open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kietas faras

**Kietas faras** () – 2007 veiksmo komedija.

## Siužetas

Filme pasakojama apie Nikolą Eindželą, ypatingai atsidavusi policininką, kuris labai myli savo darbą. Būtent dėl to kad jis suėmė daugiau pažeidėjų nei kiti miesto pareigūnai jis siunčiamas į miestelį, kuriame ypač reti nusikaltimai. Šio miestelio policininkai labai atsipalaidavę ir visus nužudimus priskiria nelaimingiems atsitikimams, tačiau Nikolas supranta, kad čia darbuojasi žudikas, o vėliau – žudikų grupė. Šią grupę sudaro beveik visi gerbiamiausi miestelio gyventojai, kurie naikina kitus jiems bet kuo neįtikusius gyventojus. Apsiginklavęs ir įtikinęs policininkus, kad čia tikrai kažkas vyksta, jis pradeda suiminėti visus miestelio žudikus, kurie iš pažiūros esti taikūs gyventojai.

## Aktoriai
: *Aktorius – vadmuo*
* Simon Pegg	- 	Seržantas Nicholas Angel
* Martin Freeman	- 	Met Seržantas
* Bill Nighy	- 	Metropoliteno vadovas inspektorius Kenneth
* Robert Popper	- 	„Not“ Janine
* Joe Cornish	- 	Bob
* Chris Waitt	- 	Dave
* Eric Mason	- 	Bernard Cooper
* Billie Whitelaw	-	Joyce Cooper
* Nick Frost	- 	PC Danny Butterman
* Peter Wight	- 	Roy Porter
* Julia Deakin	- 	Mary Porter
* Tom Strode Walton	-	Geriantis paauglys #1
* Troy Woollan	- 	Geriantis paauglys #2
* Rory Lowings	- 	Geriantis paauglys #3
* Bill Bailey	- 	Seržantas Turner
Ram Jam

**Ram Jam** – JAV 8 dešimtmečio roko grupė. 1977 išgarsėjusi su daina „**Black Betty**“, kuri laikoma vienu didžiausių visų laikų roko hitu. Jų hitą perdainavo Tom Jones ir Spiderbait.

## Diskografija
* (1977) *[[Ram Jam (albumas)|Ram Jam]]*
* (1978) *[[Portrait of the Artist as a Young Ram]]*
* (1996) *Golden Classics*

## Nuorodos
*
Šiaurės Korėjos geografija

**[[Šiaurės Korėja]]** yra Rytų Azijoje, šiaurinėje Korėjos pusiasalio pusėje. Šiaurės Korėja ribojasi su Rusija palei Tumanaja upę šiaurės rytuose, Kinija palei jaludziango upę šiaurėje ir šiaurės vakaruose bei Pietų Korėja pietuose palei demilitarizuotąją zoną.  Šalį skalauja Geltonoji vakaruose ir Japonijos jūra rytuose. Plotas - 120 540 km², tame tarpe 130 km² vidaus vandenų.

Šalyje yra trys kalnynai – Hamhiongo, Tebeko, Kema. Būtent Kema kalnuose yra aukščiausias Šiaurės Korėjos taškas – Pektu (2744 m). Vakarinėje dalyje plyti žemumos.

Šalyje gan platus upių tinklas. Dažnai jos patvinsta bei padaro didelių nuostolių (2007 m. pavasario potvynis paliko tūkstančius žmonių be namų). Ilgiausia upė – Amnokas (Jalu). Kitos upės: Imdzinas, Namas.

Sostinė Pchenjanas (2,3 mln. gyv). Kiti didesni miestai: Čongdžinas, Hamhungas, Nampo, Sinuidžu, Vonsanas.
Nicolas Sarkozy

**Nikola Sarkozi** (; g. 1955 m. sausio 28 d. Paryžiuje) – Prancūzijos politikas, 2007 m. gegužės 6 d. išrinktas šalies prezidentu.

## Biografija
Gimė 1955 m. vengro imigranto *Palo Sarkozy* ir Graikijos žydės *Andree Mallah* šeimoje. Vidurinėje mokykloje mokėsi vidutiniškai, o geriausiai jam sekėsi prancūzų kalba. Vaikystėje nemažai sportavo ir iki šiol dažnai bėgioja, važinėja dviračiu ir jodinėja. 1978 m. Paryžiaus Nantero La Defenso universitete baigė teisės studijas. Dirbo advokatu. 

1974 m. įstojo į UDR partiją, o 1976 m. perėjo į Ž. Širako sukurtą RPR partiją. Būdamas 28 m. tapo labai turtingo Paryžiaus priemiesčio Neji prie Senos meru. 1993 m. išgarsėjo, kai pats asmeniškai sėkmingai vedė derybas su visą vaikų darželio grupę įkaitais paėmusiu vyru. Tais pačiais metais tapo biudžeto ministru.

Nuo 2004 m. yra dešiniųjų jėgų partijos RPR vadovas. Nuo 2000 rugpjūčio 29 d. iki 2002 m. gegužės 7 d. ir nuo 2005 m. gegužės 31 d. iki 2007 m. kovo 26 d. buvo Prancūzijos vidaus reikalų ministras. 2007 m. Prancūzijos prezidento rinkimų pirmajame rate (balandžio 22 d.) užėmė pirmą vieną, surinkęs 31,18 % balsų. Antrajame rate (gegužės 6 d.) surinko 53,06 % balsų ir nugalėjo socialistų kandidatę *[[Ségolène Royal]]*.

1996 m. vedė antrą kartą, turi 3 vaikus. Išpažįsta Romos katalikų tikėjimą.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficialus puslapis .
Dimitris Diamantidis

**Dimitris Diamantidis** (, g. 1980 m. gegužės 6 d. Kozanyje) – Graikijos krepšininkas, daugiausia rungtyniavęs Atėnų „Panathinaikos“ klube.

Karjerą pradėjo Salonikų „Iraklyje“, o 2004 m. perėjo į Atėnų „Panathinaikos“, kur rungtyniavo visą likusią karjerą, tapo šios komandos kapitonu. Su „Panathinaikos“ Diamantis 3 kartus laimėjo „Eurolygą“, dukart tapo sezono geriausiu žaidėju, rinktas keletą metų iš eilės į geriausių „Eurolygos“ žaidėjų penketukus.

Su Graikijos rinktine Diamantidis tapo Europos čempionu ir pasaulio vicečempionu. 2010 m. rugsėjo 4 d. paskelbė pasitraukiantis iš nacionalinės rinktinės.

Baigęs krepšininko karjerą, įsidarbino Atėnų „Panathinaikos“ vadovybėje.

## Pasiekimai

* 2005, 2006, 2007, 2008, 2009, 2011 m. išrinktas geriausiai besiginančiu Eurolygos krepšininku
* 2005, 2006, 2007, 2008, 2009, 2010, 2011, 2013, 2014 m. Graikijos čempionas
* 2005, 2006, 2007, 2008, 2009, 2012, 2013, 2014, 2015, 2016 m. Graikijos taurės laimėtojas
* 2005 m. Europos čempionas
* 2006 m. Pasaulio vicečempionas
* 2007, 2009, 2011, m. Eurolygos čempionas
* 2007 m. Eurolygos finalo ketverto naudingiausias žaidėjas

## Šaltiniai
Palinka

**Palinka** (, rumun. *pălincă*, slovak. *palenka*) – tradicinis 60-80 % stiprumo brendis, gaminamas Vengrijoje ir Transilvanijoje. Pavadinimas kilęs iš slovakiško žodžio *páliť* 'distiliuoti'.

Palinka gaminama dukart distiliuojant iš slyvų, obuolių, kriaušių, abrikosų, vyšnių. Silpnesnis (~40 %) variantas Rumunijoje vadinamas *[[cuika|ţuică]]*. Stipriausia palinka Vengrijoje vadinama *kerítésszaggató* 'tvoralaužė', kas reikštų, kad išgėręs griuvinėdamas turi ramstytis į tvoras.

Palinkos pagal regioną, žaliavas ir gamybą labai primena rakijas.

