryna**  (arba ***Vetrinas***) – miesto tipo gyvenvietė šiaurės Baltarusijoje, 22 km į pietvakarius nuo Polocko. Apylinkės centras.

## Istorija

XIX a. buvo miestelis, Lepelio apskrities Vetrynos valsčiaus centras, buvo parapinė cerkvė, geležinkelio stotis.

## Šaltiniai
Obalė

:: *Apie kaimą Haradoko rajone žr. [[Obalė (Haradokas)]]*.

**Òbalė**  (arba ***Obolė***) – miesto tipo gyvenvietė šiaurės rytų Baltarusijoje, 23 km į šiaurės vakarus nuo Šumilinos. Apylinkės centras.

## Istorija

XIX a. buvo dvarvietė Polocko apskrityje, buvo parapinė cerkvė, katalikų koplyčia, geležinkelio stotis. Vietovė priklausė Petropavlovsko valsčiui.

## Šaltiniai
Obalė (Haradokas)

**Obalė** (arba ***Obolė***) – kaimas šiaurės rytų Baltarusijoje, 45 km į šiaurės vakarus nuo Haradoko.

## Istorija

XIX a. buvo valstybinis dvaras ir palivarkas, Haradoko apskrities Obalės valsčiaus centras.

## Šaltiniai
Svila

**Svila** – kaimas šiaurės Baltarusijoje, 2 km į šiaurę nuo Padsvilės.

## Etimologija

XIX a. buvo kaimas, valstybinis Peredolų dvaras, seniūnijos centras Plisos valsčiuje, veikė medinė stačiatikių cerkvė.

## Šaltiniai
Kochanava

**Kòchanava**  (; arba ***Kochanovas***, ) – miesto tipo gyvenvietė šiaurės rytų Baltarusijoje, 24 km į šiaurės rytus nuo Talačyno. Apylinkės centras. Veikia geležinkelio stotis, ekskavatorių gamykla, vidurinė mokykla.

## Istorija

XIX a. buvo miestelis ir dvaras, Oršos apskrities Kochanavos valsčiaus centras, buvo cerkvė, sinagoga, pašto stotis, geležinkelio stotis, ligoninė, liaudies mokykla.

## Šaltiniai
Janavičai

**Jãnavičai**  (arba ***Janovičiai***) – miesto tipo gyvenvietė šiaurės rytų Baltarusijoje, 15 km į pietus nuo Suražo. Apylinkės centras.

## Istorija

XIX a. buvo žydų miestelis, dvaras, Vitebsko apskrities Janavičų valsčiaus centras.

## Šaltiniai
Balbasava

**Balbasava** (arba ***Bolbasovas***) – miesto tipo gyvenvietė šiaurės rytų Baltarusijoje, 15 km į pietvakarius nuo Oršos.

## Istorija

Minimas nuo 1598 m. XIX a. buvo kaimas Oršos apskrities Baranio valsčiuje.

## Šaltiniai
Šanaitimpiška

**Šanaitimpiška** () – upelis rytų Peru, Huanuko departamente, Puerto Inkos provincijoje; kairysis Pačitea upės intakas (Ukajalio baseinas). Teka rytinėmis Andų pašlaitėmis (vadinamajame Jungase). Šanaitimpiška garsėja tuo, kad jos vanduo verdantis.

Šanaitimpiškos vanduo įkaista nuo 45 iki 100 °C. Manoma, kad tai lemia geoterminė šiluma, nors vulkaniniai procesai šiame regione nevyksta. Tikėtina, jog lietaus vanduo per labai gilius Žemės plutos lūžius pasiekia karštas gelmes, o tada įšilęs pasiekia upelio ištakas.

Šanaitimpiška yra svarbi kulto vieta vietiniams ašaninkų indėnams. Upės pavadinimas jų kalba reiškia „įkaitina saulės karščio“. Prie upės įkurta Majantujaku šventykla.

## Šaltiniai
Svyla (reikšmės)

**Svylė** (arba ***Svilė, Svyla, Svila***) gali reikšti:

## Baltarusija
* Svila, kaimas Vitebsko srities Gluboko rajone.

## Lietuva
* Svylė, kaimas Ignalinos rajone;
* Svilė, kaimas ir šaltiniai Kelmės rajone;
* Švenčionių rajone:
** Svylė, kaimas Mielagėnų seniūnijoje;
** Svila, viensėdis netoli Trečionių;
* Svyla, upė Ignalinos ir Švenčionių rajonuose.
Padsvilė

**Padsvìlė**  (arba ***Podsvilė***) – miesto tipo gyvenvietė šiaurės Baltarusijoje, 26 km į šiaurės rytus nuo Gluboko.

## Etimologija

Gyvenvietė kūrėsi prie Svilos kaimo ir dvaro Plisos valsčiuje, nuo Svilos ir kildinamas Padsvilės vietovardis.

## Istorija

1958 m. suteiktos miesto tipo gyvenvietės teisės.

## Šaltiniai
Šarašova

**Šarašovà**  (; arba ***Šereševas***, ) – miesto tipo gyvenvietė pietvakarių Baltarusijoje, 20 km į vakarus nuo Pružanų. Apylinkės centras. Yra cerkvės, bažnyčia. Išvystyta medienos, maisto pramonė.

## Istorija

Minima nuo 1380 m. XIX a. buvo miestelis su sinagoga, veikė klijų ir odos fabrikai, manufaktūros, bakalėjos parduotuvė, pašto skyrius, Pružanų apskrities Šarašovos valsčiaus centras. 1934 m. balandžio 1 d. neteko miesto teisių. 1940 m. tapo miesto tipo gyvenviete.