2004 m. Vengrija ir keturios Austrijos žemės iš Europos Sąjungos gavo išskirtinę teisę naudoti prekinį ženklą *pálinka* alkoholiniams gėrimams iš vaisių. Palinkos gamybą visada griežtai prižiūrėjo valstybė, palinką leidžiama gaminti tik licenziją turinčioms įmonėms. Nelegalus palinkos varymas iki šiol gana paplitęs, tokia palinka tiek nelegaliai pardavinėjama, tiek geriama gamintojo namuose. Kaip ir daugelis stipriųjų prastai pagamintų gėrimų palinka gali turėti metanolio, kuris gali sukelti aklumą ar mirtį.

Įvedus europinį reguliavimą Vengrijoje kilo tam tikra sumaištis. Europinis standartas, apibrėždamas palinkas, neapėmė tradicinių palinkų su medumi, kurias vidinėje rinkoje imta vadinti parlatais (*párlat*). Vengrijoje yra laikoma, kad tikra pálinka turi būti stipresnė kaip 37 % ir turi būti pagaminta iš Karpatų regionui būdingų vaisių bei žolelių.

Palinka tradiciškai buvo svarbi kaimo žmonių mitybos dalis. Sunkiai fiziškai dirbantys ir daugiausia duona, lašiniais, riebia mėsa ir svogūnais mintantys žmonės manė, kad stikliukas stiprios palinkos padeda geriau virškinti. Dažnas reiškinys buvo girtuokliavimas. Šiais laikais palinką gamina ir toliau, tačiau girtuokliai perėjo prie pigiausių vynų.

## Nuorodos
* National rights in a postnationalist Europe. Palinka/palinca
Čača

**Čača** (, , ) – brendžio tipo gruzinų ir abchazų gėrimas. Kaukaze čača vadina ir vynuogių degtinę. Kartais čača vadina bet kokią vaisinę naminę degtinę (ne tik vynuoginę, bet ir figų, mandarinų, apelsinų, kaukazinių slyvų, šilkmedžio). 

Itališkas analogas – grapa. 

Čačos stiprumas – 45-50 %, kartais iki 60 %.

Tikra čača gaminama Gruzijoje tiek pramoniniu būdu, tiek namuose. Receptai įvairūs. Spiritas gaunamas iš neprinokusių, prastų vynuogių, iš vynuogių išspaudų. Dažniausiai naudojamos *rkaciteli* vynuogės. Distiliuojama vieną kartą, kartais – du. Gautas apie 70 % stiprumo spiritas skiedžiamas vandeniu ir pilstomas į butelius. Kai kurių markių čačą išlaiko ąžuolinėse statinėse. 

Čača geriama gryna, ją naudoja kokteiliams su šviežiais vaisiais ir ledu. Gruzijoje valstiečių šeimose yra tradicija šaltą rytą išgerti stikliuką čačos. Vakarų Gruzijoje čačą užkanda saldumynais, Rytų – sūdyta užkanda. Čača – stiprus gėrimas, tad nuo jos greitai apgirstama, išgėrus daugiau galima apsinuodyti etanoliu.

## Nuorodos

* [Čačos butelio nuotrauka](https://commons.wikimedia.org/wiki/Category:Chacha?&uselang=lt#/media/File:Kindzmarauli_Corp._(9461006524).jpg)
* Chacha / Чача
Naujosios Zelandijos geografija

**[[Naujoji Zelandija]]** yra salų valstybė Okeanijoje, į rytus nuo Australijos žemyno. Salas skalauja Fidžio, Tasmano jūros, bei Ramusis vandenynas.

Naująją Zelandiją sudaro Šiaurės, Pietų, Stiuarto (Stewart), Snerso, Didžiojo barjero, Baltoji, Oklendo, Kempbelo, Antipodų, Baunti (Bounty), Čatemo, Kermadeko salos. Taip pat Naujosios Zelandijai pavaldžios Niuė, Tokelau ir Kuko salos Ramiajame vandenyne. Naujoji Zelandija turi sektorių Antarktyje. Šiaurės ir Pietų salas skiria Kuko sąsiauris.

Naujoji Zelandija labai įdomi savo gamtos išskirtinumu. Šiaurinė sala yra vulkaninės kilmės. Dėl to čia pilna geizerių, karštųjų versmių, yra ugnikalnių. Didžiausi yra Ruapehu ir Egmonto ugnikalniai. Salos vidury telkšo Taupo ežeras (606 km²). Salos klimatas yra subtropinis – švelnus ir šiltas. Tai nulėmė salos gamtą. Salos augalija gana vešli, auga visžaliai miškai.

Pietų sala yra kalnuota. Salos kalnai vadinami Pietų Alpėmis. Aukščiausia vieta – Kuko kalnas (3764 metrai). Kalnų aukščiausios viršūnės padengtos sniegu. Kai kuriuse slėniuose yra ledynų, krioklių, ežerų. Ten kur kalnų šlaitai arti jūros, pilna fjordų. Salos klimatas vidutinių platumų jūrinis. Vakarinėje dalyje kritulių iškrinta daugiau nei rytinėje, todėl vakaruose auga tankūs miškai.

Salos yra labai urbanizuotos – net 86 procentų gyventojų gyvena miestuose.

Naujosios Zelandijos sostinė Velingtonas (327 tūkst. gyv.). Didžiausias miestas yra Oklendas (610 tūkst. gyv.). Kiti dideli miestai: Kraisčerčas (Christchuch), Manukau, Hamiltonas, Danidinas, Neipiras.
Eduardas Rozentalis

**Eduardas Rozentalis** (g. 1963 m. gegužės 27 d. Vilniuje) – Lietuvos šachmatininkas, didmeistris.

## Biografija

Treneris Isakas Vistaneckis.

1984, 1985, 1987 m. laimėjo TSRS jaunų meistrų (iki 26 m.) turnyrus. 1990 m. pirmą kartą dalyvavo tarptautiniame turnyre (Ženevoje) ir užėmė pirmą vietą. 1981 ir 2002 m. jis tapo Lietuvos šachmatų čempionu. Atstovavo Lietuvai vienuolikoje šachmatų olimpiadų (1992–1998, 2002–2010, 2014-2016 m.), jose sužaidė 109 partijas (+36 =51 -22). Jis taip pat žaidė Lietuvos šachmatų rinktinėje 1992–1999 ir 2005–2007 m. kur Europos komandiniuose šachmatų čempionatuos, kur sužaidė 44 partijas (+9 =28	-7) daugiausia prie pirmos komandos  lentos, išskyrus 2007 m, kai žaidė prie antros. 

2003 m. spalio mėnesį turėjo aukščiausią Elo reitingą (2633) tarp visų laikų Lietuvos šachmatininkų

2014 m. Lietuvos senjorų (virš 50 metų) komandos sudėtyje tapo Pasaulio senjorų komandų šachmatų čempionu.

2015 m. Pasaulio senjorų čempionate, amžiaus grupėje +50, iškovojo sidabro medalį.

2017 m. iškovojo bronzos medalį Makabi žaidynėse.

## Išnašos

## Išorinės nuorodos
* Eduardas Rozentalis
Bananinė respublika

**Bananinė respublika**, arba **bananų respublika**, – sarkastiškas terminas apibūdinti mažai, dažniausiai Afrikos ar Centrinės Amerikos šaliai, kuri laikosi iš ribotos žemdirbystės, yra valdoma korumpuotos oligarchijos, stipriai atsilieka mokslo ir švietimo, technologijų, žmogaus teisių apsaugos srityse, o gyventojų daugumą sudaro darbininkai ir valstiečiai.

Terminą pirmą kartą pavartojo JAV humoristas O. Henry 1896 metais ir originaliai šis epitetas buvo skirtas Hondūrui. *Bananai* simbolizuoja primityvų žemės ūkį, o *respublika* – tuo laikotarpiu paplitęs eufemizmas diktatūrinei valdžiai.

Šiuo metu pavadinimas plačiai paplitęs, o populiariojoje kultūroje dažnai naudojamas tiek jis, tiek ir pati „bananinė respublika“ – stereotipinė atsilikusi valstybė.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* O. Henry apysaka, kurioje pirmą kartą pavartota ši sąvoka
Gintaras Jonas Furmanavičius

**Gintaras Jonas Furmanavičius** (g. 1961 m. liepos 5 d. Kaune) – Lietuvos ir Kauno miesto savivaldybės politinis veikėjas.

## Biografija
1984 m. baigė Kauno politechnikos institutą, įgijo civilinės statybos inžinieriaus specialybę. 1997 m. baigė Vytauto Didžiojo universiteto verslo ir vadybos administravimo magistrantūros studijas.

1984–1991 m. valstybinės projektavimo įmonės „Kauno komprojektas“ inžinierius. 1991–1992 m. UAB „Tricon“ komercijos direktorius. 1992–1996 m. AB „Žemprojektas“ generalinis direktorius. 1997–1998 m. Kauno technologijos universiteto Biznio mokymo centro konsultantas. 1998–1999 m. Arvydo Sabonio krepšinio centro marketingo direktorius, atsakingas už ryšius su visuomene. 1999 m. „Lietuvos telekomo“ Verslo plėtros skyriaus vyresnysis konsultantas, 1999–2004 m. „Lietuvos telekomo“ Ryšių su visuomene departamento direktorius.

2004 m. Darbo partijos informacinio centro vadovas. 2004–2006 m. tryliktosios Vyriausybės vidaus reikalų ministras. 2006 m. Darbo partijos rinkimų štabo vadovas. 2007–2015 m. Kauno miesto savivaldybės tarybos narys.2015–2016 m. Nacionalinės žemės tarnybos direktoriaus patarėjas.

2016 m. balandžio 7 d. pareikšti įtarimai prekyba poveikiu, teisėsaugai tiriant duomenis, kad jis už kyšį siekė paveikti Nacionalinės žemės tarnybos darbuotojus, kad būtų leista Vilniuje suformuoti žemės sklypą, prisijungiant prie Vilniaus miesto savivaldybės valdomos bendrovės UAB Start Vilnius sklypo valstybei priklausančią žemę.. 

2021 m vasario 19 d. nuteistas dėl prekybos poveikiu. Skirta trejų metų laisvės atėmimo bausmę ją atidedant dvejiems metams. 

Lietuvos automobilių sporto federacijos prezidentas. Žmona Jūratė, sūnus Gytis.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Anketa ;
* Apie G. Furmanavičių.
* https://www.vz.lt/nekilnojamasis-turtas-statyba/2021/02/19/g-j-furmanavicius-lieka-nuteistas-del-prekybos-poveikiu.

|-
Pranas Paškevičius

**Pranas Paškevičius** (g. 1956 m. lapkričio 14 d. Intoje, Komija) – inžinierius, Lietuvos ir Kauno miesto politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija
1972 m. su tėvais politkaliniais grįžo į Lietuvą. 1974 m. baigė Karmėlavos vidurinę mokyklą. 1975–1977 m. atliko karo tarnybą Užbaikalės karinėje apygardoje. 1977 m. pradėjo dirbti Kauno radijo gamykloje. 1981 m. baigė Kauno politechnikos instituto Radioelektronikos fakultetą, įgijo radijo inžinieriaus specialybę.

1986 m. perėjo dirbti į Kauno namų statybos kombinatą. Po 1986 m. įvykusios Černobylio atominės elektrinės avarijos 1987 m. pradžioje nusiųstas statyti Slavutyčiaus miesto, ėjo įvairias pareigas. Po žemės drebėjimo Armėnijoje dalyvavo atstatant Artiko miestą. 1989 m. kartu su bendraminčiais įkūrė vieną pirmųjų Kaune akcinių bendrovių AB „Nida“. 1994 m. įkūrė UAB „Siroma“ ir UAB „Neogena“, pastarojoje iki 2000 m. ėjo direktoriaus, o nuo 2006 m. eina direktoriaus pavaduotojo pareigas.

1998–2002 m. Naujosios sąjungos (socialliberalų) narys ir vienas partijos steigėjų. 2004–2009 m. Darbo partijos steigėjas ir narys. 2011 m. perėjo į Liberalų ir centro sąjungą.

2000–2003 m. ir 2007–2011 m. Kauno miesto savivaldybės tarybos narys, 2000–2002 m. mero pavaduotojas, 2000–2003 m. miesto valdybos narys, Miesto plėtros ir ekologijos komiteto pirmininkas. 2005–2006 m. LR Vidaus reikalų ministro Gintaro Furmanavičiaus patarėjas regioninei plėtrai.

Nuo 2008 m. Lietuvos judėjimo „Černobylis“ pirmininkas. 

Kauno vyrų rankinio klubo „Granitas“ prezidentas.

## Šaltiniai
Mike Batiste

**Michael James „Mike" Batiste** (g. 1977 m. lapkričio 1 d. Long Byče, Kalifornijoje) – buvęs JAV krepšininkas.

2014 m. rugsėjo pabaigoje nusprendė baigti profesionalo karjerą.

## Pasiekimai

* 2001 m. Belgijos vicečempionas
* 2004, 2005, 2006, 2007, 2008, 2009, 2010, 2011 m. Graikijos čempionas
* 2004, 2006, 2007, 2008, 2009, 2012 m. Graikijos krepšinio taurės laimėtojas
* 2006 m. Graikijos lygos finalo naudingiausias žaidėjas

## Šaltiniai
Algimantas Kurlavičius

**Algimantas Kurlavičius** (g. 1944 m. rugsėjo 13 d. Rokiškio raj.) – technikos mokslų daktaras, Lietuvos ir Kauno miesto savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija
Baigęs Obelių vidurinę mokyklą 1967 m. baigė Kauno politechnikos institutą, ir įgijo inžinieriaus radiotechniko specialybę. Aspirantūrą baigė Kauno politechnikos institute. 1975 m. Techninės kibernetikos ir informacijos teorijos mokslo taryboje apgynė technikos mokslų daktaro disertaciją.

1967 m. paskirtas į Kauno medicinos instituto Biofizikos laboratoriją. Vėliau Kauno politechnikos instituto, Lietuvos žemės ūkio akademijos dėstytojas. 1991 m. laimėjęs konkursą pradėjo dirbti Lietuvos žemės ūkio universiteto Informatikos katedros vedėju. 1997–2000 m. ir 2007–2011 m. Kauno miesto savivaldybės mero pavaduotojas. Nuo 2000 m. Lietuvos žemės ūkio universiteto Informatikos katedros vedėjas, docentas. Lietuvoje ir užsienio šalyse paskelbė daugiau kaip 30 mokslinių straipsnių, skaitė pranešimus mokslinėse konferencijose.

Dalyvavo Atgimimo Sąjūdžio veikloje. Nuo 1991 m. Lietuvos krikščionių demokratų partijos narys, LKDP Kauno skyriaus pirmininkas, nuo 2008 m. partijos Tėvynės sąjunga - Lietuvos krikščionys demokratai narys, tarybos narys, LKD bendrijos valdybos narys. 1997–2000 m., 2003–2007 m., 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Kauno miesto savivaldybės tarybos narys.

Sutuoktinė Laima, vaikai Giedrius, Jūratė.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Anketa .
Lietuvos Respublikos prezidentūra

**Lietuvos prezidentūra** – Lietuvos prezidento biuras. Yra Vilniaus senamiestyje, prie Vilniaus universiteto, S. Daukanto a. 3. Įsikūrusi XIX a. vėlyvojo klasicizmo stiliaus dviaukščiuose rūmuose. Juos pritaikant prezidentūrai, atkurtas istorinis interjeras. Viduje yra klasicizmo epochos stiliaus salės. Baltoji – pagrindinė, kurioje teikiami apdovanojimai, Prezidentas susitinka su visuomene; Mėlynoji skirta prezidento konfidencialiems pokalbiams; Žaliojoje Prezidentas posėdžiauja su vyriausiais patarėjais; taip pat čia – Žemėlapių, Delegacijų, Derybų, Pasitarimų salės.