## Šaltiniai
Ružanai

**Ružãnai**  – miesto tipo gyvenvietė pietvakarių Baltarusijoje, 45 km į šiaurės rytus nuo Pružanų.

## Istorija

XIX a. buvo miestelis, Slanimo apskrities Ružanų valsčiaus centras.

## Šaltiniai
Rečyca (Stolinas)

**Rèčyca**  (arba ***Rečica***, , ) – darbininkų gyvenvietė pietų Baltarusijoje, 7 km į pietvakarius nuo Stolino, pasienyje su Ukraina. Apylinkės centras. Yra geležinkelio stotis, cerkvė, 2 mokyklos, muitinė, kino teatras, kultūros namai. Išvystyta keramikos ir maisto pramonė.

## Istorija

XIX a. buvo kaimas ir dvaras Pinsko apskrities Moročnės valsčiuje, veikė parapinė cerkvė. 1960 m. gavo darbininkų gyvenvietės statusą.

## Šaltiniai
Celiachanai

**Celiachãnai**  (arba ***Telechanai***) – miesto tipo gyvenvietė pietvakarių Baltarusijoje, 45 km į pietryčius nuo Ivacevičų. Apylinkės centras.

## Istorija

XIX a. buvo miestelis ir Oginskių dvaras, buvo parapinė cerkvė, Pinsko apskrities Celiachanų valsčiaus centras.

## Šaltiniai
Plaukimas 2024 m. vasaros olimpinėse žaidynėse

**[[Plaukimas]] 2024 m. vasaros olimpinėse žaidynėse** vyko 30-ą kartą olimpinių žaidynių istorijoje. Žaidynių programą sudarė 37-ios plaukimo rungtys, iš kurių 35 vyks baseine ir 2 atvirame vandenyje. 

## Pasikeitimai
Plaukimas prarado 3 % savo sportininkų kvotos. Iš viso numatyta jog olimpiadoje dalyvaus 852 plaukikai - mažiausias skaičius nuo 1996 m.

## Kvalifikacija
Kvalifikacinis periodas plaukimo varžyboms 2024 m. vasaros olimpiadoje prasidės nuo 2023 m. kovo 1 d. ir baigsis 2024 m. birželio 23 d. Laikotarpio metu sportininkai gali vykdyti iš anksto nustatytus normatyvus. Kiekviena šalis galis deleguoti po du sportininkus per rungtį, kurie yra įvykdė olimpinį kvalifikacinį laiką (OQT). Sudėjus OQT laiką įvykdžiusių sportininkų, specialiųjų pakvietimų ir estafetėse dalyvausiančių sportininkų skaičių bus aišku kiek kvotų liks sportininkams, kurie įvykdę olimpinį atrankos laiką (OST). Šalis gali gauti vieną pakvietimą per rungtį sportininkui, kuris įvykdė OST standartą.

Individualių rungčių kvalifikaciniai laikai:

## Medalininkai
### Vyrai

### Moterys

### Mišrios rungtys

## Medalių lentelė

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Paris La Défense Arena

**Paris La Défense Arena** (anksčiau **U Arena**) – universali sporto ir koncertų arena Paryžiuje, Prancūzijoje. Tai yra didžiausia uždarų patalpų arena Europoje.

## Istorija

2013 m. gruodžio 2 d. pradėti arenos statybos darbai. 2017 m. spalio 16 d. arena oficialiai atidaryta. Pirmasis koncertas arenoje surengtas spalio 17 d. kuomet arenoje vyko The Rolling Stones koncertas.

2024 m. arenoje vyks plaukimo olimpinės varžybos.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Lahišynas

**Lahi̇̀šynas**  (; arba ***Logišinas***, ) – miesto tipo gyvenvietė pietvakarių Baltarusijoje, 28 km į šiaurę nuo Pinsko. Apylinkės centras. Yra kultūros namai, 2 bibliotekos, kraštotyros muziejus, vidurinė mokykla, muzikos mokykla. Išvystyta maisto, miško pramonė.

## Istorija

XIX a. buvo miestelis ir dvaras, Pinsko apskrities Lahišyno valsčiaus centras. 1934 m. balandžio 1 d. neteko miesto teisių ir buvo prijungtas prie valsčiaus.

## Šaltiniai
Riedlenčių sportas 2024 m. vasaros olimpinėse žaidynėse

**[[Riedlenčių sportas]] 2024 m. vasaros olimpinėse žaidynėse** vyko antrą kartą olimpinių žaidynių istorijoje.

Po sėkmingo debiuto 2020 m. Tokijo olimpiadoje, riedlenčių sportas sugražintas į olimpinę programą. Bendras galimų dalyvių skaičius padidėjo nuo 80 sportininkų iki 88 riedlentininkų.

## Varžybos
Sportininkai iš viso pasidalins keturis medalių komplektus. Olimpiadoje vyks po dvi analogiškas vyrų ir moterų rungtis: parko ir gatvės individualios rungtys.

## Medalininkai

## Medalių lentelė

## Rezultatai
### Vyrų gatvės trasa
#### Atranka

#### Finalas

### Moterų gatvės trasa
#### Atranka

#### Finalas

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Aleksandro III tiltas

**Aleksandro III tiltas** () – arkinis tiltas virš Senos upės Paryžiuje, Prancūzijoje. Tiltas sujungia Eliziejaus laukų alėją su Invalidų rūmais ir Eifelio bokštu. 1975 m. Aleksandro III tiltui suteiktas Prancūzijos istorinio monumento statusas. Tiltas dekoruotas įvairiomis skulptūromis, dekoruotais šviestuvais ir mitinių būtybių reljefais.

## Istorija
Tiltas pavadintas Rusijos imperatoriaus Aleksandro III garbei pažymint 1892 m. įkurtą Prancūzijos ir Rusijos aljansą. 1896 m. spalį imperatoriaus sūnus Nikolajus II įkasė pirmąjį akmenį į būsimo tilto pamatus. 1900 m. tiltas oficialiai atidarytas. Atidarymo ceremonija buvo pasaulio mugės Paryžiuje programos dalis.

## Sportas
2024 m. tiltas bus pritaikytas vandens sporto varžyboms 2024 m. vasaros olimpinėms žaidynėms.

## Galerija

Olympic Days Paris June 2017 - Diving Platform Pont Alexandre-III 04.jpg|Sportiniai šuoliai į vandenį nuo tilto
Pont Alexandre III, Paris, France.jpg|Tilto dekoracijos
Pont-Alexandre-III-et-Invalides.jpg|Apšviestas tiltas vakare
Pont Alexandre III rive gauche.jpg|Tilto skulptūros


## Šaltiniai
Azaryčai

**Azãryčai**  (arba ***Ozaričiai***) – miesto tipo gyvenvietė pietryčių Baltarusijoje, 42 km į šiaurę nuo Kalinkavičų. Apylinkės centras.

## Istorija

XIX a. buvo miestelis, Babruisko apskrities Azaryčų valsčiaus centras, veikė parapinė cerkvė, valsčiaus mokykla.

## Šaltiniai
Kapatkevičai

**Kapatkèvičai**  (arba ***Kopatkevičiai***, , ) – miesto tipo gyvenvietė pietryčių Baltarusijoje, 35 km į šiaurės rytus nuo Petrykavo. Apylinkės centras.

## Istorija

XIX a. buvo miestelis, Mozyriaus apskrities Kapatkevičų valsčiaus centras.

## Šaltiniai
Skriaudžių šventoriaus koplyčia

**Skriaudžių šventoriaus koplyčia** – Prienų rajono savivaldybėje, Skriaudžių Šv. Lauryno bažnyčios statinių kompleksui priklausiusi koplyčia. Stovėjo šventoriuje, tolimajame kampe nuo įėjimo vartų, už bažnyčios. Apeigos koplyčioje nebuvo vykdomos, tarnavo kaip sandėlis bažnytiniam inventoriui.

Medinis pastatas statytas greičiausiai prieš šimtmetį ar daugiau. Panašus į varpinę, bet dokumentuose oficialiai registruotas kaip koplyčia. Koplyčia 5x5 metrų dydžio, 7 metrų aukščio, medinio karkaso. Stogas – vienšlaitis, dengtas skarda.

 
2022 m. lapkričio 20 d. šventoriaus koplyčioje kilo gaisras, sunaikinęs pastatą. Kaip įtariama, koplyčia buvo padegta, nes padegėją galimai užfiksavo vaizdo stebėjimo kameros. Kultūros vertybių registre koplyčia nebuvo registruota. Kultūros paveldo departamento atstovas pareiškė, kad sieks išsaugoti visus išlikusius autentiškus elementus, tarp jų – XX a. pirmos pusės vertingą kalvio darbo kryžių.

## Šaltiniai
Pauinis

**Pauinis** () – upė vakarų Brazilijoje, Amazonės valstijoje; Puruso kairysis intakas (Amazonės baseinas). Prasideda retai gyvenamose vietose ties riba su Akrės valstija. Aukštupyje teka į šiaurę, nuo vidurupio pasuka į rytus, sudaro daugybę meandrų, senvagių, protakų. Įteka į Purusą kiek aukščiau Pauinio gyvenvietės.

Didžiausi intakai: Muakas, Atukatikinis (dešinieji), Igarape San Visentė (kairysis).

Upės baseinas retai gyvenamas. Prie Pauinio įsikūrę Žarakatijos, Destero, Fortalezos, Pinto Rozos, Grande Orjentės, Sera Leoa kaimai.

## Šaltiniai
Simfonija Nr. 9 (Šubertas)

**Simfonija Nr. 9 C-dur** (D944) – austrų romantinės muzikos kompozitoriaus F. Šuberto (1797–1828) simfonija, parašyta 1825–1826 metais.

„Simfonija Nr. 9“ yra paskutinis F. Šuberto stambus orkestrinis kūrinys. Ji praminta „Didžiąja C mažoro simfonija“. Tikriausiai dėl jos ilgumo (jos atlikimas trunka beveik valandą su visais kompozitoriaus pažymėtais pakartojimais) ir tam, kad atskirti nuo šeštosios simfonijos, irgi C-dur tonacijoje. Nebuvus aiškios F. Šuberto kūrinių chronologijos ši simfonija vadinta ir septintąja, ir aštuntąja, o taip pat ir dešimtąja. Pirmajame simfonijos rankraščio puslapyje pažymėta 1828 m. kovo mėn. data, tačiau partitūrų analizė rodo, kad simfonija pilnai parašyta porą metų anksčiau.