Prezidentas čia dirba ir priima svečius. Fasadas papuoštas Vyčiu. Kai Prezidentas yra rūmuose, virš Vyčio iškeliama Prezidento vėliava. Rūmai yra vėlyvojo klasicizmo (ampyro) stiliaus. Prezidentūros rūmų parko ąžuolai – savivaldybės saugomas gamtos paveldo objektas.

Tarpukariu LR prezidentūra buvo Kaune, XIX a. vidurio pastate – ji dabar vadinama Lietuvos istorine prezidentūra.

## Istorija

Nuo XIV a. rūmai minimi kaip didikų Goštautų rezidencija. 1543–1794 m. čia rezidavo Vilniaus vyskupai.

Užėjus carmečiui, rūmus perėmė Vilniaus generalgubernatorija. 1800–1801 ir 1809–1811 m. rūmuose gyveno Vilniaus generalgubernatorius Michailas Kutuzovas, 1812 m. prancūzmečiu – Napoleonas Bonapartas. 1824–1832 m. rūmus pagal žymaus rusų architekto Vasilijaus Stasovo sumanymą rekonstravo Karolis Podčašinskis. Rūmams užtvėrus Universiteto gatvę, buvo nugriauta dalis prie gatvės buvusių universiteto pastatų. Rūmai visada buvo reprezentaciniai, juose apsistodavo atvykę į Vilnių valdovai.

1939 m., kai Vilnius grįžo Lietuvai, planuota, kad čia bus prezidentūra, tačiau sovietmečiu čia buvo Karininkų rūmai, vėliau – Menininkų rūmai. Lietuvai atgavus nepriklausomybę, prezidentas Algirdas Brazauskas nutarė Menininkų namuose įkurti prezidentūrą. Ji čia perkelta 1997 m., o Menininkų rūmai persikėlė į Vilniaus rotušę.

1990–1997 m. pastatu naudojosi Prancūzijos ambasada. 1997 m. į rūmus įsikėlė prezidentūra.


Vilnia, Masalski. Вільня, Масальскі (P. Benoist, 1850) (2).jpg|1850 m. graviūroje (dail. Benoist)
Vilniaus generalgubernatūros rūmai. XIX a. 8 deš..jpg|XIX a. 8 deš. Vilniaus generalgubernatūros rūmai
1870-1880-Presidential-Palace-in-Vilnius.jpg|1870–1880 m. Vilniaus generalgubernatūros rūmai


## Galerija

The Presidential Palace in Lithuania.jpg|2006 m. vakare
Prezidenturos kiemelis.JPG|2013 m. kiemas
LRP Staircase by Augustas Didzgalvis.jpg|Reprezentacinė laiptinė
LRP White Hall 1 by Augustas Didzgalvis.jpg|Baltoji salė
LRP White Hall 2 by Augustas Didzgalvis.jpg|Baltoji salė
LRP Press Briefing Room 1 by Augustas Didzgalvis.jpg|Spaudos salė
LRP Press Briefing Room 2 by Augustas Didzgalvis.jpg|Spaudos salė
LRP Press Briefing Room 3 by Augustas Didzgalvis.jpg|Spaudos salė
LR Prezidentura by Augustas Didzgalvis.jpg|LR Prezidentūros rūmų kompleksas (žali stogai)


## Taip pat skaitykite
* Lietuvos istorinė prezidentūra Kaune

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Svetainė
Arūnas Keserauskas

**Arūnas Keserauskas** (g. 1956 m. rugpjūčio 26 d. Kaune) – Lietuvos ir Kauno miesto politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija

1982 m. baigė Kauno politechnikos institutą, ekonomistas. 1995 m. BĮ Terra Optima direktorius, 1998 m. SP UAB „Kauno vandenys“ valdybos pirmininkas. 2000 m. AB „Lietuvos energija“ generalinis direktorius.

1993 m. Tėvynės sąjungos (Lietuvos konservatorių) narys, 2007 m. vykdomasis sekretorius. 1997–2000 m. Kauno miesto savivaldybės tarybos narys. Nuo 2006 m. vasario 13 d. Kauno miesto savivaldybės administracijos direktorius. 2007 m. balandžio 19 d. miesto mero Andriaus Kupčinsko siūlymu vėl išrinktas Kauno miesto savivaldybės administracijos direktoriumi. Tais pat metais turėjo trauktis iš posto dėl pareikšto bendrapartiečių nepasitikėjimo, buvo kaltinamas asmeninės naudos siekimu. 2009–2015 m. – AB „Vilniaus šilumos tinklai“ direktorius.

Vaikai Vytis, Adas, Arnas, Lina, Emilis ir Nora.

## Išnašos

## Nuorodos
Angel of Retribution

***Angel of Retribution*** yra penkioliktasis Judas Priest studijinis albumas, išleistas 2005 m. Jame dainuoja į grupę po 12 m. pertraukos grįžęs vokalistas Rob Halford. Albumas debiutavo 13 vietoje JAV Billboard Hot 100 tope ir yra aukščiausiai pakilęs Judas Priest albumas. Tai taip pat pirmas kartais, kai Judas Priest albumas pakilo į pirmąją vietą nacionaliniame tope (Graikijoje). Albumą prodiusavo Roy Z.

## Užuominos dainų žodžiuose
Šio albumo dainų žodžiuose yra užuominų į senesnius albumus ir dainas, taip pabrėžiant, jog Judas Priest nepamiršo savo praeities. Daina *Demonizer* turi užuominų į dainas *The Hellion* iš albumo Screaming for Vengeance ir *Painkiller* iš albumo tuo pačiu pavadinimu. Dainą *Deal with the Devil* galima vertinti kaip Judas Priest biografiją, nusakančią grupės ištakas Anglijos vakaruose, pamininčią dienas, kai grupė daug koncertavo Anglijoje ir praktikavo Švento Juozapo bažnyčioje Velse, kur ir gimė grupės pavadinimas.

## Albumo dainos
Visų dainų žodžių autoriai Rob Halford, K. K. Downing ir Glenn Tipton, išskyrus pažymėtas.
# „Judas Rising“ – 3:52
# „Deal With the Devil“ – 3:54 (žodžiai Halford, Downing, Tipton, Roy Z)
# „Revolution“ – 4:42
# „Worth Fighting For“ – 4:17
# „Demonizer“ – 4:35
# „Wheels of Fire“ – 3:41
# „Angel“ – 4:23
# „Hellrider“ – 6:06
# „Eulogy“ – 2:54
# „Lochness“ – 13:28

## Grupės nariai
* Rob Halford – vokalas
* Glenn Tipton – gitara
* K. K. Downing – gitara
* Ian Hill – bosinė gitara
* Scott Travis – būgnai

## Šaltiniai
Liveta Kazlauskienė

**Liveta Paulauskaitė-Kazlauskienė** (g. 1964 m. rugsėjo 27 d. Tauragėje) – estrados dainininkė, Lietuvos ir Kauno rajono politinė bei visuomenės veikėja.

## Biografija
Gyveno ir augo Taurų kariniame miestelyje. 1971–1979 m. mokėsi Tauragės 1-ojoje vidurinėje mokykloje. 1984 m. Tauragės politechnikume baigė ŽŪE specialybę ( žemės ūkio elektrifikaciją). 1983–1985 m. Tauragės skaičiavimo mašinų elementų gamyklos kontrolierė.

1991–1994 m. Kauno koncertinės agentūros „Litart“ solistė. Nuo 1994 m. Lietuvos Pop estrados dainininkė, šeimyninio Livetos ir Petro Kazlauskų dueto vadybininkė, koncertų ir labdaros, paramos koncertų, bei renginių organizatorė. 1994 m. konkurso „Dainuoju Motinai Tėvynei“ laureatė.

2000–2004 m. Kauno rajono Karmėlavos seniūnijos tarybos narė, 2004–2007 m. tarybos pirmininkė. Nuo 2002 m. Karmėlavos bendruomenės „Židinys“ tarybos ir valdybos narė. Labdaros ir paramos fondo „Algojimas“ valdybos narė.