F. Šubertas apie pradėtą simfoniją užsiminė 1825 m. vasarą ir, tikima, užbaigė ją 1826 m. žiemą. Neabejotinai kompozitorius buvo paveiktas L. van Bethoveno „Devintosios simfonijos“, kurios premjeroje tikriausiai dalyvavo. Bethoveniškas motyvų vystymas yra akivaizdus F. Šuberto simfonijoje ir šia prasme „Simfonija Nr. 9“ yra kur kas mažiau inovatyvi nei jo ankstesnė „Simfonija Nr. 8“ („Neužbaigtoji“). Kūrinį F. Šubertas dedikavo Vienos Muzikos mylėtojų draugijai. Draugija 1826 m. skyrė F. Šubertui 100 florinų paramos. Kompozitorius tikėjosi, kad simfonija bus atlikta draugijos orkestro, tačiau pradėjus repeticijas orkestras dėl muzikos sudėtingumo ir trukmės atsisakė ją atlikti. Vietoj jos atlikta F. Šuberto šeštoji simfonija ir dėl ankstyvos mirties kompozitorius taip ir nesulaukė devintosios premjeros.

1837 m. R. Šumanas, tuo metu labiau žinotas kaip muzikos kritikas, aplankė F. Šuberto brolį Ferdinandą Vienoje ieškodamas kompozitoriaus kūrinių. Susipažinęs su „Simfonija Nr. 9“ jis pasirūpino jos atlikimo organizavimu. Simfonijos premjera įvyko 1839 m. kovo 21 d. Leipcige grojant vietos Gėvendhauzo orkestrui, kuriam dirigavo F. Mendelsonas. Po to R. Šumanas publikavo entuziastingą ir kūrinio meistriškumą giriančią esė. Tačiau ne visi pritarė R. Šumanui. Varginanti simfonijos trukmė ir sudėtingumas nepatiko orkestrantams, o simfonijos dalių nesubalansuotumas dirigentams. Šiuo metu „Simfonija Nr. 9“ su aštuntąja simfonija vertinamos dviem geriausiais F. Šuberto simfoniniais kūriniais. 

## Simfonijos dalys

F. Šuberto „Simfonija Nr. 9“ skirta atlikti orkestrui ir sudaryta iš keturių dalių:

# *Andante — Allegro, ma non troppo*. C-dur tonacija, 685 taktai. 
# *Andante con moto*. A-moll tonacija, 380 taktų. 
# *Scherzo. Allegro vivace*. A-moll tonacija, 238 taktai. 
# *Allegro vivace*. C-dur tonacija, 1154 taktai.

Simfonija pirmą kartą publikuota Breitkopfo ir Hartelio 1840 m. Leipcige.

## Šaltiniai

* Betsy Schwarm, Encyclopaedia Britannica, 2013 m.
* Sofijos filharmonijos programa
*  San Francisko filharmonijos orkestro programa

## Nuorodos
* [„Simfonijos Nr. 9“ įrašai, natos IMSLP projekte](https://imslp.org/wiki/Symphony_No.9%2C_D.944_(Schubert%2C_Franz))
Sepatinis

**Sepatinis** () – upė vakarų Brazilijoje, Amazonės valstijoje; Puruso dešinysis intakas (Amazonės baseinas). Prasideda retai gyvenamose vietose į rytus nuo Boka do Akrės. Teka į šiaurės rytus lygiagrečiai su Purusu ir Itušiu, sudaro daugybę meandrų, senvagių, protakų. Įteka į Purusą netoli Bon Žezuso kaimo.

Upės baseinas labai retai gyvenamas. Jame yra Sepatinio aukštupio, San Pedro do Sepatinio, Marahano ežero paumarių indėnų teritorijos (gyvena indėnai apurinai, paumariai), Ikirio nacionalinis miškas.

## Šaltiniai
Itušis

**Itušis** () – upė vakarų Brazilijoje, daugiausia Amazonės valstijoje; Puruso dešinysis intakas (Amazonės baseinas). Prasideda retai gyvenamose vietose Akrės valstijos rytiniame kampe, Akrelandijos apylinkėse. Teka į šiaurės rytus, sudaro daugybę meandrų, senvagių, protakų. Įteka į Purusą netoli Labrėjos.

Didžiausi intakai: Endimaris, Kureketė, Sirikiris, Arauanas.

Aukštupys slenkstėtas. Upės baseinas retai gyvenamas, jame sudarytos Kašararių, Sirikikės, Marahano ežero paumarių indėnų teritorijos (gyvena apurinai, paumariai, kašarariai), Ikirio nacionalinis miškas, Itušio gavybinis rezervatas.

## Šaltiniai
Mukuinas

**Mukuinas** () – upė vakarų Brazilijoje, Amazonės valstijoje; Puruso dešinysis intakas (Amazonės baseinas). Prasideda retai gyvenamose vietose Rondonijos pasienyje, Tres Irmanoso („Trijų brolių“) kalnagūbryje, į vakarus nuo Porto Veljo. Teka į šiaurę Amazonijos džiunglėmis, sudaro daugybę meandrų, senvagių, protakų. Įteka į Purusą netoli Kanutamos.

Didžiausias intakas: Asuaunas (dešinysis).

Upės baseinas retai gyvenamas, jame sudaryta Žumų indėnų teritorija (gyvena indėnai žumai), Mapingvario nacionalinis parkas, Balatos–Tufario nacionalinis miškas. Vidurupyje Muikuiną kerta Transamazonijos plentas.

## Šaltiniai
Tapaua

**Tapaua** () – upė vakarų Brazilijoje, Amazonės valstijoje; Puruso kairysis intakas (Amazonės baseinas). Prasideda retai gyvenamose vietose netoli Žurua upės, į šiaurės rytus Itamarati. Teka į šiaurės rytus bei rytus Amazonijos džiunglėmis, sudaro daugybę meandrų, senvagių, protakų. Įteka į Purusą į vakarus nuo Tapaua gyvenvietės, ties Foz do Tapaua kaimu.

Didžiausi intakai: Brankas, Pinjua (dešinieji).

Upės baseinas retai gyvenamas, jame sudaryta keletas paumarių indėnų teritorijų. Didesni kaimai prie Tapaua: Sarianas, Tabatinga, San Antonijus, Estiraun do Fizas.

## Šaltiniai
Ipišuna (Purusas)

**Ipišuna** () arba ***Paranapišuna*** (*Rio Paranápixuna*) – upė vakarų Brazilijoje, Amazonės valstijoje; Puruso dešinysis intakas (Amazonės baseinas). Prasideda Rondonijos pasienyje, į pietvakarius nuo Humaitos. Teka į šiaurę Amazonijos džiunglėmis, sudaro daugybę meandrų, senvagių, protakų. Įteka į Purusą ties Tapaua gyvenviete.

Didžiausias intakas: Itaparana (kairysis).

Upės aukštupį kerta Transamazonijos plentas. Ipišunuos baseinas retai gyvenamas, jame įsteigtas Balatos–Tufario nacionalinis miškas.

## Šaltiniai
Ajapua ežeras

**Ajapua ežeras** () – ežeras vakarų Brazilijoje, Amazonės valstijoje, į pietus nuo Kodažaso, šalia kairiojo Puruso žemupio kranto. Ilgis iš šiaurės į pietus 37 km, plotis iki 22 km. Protakomis jungiasi su Purusu. Įteka Kabaseira do Salsos upė.

Greta ežero sudaryta Ajapua ežero indėnų teritorija, kurioje gyvena indėnai murai (623 – 2010 m.).

## Šaltiniai
Chosras

**Chosras** (, *Nahr al-Khosr*) – buvęs Tigro intakas. Chosras tekėjo tiesiai pro senovinio Ninevijos miesto centrą (šiaurės Mesopotamija). 

Ankstyviausias žinomas Chosro upės paminėjimas dantiraščio įrašuose siekia Vidurinės Asirijos karalystės laikus. Siekiant apsisaugoti nuo potvynių, Sinaheribo valdymo laikais palei upės krantus pastatytos sienos.

Upės slėnio pėdsakai Ninevijoje matomi ir šiais laikais.

## Išnašos
Simfonija Nr. 8 (Šubertas)

**Simfonija Nr. 8 h-moll** (D759, „Nebaigtoji“) – austrų romantinės muzikos kompozitoriaus F. Šuberto (1797–1828) simfonija, parašyta 1822–1823 metais.

F. Šubertas „Simfoniją Nr. 8“ pradėjo rašyti tikriausiai 1822 m. rudenį, simfonijos rankraštyje yra pažymėta tų metų spalio mėn. data. Jis parašė dvi pirmąsias simfonijos dalis ir trečiosios, skerco, pačią pradžią. Taip pat išliko skerco partitūros fortepijonui. Neaišku, kodėl kompozitorius darbo ties simfonija nebepratęsė. Jis iškart po to pradėjo dirbti ties „Klajūno fantazija“. Yra iškelta įvairių versijų dėl to, tačiau nei viena tinkamai nepaaiškina simfonijos neužbaigtumo. Yra manančių, kad F. Šubertas tikriausiai laikė ją užbaigta arba nebegalėjo toliau pratęsti taip įspūdingai, kaip ją pradėjo. Kitomis versijomis, tuo metu kompozitorius buvo prastos sveikatos arba pernelyg savikritiškai save vertino. 

Simfonijos rankraštį kompozitorius padovanojo draugui Jozefui Hutenbreneriui, kuris jį nugabeno pas brolį Anzelmą Hutenbrenerį, Štirijos muzikos draugijos Grace, apdovanojusios F. Šubertą garbės diplomu, prezidentą. Tik 1865 m. balandį Anzelmas perdavė rankraštį dirigentui Johanui fon Herbekui, kuris dirigavo tų metų gruodžio 17 d. kūrinio premjeroje, įvykusioje Vienos Muzikos mylėtojų draugijoje. J. fon Herbekas kūrinio pabaigai atliko paskutinę dalį iš F. Šuberto trečiosios simfonijos, tačiau greitu laiku ji pradėta atlikti tik su dviem originaliomis dalimis, tikriausiai dėl to, kad publikai to pakako. Apie 1890 m. simfonija praminta „Nebaigtąja“, nors jos neužbaigtumas yra ginčytinas.

## Simfonijos dalys

F. Šuberto „Simfonija Nr. 8“ skirta atlikti orkestrui ir sudaryta iš dviejų dalių:

# *Allegro moderato*. Prasideda tamsios nuotaikos įžanga, kuri pereina į vieną žinomiausių F. Šuberto melodijų. 
# *Andante con moto*. Skirtingai nuo pirmosios dalies tamsumo ir kontrastų dominuoja muzikos lengvumas, kuris pereina į ramią pabaigą

## Šaltiniai

* Sofijos filharmonijos programa
*  Sabine Köllmann, Londono choras
* Indianapolio simfoninio orkestro programa

## Nuorodos
* [„Simfonijos Nr. 8“ įrašai, natos IMSLP projekte](https://imslp.org/wiki/Symphony_No.8%2C_D.759_(Schubert%2C_Franz))
Huačio ežeras

**Huačio ežeras** () – ežeras Bolivijoje, Santa Kruso departamento šiaurėje, Blanko baseine, 165 km į šiaurę nuo Asensjon de Gvarajoso. Kranto linija smarkiai vingiuota. Ežero ilgis 11 km, plotis iki 9 km. Pakrantės pelkėtos.