2007–2010 m. Tėvynės sąjungos-Lietuvos krikščionių demokratų partijos narė. 2007–2011 m. Kauno rajono savivaldybės tarybos narė. Nuo 2012 m. politinės partijos Tvarka ir teisingumas narė, partijos Kauno rajono skyriaus pirmininko pavaduotoja.

Sutuoktinis Petras Kazlauskas (g. 1956), duktė iš pirmos santuokos Ingrida Kazlauskaitė (g. 1983).

## Šaltiniai

## Nuorodos
* L. Kazlauskienę dainuoti suviliojo vyras, 2006-07-14
Baunčio salos

**Baunčio salos**, arba **Dosnõs salos** () – 13 uolinių salų grupė Ramiajame vandenyne, 650 km į pietryčius nuo Pietų salos, įeina į Naujosios Zelandijos sudėtį. Plotas 1,3 km². Salos negyvenamos.

Aukščiausia vieta Fanelo (*Funnel*) saloje – 73 metrai. Gausu jūros paukščių (albatrosų, pingvinų). Baunti salas 1788 m. atrado britų kapitonas William Bligh. Naujosios Zelandijos subantarktinių salų grupėje įtrauktos į UNESCO Pasaulio paveldo sąrašą.

## Šaltiniai
Mantvydiškis

**Mantvydiškis** (arba ***Muntvydiškis, Montvydiškis, Variakojai***) – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, 1 km į šiaurės rytus nuo Gajūnų. Šalia yra kaimo kapinaitės ir Linksmagirės poilsiavietė, prie tvenkinio. Į šiaurę nuo kaimo prasideda Biržų giria, šiaurės vakaruose prateka upelis Molina. Kaime nuo seno gyvena Variakojų giminė.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kempbelo salos

**Kempbelo salos** () – grupė subantarktinių salų Ramiajame vandenyne, priklausančių Naujajai Zelandijai, į pietus nuo Pietų salos. Kempbelo salos susideda iš vienos didelės Kempbelo (*Campbell*), ir keleto mažesnių salų: Dento (*Dent*), Foli (*Folly*), Žakmarto (*Jacquemart*). Plotas 113,31 km².

Naujosios Zelandijos subantarktinių salų grupėje įtrauktos į UNESCO Pasaulio paveldo sąrašą.

## Išnašos
Arūnas Karlonas

**Arūnas Karlonas** (g. 1979 m. sausio 15 d. Kaune) – Lietuvos ir Kauno rajono politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija

Baigė Domeikavos vidurinę mokyklą. 2001 m. Vytauto Didžiojo universitete baigė viešąjį administravimą, bakalauras, 2003 m. magistras.

1999 m. draudimo agentas. 2000–2003 m. Kauno rajono Domeikavos seniūnijos seniūnas. 2003–2010 m. Kauno apskrities viršininko administracijos Regioninės plėtros departamento direktorius. 2010–2015 m. Mokslo, inovacijų ir technologijų agentūros direktorius. Nuo 2015 m. Lietuvos Respublikos komercijos atašė Kinijoje ir Korėjai, Vietnamui, Mongolijai.

2003 m. ir nuo 2007 m. Kauno rajono savivaldybės tarybos narys.

Iki 2011 m. Naujosios sąjungos (socialliberalai), nuo 2011 m. Darbo partijos narys.

Vytauto Didžiojo universiteto tautinių šokių ansamblio „Žilvitis“ narys. Sutuoktinė Aušra.

## Nuorodos
* 2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai.

## Išnašos
Moodle

**Moodle** (angl. Modular Object Orentiered Dynamic Learning Environment) – atvirojo kodo žiniatinklinė virtualaus mokymosi aplinka, suprojektuota padėti pedagogams organizuoti mokymosi kursus tinkle.

Moodle remiasi socialinio konstruktyvizmo teorija.

Tai PHP  ir MySQL  (palaiko ir kitas duomenų bazes) pagrindu sukurta sistema. Programa turi modulinę struktūrą. Kiekvienas modulis papildo ją naujomis priemonėmis.
Justinas Urbanavičius

**Justinas Urbanavičius** (g. 1982 m. sausio 1 d. Kaune) – Lietuvos ir Kauno rajono politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija
Gimė 1982 m. Garliavoje Alfonso ir Irenos Urbanavičių šeimoje.

2001 m. baigė Garliavos vidurinę mokyklą ir įstojo į Lietuvos žemės ūkio universiteto Miškų fakultetą. 2007 m. apgynė miškininkystės magistro laipsnį. Studijuodamas universitete įstojo į Divizijos generolo Stasio Raštikio puskarininkių mokyklą. 2005 metais baigus studijas jam suteiktas atsargos karininko leitenanto laipsnis.

Dar studijų metais pradėjo dirbti VĮ Kazlų Rūdos mokomosios miškų urėdijos Šališkių girininkijoje eiguliu. Už gerą darbą ir reikiamą išsilavinimą perkeltas į aukštesnes pareigas.
Dirbo VĮ Kazlų Rūdos mokomosios miškų urėdijos Braziūkų girininkijoje girininko pavaduotoju. Taip pat buvo neetatinis aplinkos apsaugos inspektorius.

Publikavo straipsnius spaudoje, tapo Alšėnų seniūnijos bendruomenės tarybos nariu. 2003 m. įstojo į Lietuvos krikščionių demokratų partiją, subūrė nemažai jaunimo ir iki šiol yra šios partijos narys.

Aktyviai dirbdamas tapo Lietuvos krikščionių demokratų partijos Kauno rajono skyriaus pirmininku. 2007 m. dalyvavo savivaldybių tarybų rinkimuose, atstovavo savo krašto žmonėms Kauno rajono savivaldybės taryboje, buvo Socialinių reikalų ir sveikatos komiteto pirmininkas.

2008 metų Lietuvos Respublikos Seimo rinkimuose laimėjo rinkimus vienmandatėje Kauno-Kėdainių rinkimų apygardoje. Nuo 2015 metų Kauno rajono savivaldybės tarybos narys. Žmona Jurga – Kauno technologijos universiteto verslo ir vadybos magistrė.

## Šaltiniai
Žalesys

**Žalesys** – upė Kėdainių rajone, Vilainių seniūnijoje; Nevežio kairysis intakas. Prasideda Šventybrasčio miško vakariniame pakraštyje, netoli Panevėžio rajono ribos. Teka į pietvakarius lygiagrečiai su Vilainių-Krekenavos keliu. Įteka į Nevėžį 65 km nuo jo žiočių žemiau Tiskūnų.

Tiskūnuose Žalesys patvenktas (Tiskūnų tvenkinys). Teka lygumomis, dirbamais laukais ir pievomis.

Upėvardis (dar žinomas kaip *Žalasys*) kildinamas nuo spalvos pavadinimo *žalias, žalia*.

## Šaltiniai
Once

**Once** – penktasis Nightwish studijinis albumas, išleistas 2004 m. Tai paskutinis Nightwish albumas su vokaliste Tarja Turunen.

## Albumo dainos

## Grupės nariai
* Tarja Turunen – pagrindinis vokalas
* Erno „Emppu“ Vuorinen – gitara
* Marco Hietala – bosinė gitara/vokalas
* Tuomas Holopainen – klavišiniai
* Jukka Nevalainen – būgnai
Painkiller (albumas)

***Painkiller*** yra dvyliktasis Judas Priest studijinis albumas, išleistas 1990 m. Po šio albumo 12 m. grupę paliko vokalistas Rob Halford.

## Albumo dainos
# „Painkiller“ – 6:06
# „Hell Patrol“ – 3:37
# „All Guns Blazing“ – 3:58
# „Leather Rebel“ – 3:35
# „Metal Meltdown“ – 4:48
# „Night Crawler“ – 5:45
# „Between the Hammer & the Anvil“ – 4:49
# „A Touch of Evil“ – 5:45
# „Battle Hymn“ – 0:58
# „One Shot at Glory“ – 6:49

Papildomos dainos 2001 m. perleidime:

# „Living Bad Dreams“ – 5:21
# „Leather Rebel“ (Live) – 3:39

## Grupės nariai
* Rob Halford – vokalas
* Glenn Tipton – gitara
* K. K. Downing – gitara
* Ian Hill – bosinė gitara
* Scott Travis – būgnai
* Don Airey – klavišiniai (dainoje „A Touch of Evil“)
Sambuka

**Sambuka** – itališkas likeris iš anyžių. Manoma, kad pavadinimas kilęs iš lotyniško šeivamedžio (*Sambucus nigra*) pavadinimo, tačiau sambukos gamintojai teigia, kad taip nėra.

Skaidrus bespalvis, kartais su tamsiu ar rausvu atspalviu, saldus, anyžių aromato alkoholinis gėrimas. Stiprumas 40-42° alkoholio.

## Gamyba
Gaminamas iš spirito, cukraus, tikrojo žvaigždanyžio (*Illicium verum*) ekstrakto, pridedant šeivamedžio uogų trauktinės ir aromatinių žolelių, kurių tiksli sudėtis laikoma paslaptyje.

Kai kurios sambukos rūšys pagardinamos citrinos ekstraktu.

## Vartojimas

Yra daug sambukos gėrimo būdų. Keletas iš jų:
* *Con mosca* (pažodžiui *su musėmis*) – tradicinis itališkas būdas. Sambuka patiekiama su trimis kavos pupelėmis, įdėtomis į gėrimą. Tai simbolizuoja sveikatą, turtą ir laimę. Išgėrus likerį, pupelės sukramtomos.
* Gryna sambuka geriama kaip didžestivas.
* Sambuka taurėje uždegama. Geriama iš karto, kai užgęsta liepsna, o gėrimas dar neatšalo.
* Imamos dvi taurės. Į vieną iš jų pilamas likeris, uždegamas ir perpilamas į antrąją taurę (taurė gali būti apsukama apie savo ašį, kad neįtrūktų stiklas). Po to pirmoji taurė apverčiama ir statoma į lėkštelę. Tarp taurės ir lėkštelės turi būti patiesta servetėlė ir įstatytas šiaudelis. Tuomet likeris išgeriamas, o lėkštelėje susidarę garai įkvepiami per šiaudelį.

Sambuka naudojama kokteiliams gaminti.
* *Ugninis* – į aukštą taurelę pilama keletas sluoksnių alkoholinių gerimų pagal jų stiprumo didėjimą: likeris, šampanas, sambuka, degtinė, absentas. Gėrimas uždegamas ir geriamas per šiaudelį. Reikalui esant, užgeriama citrinos sultimis.
Aleksandras Bosas

**Aleksandras Bosas** (1951 m. gegužės 18 d. Pervazninkuose, Šakių rajonas – 2014 m. liepos 21 d.) – pedagogas, Lietuvos ir Kauno rajono partinis, politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija
Mokėsi Šakių vidurinėje mokykloje, 1972 m. baigė Vilniaus valstybinį pedagoginį institutą, rusų kalbos ir literatūros mokytojas.

Nuo 1972 m. dirbo mokytoju Garliavos vidurinėje mokykloje, DOSAAF organizacijoje, ėjo Vandžiogalos kolūkio partijos sekretoriaus pareigas, dirbo Kauno rajono Vykdomajame komitete. Baigė Vilniaus aukštąją partinę mokyklą. Dalyvavo įvairiuose karinio pasirengimo kursuose, 1989 m. jam suteiktas majoro laipsnis. 1991–1999 m. dirbo Lietuvos konsulate Kaliningrade. 2000–2014 m. Garliavos vidurinės mokyklos direktoriaus pavaduotojas ūkio reikalams.

1999 m. Naujosios sąjungos narys, Kauno skyriaus pirmininko pavaduotojas. 2005 m. Darbo partijos narys. 2007–2011 m. Kauno rajono savivaldybės tarybos narys.

Profesinės sąjungos „Sandrauga“ komiteto narys, Lietuvos senovinės automototechnikos mėgėjų klubo narys, asociacijos „Lietuva be nacizmo“ narys, mokyklos tarybos narys. Sutuoktinė Natalija, vaikai Nerijus, Mindaugas, Vladislovas, Evelina. Palaidotas Sudargo (Šakių r.) kapinėse.

## Bibliografija
* Epigramos / iliustr. Edmundas Unguraitis. – Kaunas: Gabija, 2003. – 116 p.: iliustr. – ISBN 9955-440-30-9
* Sofogramos: epigramos. – Garliava, 2011. – 127 p.: iliustr. – ISBN 978-609-408-205-4
* Iš ten sugrįžtantiems: apie Šoa rimtai ir su ironija: poezija / iliustr. Vladimiras Beresniovas. – Kaunas: Arx reklama, 2014. – 135 p.: iliustr. – ISBN 978-609-8081-11-4

## Šaltiniai
Lėkis

**Lėkis** – pastatų (dažniausiai medinių) kraigo galo puošybos elementas. Daromi iš ornamentiškai pjausytų lentų. Kartais dažomi melsva, balta, ruda spalva. Yra 3 pavidalų ir konstrukcijų: poriniai (dviejų įstrižai sukryžiuotų lentų), vertikalūs (vienos trumpos lentos) ir mišrūs. Labiausiai paplito XIX a.–XX a. pr. Dabar lėkius galima pamatyti pajūryje, Rytų Lietuvos kaimuose. Buvo naudojami siekiant apsaugoti stogą nuo vėjo, kuris draikydavo šiaudus.

Lėkiais puošti gyvenamieji namai, klėtys, rečiau tvartai, daržinės ar jaujos. Lėkiuose būna išdrožti geometriniai, augaliniai, dangaus kūnų, zoomorfiniai (žalčiukai, žirgeliai, avinų galvos, paukščiai ir pan.) motyvai. Sudėtingiausios lėkių formos aptinkamos Mažojoje Lietuvoje ir Žemaitijoje. Čia arklių galvos dar dabinamos išpjaustinėtomis gėlėmis ir paukščiais. Mažojoje Lietuvoje lėkių būta gausiau nei kitur. Itin populiarios buvo žirgelių galvos su puošniais karčiais ir kamanomis. Aukštaitijoje dažnesni paprasti rago, gaidžio ar žirgo galvos siluetai be kitų priedų. Čia lėkių ornamentas labiau susmulkintas nei Žemaitijoje. Dzūkijos lėkiai panašūs į aukštaitiškus, tačiau čia daugiau aptinkama ragų pavidalo lėkių bei paukščių. Kai kurie statmeni lėkiai panašūs į prieverpstes. Dzūkijos kaimuose randama ir antropomorfinio pavidalo lėkių. Suvalkijoje lėkiai – retenybė.

Tikėta, kad ant stogo įrengti žirgelių arba paukščių pavidalo lėkiai apsaugo namus nuo blogio. Lėkių terminas pirmą kartą pavartotas Simono Daukanto veikale „Būdas senovės lietuvių, kalnėnų ir žemaičių“ (1845 m.).

## Šaltiniai
Kermadeko salos

**Kermadeko salos** () – 4 vulkaninių salų ir keleto uolų grupė Ramiajame vandenyno pietvakariuose. Salos nuo 1887 m. priklauso Naujajai Zelandijai. Plotas apie 33 km². Jas nuo Šiaurės salos šiaurrytinės dalies skiria apie 900 kilometrų.

Sudaro šios salos:
* Raulas (*Raoul*) – plotas 29,38 km², aukštis 516 m (Moumoukajaus k.)
* Makaulis (*Macauley*) – plotas 3,06 km², aukštis 238 m
* Kurtis (*Curtis*) – plotas 0,59 km², aukštis 137 m
* 'Lesperanso uola – plotas 0,05 km², aukštis 70 m
* Makdonaldo uola (*Macdonald Rock*)
* Havro uola (*Havre Rock*)
* Bengalų žvaigždės banka

Yra veikiančių ugnikalnių, terminių ežerų, būna žemės drebėjimų. Salos negyvenamos, išskyrus Raulo salą, kurioje stovi vyriausybinė meteorologinė ir radijo stotis. Kermadeko salų klimatas subtropinis. Vidutinė mėnesio temperatūra apie 22,4&nbsp;°C. Tik vasarį ir rugpjūtį temperatūra nukrenta iki 16&nbsp;°C. Per metus prilyja apie 1500 mm. Nuo spalio iki sausio kritulių iškrinta mažiau. Veši subtropiniai miškai. Jūrinių paukščių kolonijos. 1934 m. paskelbtos rezervatu.