## Šaltiniai
Rudnia (Haradokas)

**Rudnia** – kaimas šiaurės rytų Baltarusijoje, 30 km į pietryčius nuo Jeziaryščos.

## Istorija

XIX a. buvo valstybinis dvaras, seniūnijos centras. Vietovė buvo Haradoko apskrities Rudnios valsčiuje. 1924–2018 m. buvo apylinkės centras.

## Šaltiniai
Žukava (Haradokas)

**Žukava** (arba ***Žukovas***) – kaimas šiaurės rytų Baltarusijoje, 10 km į pietryčius nuo Jeziaryščos.

## Istorija

XIX a. buvo Haradoko apskrities Rudnios valsčiaus centras, čia buvo 5 kiemai ir 33 gyventojai.

## Šaltiniai
Balšavikas (Gomelis)

**Balšavikas**  (arba ***Bolševikas***) – darbininkų gyvenvietė pietryčių Baltarusijoje, 20 km į šiaurę nuo Gomelio.

## Istorija

Įkurtas 1950 m. prie durpių gavybos įmonės.

## Šaltiniai
Bolševikas (reikšmės)

**Bolševikas** gali reikšti:

## Baltarusija

Gyvenvietės:
* Balšavikas, darbininkų gyvenvietė Gomelio srityje;
* Balšavikas, agromiestelis Minsko srityje.

## Rusija
* marksistinės ideologinės bolševikų grupuotės narys.
Balšavikas (Minskas)

**Balšavìkas**  (; arba ***Bolševikas***, ) – agromiestelis vidurio Baltarusijoje, 10 km į šiaurę nuo Minsko. Papiernios apylinkės centras.

## Šaltiniai
Papiernia (Minskas)

**Papiernia** (arba ***Papernia***) – kaimas vidurio Baltarusijoje, 13 km į šiaurę nuo Minsko, Papiernios apylinkėje.

## Istorija

XIX a. kaimas priklausė Bialaručų valsčiui, kaime buvo parapinė unitų cerkvė, 20 vietų kaimo ligoninė.

## Šaltiniai
Bialaručai

**Bialaručai** (arba ***Belaručiai***) – kaimas vidurio Baltarusijoje, 30 km į šiaurę nuo Minsko, miesto centro. Apylinkės centras. Yra cerkvė, mokykla.

## Istorija

1753 m. suteikta turgaus privilegija. XIX a. buvo miestelis, Minsko apskrities Bialaručų valsčiaus centras, veikė parapinė cerkvė, kaimo mokykla, policijos nuovada.

## Šaltiniai
Popierinė

**Popierinė** (arba ***Papiernia, Papernia***) vadinamos kai kurios gyvenvietės, įkurtos prie popieriaus fabrikų.

## Baltarusija
* Papiernia Minsko rajone.

## Lenkija
* Papiernia Suvalkuose.

## Lietuva
* Popierinė Šalčininkų rajone;
* Papiernia Širvintų rajone;
* Popierinė Vilniaus rajone.
Žoliapjovė

**Žoliapjovė** – prietaisas, skirtas žolei pjauti. Žoliapjovė vejų žolei pjauti vadinama **vejapjove**.

Dažniausiai naudojamos rankinės ir savaeigės žoliapjovės. Taip pat naudojamos arklinės ir traktorinės. Rankinė žoliapjovė stumiama rankomis, skiriama mažiems plotams; savaeigė žoliapjovė sumontuota ant važiuoklės su varikliu, kuris varo ir pjaunamąjį aparatą; arklinė žoliapjovė traukiama arklių, o traktorinė žoliapjovė būna prikabinama arba pakabinama prie traktoriaus. Taip pat yra plaukiančioji žoliapjovė, kuri skirta ne žolei, bet meldams, nendrėms pjauti.

Pirmąją mechaninę vejapjovę XIX a. ketvirtajame dešimtmetyje išrado anglas Edwinas Beardas Buddingas (1795–1846).

## Taip pat skaitykite
* Dalgis
* Krūmapjovė

## Šaltiniai
Cerachouka

**Cerachouka**  (arba ***Terechovka***) – miesto tipo gyvenvietė pietryčių Baltarusijoje, 30 km į pietryčius nuo Dobrušo. Apylinkės centras.

## Istorija

XIX a. buvo kaimas Gomelio apskrities Krasnaja Budos valsčiuje.

## Šaltiniai
Sasnovy Boras

**Sasnòvy Bòras**  (arba ***Sosnovyj Boras***) – darbininkų gyvenvietė pietryčių Baltarusijoje, 16 km į pietvakarius nuo Svetlahorsko. Apylinkės centras. Vyrauja mūrinė, iš dalies – medinė architekūra.

## Istorija

Įkurta 1959 m. kaip darbininkų gyvenvietė prie durpių gavybos įmonės.

## Šaltiniai
Strešynas

**Strèšynas**  (arba ***Strešinas***) – miesto tipo gyvenvietė pietryčių Baltarusijoje, 21 km į pietus nuo Žlobino, dešiniajame Dniepro krante. Apylinkės centras.

## Istorija

XIX a. buvo miestelis, Rahačovo apskrities Strešyno valsčiaus centras. Veikė mūrinė cerkvė, sinagoga, liaudies mokykla, prieplauka.

## Šaltiniai
Uvaravičai

**Uvãravičai**  (arba ***Uvarovičiai***, , ) – miesto tipo gyvenvietė pietryčių Baltarusijoje, 21 km į pietryčius nuo Buda Kašaliovos. Apylinkės centras. Stovi cerkvė, piliakalnis, veikia kultūros centras. Statybų pramonė.