Kurtiso ir Makaulio salas 1788 m. atrado britai, kitas salas 1793 m. prancūzai.

## Šaltiniai
Anihiliacija

**Anihiliacija** ( niekas) – fizikos terminas, žymintis subatominės dalelės susidūrimą su ją atitinkančia antidalele ir jų virsmą kitomis dalelėmis. Energijos ir judesio kiekio tvermės dėsniai neleidžia dviem dalelėms išnykti, taigi jos pavirsta naujomis dalelėmis.

Kai mažos energijos elektronas susiduria su antielektronu (pozitronu) ir anihiliuoja, jie gali sudaryti tik du gama spindulių fotonus, nes neturi pakankamai masės, kad pavirstų į didesnės masės daleles.

Elektrono ir pozitrono poros anihiliacija į *pavienį* fotoną e+&nbsp;+&nbsp; e-&nbsp;→&nbsp;γ yra neįmanoma, kadangi tokiame procese būtų pažeisti energijos ir judesio kiekio tvermės dėsniai. Atvirkštinė reakcija taip pat neįmanoma dėl šios priežasties, išskyrus tuos atvejus, kada egzistuoja kita dalelė, galinti nusinešti energijos ir judesio kiekio perteklių.
Tačiau, kvantinėje lauko teorijoje toks procesas yra leistinas, jei jis aprašo tarpinį virtualų vyksmą. Vieni autoriai interpretuoja tai teigdami, kad fotono egzistavimo laikas proceso metu yra per trumpas tam, kad jo energija būtų apibrėžta (Heizenbergo neapibrėžtumo principas) ir energijos bei tvermės dėsniai gali būti lokaliai pažeisti. Kiti autoriai savo interpretacijoje pasirenka tarpinį fotoną su mase nelygia nuliui. (Galutiniam rezultatui neturi įtakos tarpinio virtualaus fotono masės pasirinkimas). Tokia interpretacija įgalina būdą **virtualios poros** susidarymui arba anihiliacijai, kuomet vienadalelinė kvantinė būsena gali fluktuacijos metu pavirsti į dvidalelinę būsena bei atvirsti atgal (koherentinė superpozicija). Tokie vyksmai yra svarbūs nagrinėjant vakuumo būsenas bei renormalizacijos problemą kvantinio lauko teorijoje.
Ačeho sultonatas

**Ačeho sultonatas** (ačeh. *Keurajeuën Acèh Darussalam*) – istorinė valstybė, egzistavusi Sumatros šiaurėje 1496–1902 m. Jo istorinis kultūrinis branduolys buvo ačehų gyvenamos sritys dabartinėje Ačeho provincijoje, ypač aplink miestą Banda Ačehą (tuomet vadintas *Kutaradža*). Ačehas buvo viena stipriausių Malajų salyno valstybių, XVII a. pradžioje sukūrusi tikrą prekybinę imperiją, propagavusi islamo meną ir kultūrą.

## Istorija
Ačehų gyvenamos sritys nuo XIII a nemažai kontaktavo su kaimynine malajų valstybe Samudera. XV a. iš jos atkeliavo islamas. Tada buvo sukurtas Ačeho sultonatas.

Jis gana anksti pradėjo reikšti ambicijas kitų salyno šalių atžvilgiu, užkariaudamas Samuderą ir plėsdamas teritorijas į pietus. Jam labai pasitarnavo portugalai, 1511 m. užėmę Melaką ir sužlugdę Melakos sultonatą. Po šio užėmimo musulmonų pirkliai vengė naudotis Melakos uostu ir Ačehas greitai užpildė šią nišą, konkuruodamas su Melakos įpėdiniu Džohoru.

XVII a. pradžioje, didžiųjų sultonų laikais, Ačehas tapo jūrine imperija, kontroliuojančia beveik visą Sumatros rytinę dalį, Kedahą, Malakos pusiasalio vakarines pakrantes, taip pat Pahangą. Jis turtėjo iš pipirų, betelio ir alavo prekybos. Sultonate buvo rūpinamasi kultūra ir mokslu.

Po sultono Iskandar Thani mirties, sultonatą valdė kelios moterys sultonės. Prasidėjo silpnėjimo laikotarpis ir sultonatas subiro į smulkias valstybėles.

XIX a. viduryje, olandams ir britams aktyviai kolonizuojant Malajų salyną, Ačehas išgyveno naują klestėjimo etapą. Sultonams konsoliduojant buvusias sultonato žemes, jų interesai susikirto su olandų interesais, kas 1873 m. sukėlė Ačeho karą. Labai žiaurus karas baigėsi sultono mirtimi ir visiška olandų pergale. 1903 m. sultonatas buvo prijungtas prie Olandų Rytų Indijos, tapdamas viena paskutiniųjų kolonizuotų valstybių Malajų salyne.

## Sultonų sąrašas

* 1496–1528 Ali Mughayat Syah
* 1528–1537 Salahuddin
* 1537–1568 Alauddin al Qahhar
* 1568–1575 Husain Ali Riayat Syah
* 1575 Muda
* 1575–1576 Sri Alam
* 1576–1577 Zainal Abidin
* 1577–1589 Alauddin Mansur Syah
* 1589–1596 Buyong
* 1596–1604 Alauddin Riayat Syah Sayyid al-Mukammil
* 1604–1607 Ali Riayat Syah
* 1607–1636 Iskandar Muda
* 1636–1641 Iskandar Thani
* 1641–1675 Ratu Safiatuddin Tajul Alam
* 1675–1678 Ratu Naqiatuddin Nurul Alam
* 1678–1688 Ratu Zaqiatuddin Inayat Syah
* 1688–1699 Ratu Kamalat Syah Zinatuddin
* 1699–1702 Badrul Alam Syarif Hashim Jamaluddin
* 1702–1703 Perkasa Alam Syarif Lamtui
* 1703–1726 Jamal ul Alam Badrul Munir
* 1726 Jauhar ul Alam Aminuddin
* 1726–1727 Syamsul Alam
* 1727–1735 Alauddin Ahmad Syah
* 1735–1760 Alauddin Johan Syah
* 1750–1781 Mahmud Syah
* 1764–1785 Badruddin
* 1775–1781 Sulaiman Syah
* 1781–1795 Alauddin Muhammad Daud Syah
* 1795–1815 Alauddin Jauhar ul Alam
* 1815–1818 Syarif Saif ul Alam
* 1818–1824 Alauddin Jauhar ul Alam
* 1824–1838 Muhammad Syah
* 1838–1857 Sulaiman Syah
* 1857–1870 Mansur Syah
* 1870–1874 Mahmud Syah
* 1874–1903 Muhammad Daud Syah
Granulitas

**Granulitas** – aukštatemperatūrė metamorfinė uoliena, turinti granuliuotą (granoblastinę) struktūrą. Granulitas sudarytas iš kvarco, plagioklazo, kalio felšpato, granatų su nedideliais silimanito, kianito ir kitų mineralų kiekiais. Pagrindinė granatų dalis – piropas.

Granulitas dažniausiai susidaro regioninio metamorfizmo metu. Šiai uolienai susidaryti reikalinga aukšta (iki 1000 °C ir aukštesnė) temperatūra.
Vidmantas Vitkauskas

**Vidmantas Vitkauskas** (g. 1962 m. sausio 17 d. Kaune) – Lietuvos pedagogas, Kauno rajono politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija
1980 m. baigė Kauno 13-ąją vidurinę mokyklą, 1985 m. baigė Vilniaus pedagoginį institutą, istorijos mokytojas. 2000 m. baigė Kauno technologijos universiteto Administravimo fakulteto socialinių mokslų (edukologijos) magistrantūrą, edukologijos magistras.

1985–1990 m. Kauno rajono Domeikavos vidurinės mokyklos direktoriaus pavaduotojas, 1990–1992 m. – Garliavos 2-osios vidurinės mokyklos, nuo 1992 m. Garliavos Juozo Lukšos gimnazijos direktorius.

Nuo 1988 m. aktyviai dalyvavo Kauno miesto ir rajono visuomeninėje ir politinėje veikloje. Buvo aktyvus įvairių „Atgajos“ draugijos akcijų dalyvis, Domeikavoje įsteigė Lietuvos Sąjūdžio mokytojų grupę. 1990–2000 m. krašto apsaugos pajėgų savanoris.

Lietuvos centro sąjungos, Lietuvos liberalų ir centro sąjungos, nuo 2006 m. Lietuvos Respublikos liberalų sąjūdžio narys. Šiuo metu nepartinis.

1990–1995 m. Kauno rajono tarybos deputatas, 1995–1997 m., 1997–2000 m., 2000–2003 m., 2003–2004 m. ir 2007 m. (atsisakė mandato) Kauno rajono savivaldybės tarybos narys. 1992–1995 m. savivaldybės tarybos pirmininkas.

Nuo 2005 m. žurnalo „Į laisvę“ redaktorius. 

Vaikai Vytenis, Almantas, Vincentas

## Įvertinimas
* 2007 m. – Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino ordino Riterio kryžius
* Garliavos bendruomenės ir seniūnijos nominacija už visuomeninę veiklą „Metų garliavietis -2006“,
* Kauno rajono savivaldybės III laipsnio Garbės ženklas (2009),
* Lietuvos politinių kalinių ir tremtinių sąjungos I laipsnio žymuo „Už nuopelnus Lietuvai“ (2011),
* Kauno rajono savivaldybės administracijos kultūros, švietimo ir sporto skyriaus nominacija „METŲ MOKYTOJAS 2012“.
* Garliavos bendruomenės ir seniūnijos nominacija už veiklą švietimo srityje „Metų garliavietis (2014)

## Šaltiniai
Galvanomagnetiniai reiškiniai

**Galvanomagnetiniai reiškiniai** – antriniai reiškiniai, kurie atsiranda pirmos eilės laidininkuose (t. y. tokiose medžiagose, kur krūvio nešėjai elektronai, o ne jonai) kartu veikiant elektriniam ir magnetiniam laukui.

Labiausiai tokie efektai išryškėja, kai elektrinis ir magnetinis laukai statmeni. Visi galvanomagnetiniai reiškiniai skirstomi į **skersinius** ir **išilginius**.

**Skersiniai** – vadinami tokie, kai atsiradęs potencialų skirtumas arba temperatūros gradientas būna statmenas elektros srovės krypčiai.

**Išilginiai** – kai pakitimai įvyksta elektros srovės tekėjimo kryptimi.

Pagal tai, kas magnetiniame lauke pakinta – elektrinis ar šiluminis dydis galvanomagnetiniai reiškiniai skirstomi į elektrinius ir šiluminius. Galvanomagnetinių reiškinių klasifikavimas pateikiamas lentelėje.
Obelių herbas

**Obelių herbas** – pagrindinis Obelių miesto ir Obelių seniūnijos (Rokiškio rajono savivaldybė) simbolis.

## Aprašas

Sidabriniame lauke mėlynas dešinysis kaspinas su trimis sidabriniais penkių vainiklapių žiedais su raudonais viduriukais.

## Simbolika
* mėlyna juosta – Kriaunos upė, 
* sidabrinis laukas – Obelių ežeras,
* obelų žiedai – pats Obelių miestas, kildinamas nuo bendrinio žodžio „obelis“.

## Istorija

Obeliai ilgą laiką neturėjo jokio herbo, jis buvo patvirtintas 1993 m. rugsėjo 8 d. Prezidento dekretu Nr. 119. Etalono autorius – Juozas Galkus.

## Šaltiniai
Vampire: The Masquerade – Bloodlines

**Vampire: The Masquerade – Bloodlines**, kitaip – tiesiog **Bloodlines** ar **VTMB** – kompiuterinis vaidmenų žaidimas, sukurtas kompanijos „Troika Games“ pagal „White Wolf“ leidžiamą garsų vaidmenų žaidimą „“. Šis žaidimas, kartu su tą pačią dieną išėjusiu „Half-Life 2“, pirmasis naudojo „Valve“ kompanijos Source variklį. Taip pat, tai yra trečiasis ir paskutinis „Troika“ išleistas darbas prieš kompanijos uždarymą 2005 m. vasarį. Prie jo dirbo tokie žinomi kūrėjai, kaip Tim Cain, Leonard Boyarsky ir Jason Anderson, išgarsėję kultiniu žaidimu „Fallout“.

Žaidime naudojama į Storytelling panaši sistema su nedideliais pakeitimais. Žaidėjas gali rinktis tik vieną iš septynių vampyrų klanų: brucha (*brujah*), malkavian, ventru (*ventrue*), nosferatu, tremer (*tremere*) bei gangrel, visi klanai priklauso Camarillai. Žaidime kaip NPC dar sutinkami Giovanni, Tzimisce bei šiaip neįvardintų klanų Sabbato atstovai.

Veiksmas vyksta Los Andžele, ir žaidime 3D grafikos pagalba daugiau mažiau tikroviškai atvaizduotos tikros Los Andželo vietovės – centras, Santa Monika, Kinų kvartalas, Holivudas ir kitos.

Nors kompanijos nebėra, fanai iki dabar šiam žaidimui kuria atnaujinimus ir klaidų taisymus.

Kaip ir kiti „Troika“ žaidimai, „Bloodlines“ susilaukė daug kritikos dėl techninių klaidų.

2019 metais buvo paskelbtas žaidimo tęsinys **, tačiau žaidimo išleidimas buvo atidėtas tiksliai nenustatytam laikui.

## Šaltiniai
Ruklos Šv. Dvasios bažnyčia

**Ruklos Šv. Dvasios bažnyčia** – šventykla, stovinti Ruklos miestelyje, Jonavos rajone. Įrengta buvusių kultūros namų patalpose. Koplyčioje ketvirtadieniais ir sekmadieniais vyksta šv. Mišios. Jos rengiamos ir Ruklos mokomojo pulko salėje. Iš Ruklos į Jonavą (pro Skarulius) kasmet organizuojama Didžiojo penktadienio Kryžiaus kelio procesija.

## Istorija

Senosiose Ruklos kapinaitėse laidoti pradėta XVII a., ten anksčiau stovėjusi koplyčia. Kapinės ir jose buvusi koplyčia sunyko, kai ši teritorija buvo atiduota sovietinės kariuomenės reikmėms. 1996 m. įsteigta Ruklos Šv. Dvasios parapija. Bažnyčiai (koplyčiai) įrengti suteiktos patalpos buvusiuose kultūros namuose. Nuo 2001 m. bažnyčios klebonas – kun. Arnoldas Valkauskas. Jis drauge yra ir Ruklos įgulos karo kapelionas, majoras.

## Atlaidai
* Šventosios Dvasios Atsiuntimo (Sekminių)
* Šv. apaštalų Petro ir Povilo – birželio 29 d. (keliama į artimiausią sekmadienį)
* Šv. arkangelo Mykolo – rugsėjo 29 d. (keliama į artimiausią sekmadienį)

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Arkivyskupijos informacija
* Parapijos ''Facebook'' puslapis
Irklakojai vėžiagyviai

**Irklakojai vėžiagyviai** (*Copepoda*) – žandakojų poklasis. Tai vėžiagyviai, turintys dviskiltį kiautą, kuris užsidaro su atitraukiamojo raumens pagalba. Neturi daugiau kaip dviejų ar trijų liemens išaugų. Gyvena tvenkiniuose ir jūrose, daugiausia dugne. Gėluosiuose vandenyse paplitę kiautavėžiai, mintantys įvairiu maistu.

Planktoniniai irklakojai vėžiagyviai yra svarbūs ekologiškai bei anglies ciklui, taip pat sudaro didelę dalį žuvų, banginių, jūros paukščių ir kitų vėžiagyvių maisto.