## Istorija

XIX a. miestelis ir dvaras Gomelio apskrityje, buvo mūrinė cerkvė, medinė sinagoga, vandens malūnas. 1867 m. buvo Uvaravičų valsčius, vėliau miestelis buvo Rudzianeco valsčiuje.

## Šaltiniai
Zialiony Boras

**Zialiòny Bòras**  (arba ***Zelionyj Boras***) – miesto tipo gyvenvietė vidurio Baltarusijoje, 37 km į rytus nuo Smaliavičų. Apylinkės centras.

## Istorija

Gyvenvietė įkurta 1958 m. šalia durpių gavybos įmonės. 1971 m. ji tapo apylinkės centru.

## Šaltiniai
Mačuliščai

**Mačùliščai**  (arba ***Mačiuliščiai***) – miesto tipo gyvenvietė vidurio Baltarusijoje, 15 km į pietryčius nuo Minsko. Stovi Šv. Panteleimono cerkvė, veikia kultūros namai, vidurinė mokykla, pradinė mokykla, geležinkelio stotis.

## Istorija

XIX a. buvo kaimas Senicos valsčiuje.

## Šaltiniai
Senica (reikšmės)

**Senica** gali reikšti:

* agromiestelis Baltarusijoje, Minsko srityje;
* Senica, 2 kaimai Lenkijoje, Mazovijos vaivadijoje;
* Senica, miestas Slovakijoje.
Senica (Minskas)

**Sènica**  (, ) – agromiestelis vidurio Baltarusijoje, 10 km į pietus nuo Minsko miesto centro. Apylinkės centras. Stovi šv. Petro ir Povilo cerkvė, veikia koledžas, vidurinė mokykla, kultūros namai, biblioteka, poliklinika, vaistinė.

## Istorija

XIX a. buvo kaimas ir dvaras, Minsko apskrities Senicos valsčiaus centras.

## Šaltiniai
Smilavičai

**Smilavìčai**  (arba ***Smilovičiai***) – miesto tipo gyvenvietė vidurio Baltarusijoje, 27 km į rytus nuo Minsko. Apylinkės centras.

## Istorija

XIX a. buvo miestelis ir dvaras, Ihumeno apskrities Smilavičų valsčiaus centras.

## Šaltiniai
Ureča

**Urečà**  (arba ***Urečė***) – miesto tipo gyvenvietė vidurio Baltarusijoje, 24 km į pietvakarius nuo Liubanės. Apylinkės centras.

## Istorija

XIX a. buvo miestelis ir dvaras Babruisko apskrities Horkų valsčiuje.

## Šaltiniai
Čyrvonaja Slabada

**Čyrvonaja Slabada** (arba ***Krasnaja Sloboda***) – miesto tipo gyvenvietė pietų Baltarusijoje, 30 km į šiaurės vakarus nuo Salihorsko. Apylinkės centras. Stovi šv. Mykolo cerkvė. Maisto, medienos pramonė.

## Istorija

Anksčiau vadinosi ***Vyzna***. XIX a. buvo miestelis, Slucko apskrities Vyznos valsčiaus centras. 1923 m. pervadinta ***Čyrvonaja Slabada***.

## Šaltiniai
Pleščanicai

**Plèščanicai**  (arba ***Pleščenicai***, , ) – miesto tipo gyvenvietė šiaurės Baltarusijoje, 27 km į šiaurę nuo Lahoisko. Apylinkės centras.

## Istorija

XIX a. buvo miestelis ir dvaras, Barysavo apskrities Pleščanicų valsčiaus centras.

## Šaltiniai
Praudzinskis

**Práudzinskis**  (arba ***Pravdinskis***) – miesto tipo gyvenvietė vidurio Baltarusijoje, 9 km į pietvakarius nuo Rudzensko.

## Istorija

Gyvenvietė kūrėsi XX a. 2-ojoje pusėje prie durpių gavybos įmonės. 1977 m. jai suteiktas dabartinis pavadinimas ir darbininkų gyvenvietės statusas.

## Šaltiniai
Krasnaja Sloboda (reikšmės)

**Krasnaja Sloboda** (arba ***Čyrvonaja Slabada***) vadinamos gyvenvietės:

## Baltarusija
* Krasnaja Slabada, agromiestelis Gomelio srities Akciabrskio rajone;
* Čyrvonaja Slabada, miesto tipo gyvenvietė Minsko srities Salihorsko rajone;
* Krasnaja Slabada, agromiestelis Mogiliavo srities Bychavo rajone.
LSM.lv

**LSM.lv** – LSM naujienų svetainė bei LSM televizijos bei radijo mediatekos portalas.

Internetinių rinkos tyrimų bendrovės „Gemius Baltic“ duomenimis 2020 m. kovo mėnesį portale LSM.lv apsilankė daugiau nei 746 tūkst. realių vartotojų ir buvo trečioje vietoje tarp populiariausių Latvijos naujienų portalų.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* LSM svetainė
Latvijas Sabiedriskais medijs

**Latvijas Sabiedriskais medijs** (**LSM**) – Latvijos visuomeninis transliuotojas.

Sudarytas iš šešių radijų bei dviejų Latvijos Televizijų transliuojamų latvių, rusų kalbomis ir portalo LSM.lv. Tiesioginės transliacijos ir įrašai rodomi internetu (portale ir „Youtube“ kanale). Laidų įrašai pateikiami LSM mediatekoje.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* LSM svetainė
Eglė Švedkauskaitė

**Eglė Švedkauskaitė** (g. 1994 m.) – Lietuvos teatro režisierė.

Kūryboje vyrauja atminties, prisiminimų temos, gilinimasis į savo šalies ir jos žmonių praeitį bei jos paliktus pėdsakus.

## Režisuoti spektakliai
* 2016 m. Nešk savo bulvę ir tikėk (LMTA)
* 2017 m. Ibsenas – Heda Gabler (LRDT)
* 2018 m. Dorota Masłowska – Mums viskas gerai (LRDT)
* 2018 m. Harold Pinter – I dreamt that somebody called me darling (konkursas „Jaunas Europos teatras“, festivalis „Festival dei Due Mondi“ (Spoletas): **apdovanota 1–a vieta**)
* 2018 m. Anna Smolar – Henrietta Lacks (skaitymas) (LNDT)
* 2018 m. Ingrida Ragelskienė – Antra rūšis (JMDT)
* 2020 m. Asia Vološina – Žmogus iš žuvies (VJT, koprodiusavo Berlyno „Folksbiūnė“)
* 2020 m. Michał Telega – Grupa warszawska
* 2022 m. Žiūrėdama viena į kitą (performansas)
* 2022 m. Martin Algus – Sieros magnolijos (LNDT)
* 2022 m. Ričardas Gavelis – Jauno žmogaus memuarai (VJT)

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Asmeninė režisierės svetainė
Pilkoji tuopa

**Pilkoji tuopa** (*Populus × canescens*) – gluosninių (*Salicaceae*) šeimos hibridinė medžių rūšis. Baltosios tuopos (*P. alba*) ir drebulės (*P. tremula*) hibridas.

Tai 10–30 m aukščio medis. Lapai skiautėti, rečiau nelygiai ar įlankstytai dantyti. Lapkočiai plaukuoti, iš šonų kiek suploti. Lapų apatinė dalis apaugusi pilkais arba balsvais plaukeliais, tačiau ūglių ir kai kurių lapų – plika. Jauni ūgliai plaukuoti, vėliau pliki. Purkos geltonos.

Natūraliai auga beveik visoje Europoje, Mažojoje Azijoje, vakarų Kinijoje. Lietuvoje pilkoji tuopa retokai sutinkama parkuose, sodybose, pakrantėse.


Populus × canescens BG – leaf.jpg|Lapai
Сива топола - съцветия.jpg|Žiedynai
2020-08-19 — Populus × canescens (bark), Haaksbergen – 1.jpg|Žievė
Populus × canescens (habitus) 2.jpg|Augavietė (Saratovo sritis, Rusija)


## Šaltiniai
Suomijos ministras pirmininkas

**Suomijos Respublikos Ministras Pirmininkas** (suom. *Suomen pääministeri*; šved. *Finlands statsminister*) – Suomijos Respublikos Vyriausybės vadovas. Ministras Pirmininkas ir jo kabinetas yra įstatymų leidžiamoji valdžia šalyje. Formaliai jis pagal protokolą yra laikomas trečiu pagal svarbą asmeniu valstybėje – pirmąją vietą užima Prezidentas, o antrąją Parlamento Pirmininkas. Likus kelioms dienoms iki Suomijos nepriklausomybės paskelbimo pirmuoju Ministru Pirmininku 1917 m. lapkričio 27 d. tapo Peras Evindas Svinhufvudas (*Pehr Evind Svinhufvud*). Dabartinė Vyriausybės vadovė yra Sanna Marin, priklausanti Socialdemokratų partijai. Ji priesaiką davė 2019 m. gruodžio 10 d. ir, būdama 34 metų, tapo jauniausia pareigas einanti politikė bei jauniausia Ministrė Pirmininkė Suomijos istorijoje.

## Istorija

1918 m. Suomijos Senatas paverstas Suomijos Vyriausybe, o panaikinto Ekonominio vystymosi vicepirmininko posto pareigos perleistos Ministrui Pirmininkui. Vyriausybės būstinė Kesäranta, įsikūrusi vakarinėje Helsinkio dalyje, oficialia Suomijos Ministro Pirmininko rezidencija tapo 1919 m. 

Nuo Suomijos nepriklausomybės paskelbimo pradžios 1917 m. valstybė turėjo 72 kabinetus. Ilgiausiai dirbo du Ministro Pirmininko Pavo Liponeno (*Paavo Lipponen*) kabinetai, kurie abu gyvavo 1 464 dienas.

## Išnašos
Ilgalapis karklas

**Ilgalapis karklas** (sin. *ilgalapis gluosnis, garuotasis gluosnis, Salix gmelinii, Salix dasyclados*) – gluosninių šeimos (*Salicaceae*) krūmų rūšis. Paplitusi Skandinavijoje, šiaurinėje Europoje, didžiojoje Rusijos dalyje, Mongolijoje, Kinijoje, Japonijoje.

Tai 2–4 m aukščio medis. Lapai lancetiški, 8–20 cm ilgio, 2–5 cm pločio. Jauni abipus plaukuoti, vėliau viršutinė pusė plika, tamsiai žalia, apatinė melsvai pilka, apaugusi balsvais plaukeliais. Ūgliai storoki, apaugę juosvai rudais plaukeliais. Prielapiai dideli, pjautuviški arba pjautuviškai lancetiški, dantyti. Pažiedės ir mezginė plaukuoti. Žydi balandį.

Auga vandens telkinių pakrantėse, pelkėtose pievose. Lietuvoje retas.

Žievėje yra iki 14 % tanidų.

## Šaltiniai