open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Dobromislė

**Dobromislė** – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 4 km į rytus nuo Vėliučionių, prie kelio . Yra koplyčia, Kyviškių pagrindinė mokykla.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Skirlėnai

**Skirlėnai** – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 8 km į rytus nuo Sužionių, Asvejos pietrytiniame krante. Seniūnaitijos centras. Yra biblioteka, paštas (LT-15007), Skirlėnų koplyčia.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Antaviliai (reikšmės)

**Antaviliais** vadinamos gyvenvietės:

* Vilkaviškio rajone;
* Vilniaus mieste;
* Zarasų rajone:
** Dusetų seniūnijoje,
** Imbrado seniūnijoje.
Gelgaudiškio Šv. Kryžiaus Išaukštinimo bažnyčia

**Gelgaudiškio Šv. Kryžiaus Išaukštinimo bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Gelgaudiškio mieste, 800 metrų į pietus nuo Nemuno.

## Istorija

Povilas Sapiega apie 1578 m. pastatė medinę bažnyčią, ji buvo Zapyškio parapijos filija. Kazimieras Ozemblovskis 1691 m. pastatė naują medinę bažnyčią. Elena Čartoriskienė pastatė kitą medinę. 1864 m. bažnyčia sudegė.

1866–1868 m. pastatyta dabartinė mūrinė bažnyčia. XIX a. veikė parapinė mokykla. 1977–1978 m. parapijos administratorius kunigas Gintautas Skučas bažnyčią suremontavo.

## Architektūra

Bažnyčia neogotikinė, stačiakampio plano, vienabokštė, su 3 bokšteliais, apside ir zakristijomis prie jos. Vienanavė.

## Šaltiniai
* 

## Nuorodos
* Vyskupijos informacija
* Gelgaudiškio bažnyčios istorija
Giedraičių šv. Baltramiejaus bažnyčia

**Giedraičių šv. Baltramiejaus bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Giedraičių miestelyje, prie kelio .

## Istorija

Bažnyčią Ldk Vytauto Didžiojo įpareigotas, 1410 m. pastatė Mykolas Gintilavičius-Gentvila. 1445 m. ji aprūpinta beneficija (vėliau aprūpindavo Giedraičiai). 1510 m. bažnyčia buvo perstatyta. Klebonui priklausė miestelio jurisdika, 8 kaimai, 3 ežerai. 1542 m. įrengtas šv. Onos altorius. 1655 m. Rusijos kareiviai bažnyčią sudegino, 1676 m. dar buvo laikina bažnyčia. 1725 m. įkurta Šv. Rožančiaus brolija. 1777–1782 m. veikė parapinė mokykla.

Žemaičių vyskupas Juozapas Arnulfas Giedraitis ir jo brolis Martynas 1809 m. pastatė dabartinę mūrinę bažnyčią. Pagal vyskupo valią po mirties 1838 m. jo širdis įmūryta presbiterijos sienoje; zakristijoje kabo fundatoriaus portretas. 1882 m. įsteigtas Giedraičių dekanatas, veikęs maždaug iki 2000 m. 1893 m. bažnyčioje vartota lenkų kalba, bet pamokslai sakyti ir lietuviškai. Pamaldos 1903 m. pradėtos laikyti lietuvių kalba, suburtas lietuvių bažnytinis choras. 1911 m. lenkai trukdydavo lietuviškas pamaldas bažnyčioje. 1912–1913 m. riaušių kėlėjai buvo teisiami. 1912–1914 m. veikė Lietuvių katalikų blaivybės draugijos skyrius, kuris 1913 m. birželio 29 d. Giedraičiuose surengė pirmą viešą lietuvišką vaidinimą.

1919 m. rugpjūčio 24 d. lenkai sutrukdė lietuviškas pamaldas, tyčiojosi iš klebono, jį terorizavo ir išvežė iš Giedraičių. Klebonas Kazimieras Liesevičius (1883–1963) 1949 m. suimtas ir nuteistas 10 metų kalėti, į Lietuvą grįžo 1955 m.

## Architektūra

Bažnyčia klasicistinė, bebokštė, su portalu, trikampiu frontonu ir plačiu antablementu. Vidus 3 navų, atskirtų pilioriais. Šventoriaus tvora akmenų mūro. Tvoros kampe – masyvi klasicistinė varpinė, pastatyta XIX a. viduryje pagal Karolio Gregotovičiaus projektą iš akmens mūro su ažūriniu viršutiniu tarpsniu iš medžio konstrukcijų.

## Galerija

Giedraičiai12.JPG|Varpinė
Giedraiciu varpine baznycia.jpg
Giedraiciu_baznycia.jpg|Šv. Baltramiejaus bažnyčia
Giedraičiai15.JPG|Bažnyčios vidus
Giedraičiai10b.JPG|Šv. Baltramiejaus bažnyčia nuo kapinių
Giedraičiai9a.JPG|Paminklas kapinėse
Giedraičiai14.JPG|Miestelio turgaus aikštė 


## Šaltiniai
* 

## Nuorodos
* Vyskupijos informacija
Katkiškė

**Katkiškė** – kaimas šiaurės vakarinėje Lazdijų rajono savivaldybės dalyje, į pietryčius nuo Lazdijų.

## Gyventojai

## Šaltiniai

*
Bajoriškiai

**Bajoriškiai** – kaimas šiaurės vakarinėje Lazdijų rajono savivaldybės dalyje, 1 km į pietryčius nuo Lazdijų, prie kelio .

## Etimologija
Pavadinimas kilęs iš asmenvardžio *Bajõras* arba bendrinio žodžio *[[bajorai|bajõras]]*.

## Istorija

XIX a. pab. kaimas (tada vadintas Zagovščyna) priklausė Seinų apskrities Alnų valsčiui, Lazdijų parapijai.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Šiauliai (Jauniūnai)

**Šiauliai** – kaimas Širvintų rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurės rytus nuo Jauniūnų. Seniūnaitijos centras. Yra koplyčia.

## Gyventojai

## Galerija

Šiauliai (Jauniūnai), bendruomenės centras.JPG|Bendruomenės namai
Šiauliai (Jauniūnai), kryžius.JPG|Kaimo kryžius
Šiauliai (Jauniūnai), stotelė.JPG|Stotelė
Šiauliai (Jauniūnai), ženklas.JPG|Riboženklis
Šiauliai prie Jauniūnų. KapinėsJPG.JPG|Kapinių kalnelis


## Šaltiniai
Nekrūnai

**Nekrūnai** – kaimas šiaurės vakarinėje Lazdijų rajono savivaldybės dalyje, 2 km į pietryčius nuo Lazdijų. Šalia kaimo kryžiuojasi plentai  ir .

## Istorija

XIX a. pab. Nekrūnų palivarkas priklausė Seinų apskrities Alnų valsčiui, Lazdijų parapijai. Į palivarko valdą pateko Klapotkė ir Papalazdijai.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Vyžulionys

**Vyžulionys** – viensėdis Vilniaus rajono savivaldybėje, 4 km į rytus nuo Paberžės, šalia Vyžulėnų ežero. Yra koplyčia, Vyžulionių dvaras su parku.

## Istorija

Iki II pasaulinio karo moderno stiliaus dvaro rūmai, statyti XX a. pradžioje, priklausė garsiam Vilniaus advokatui Bronislavui Vrublevskiui.

## Gyventojai

;Žymūs žmonės
* 1962 m. kaime gimė etnomuzikologė, sutartinių atlikėja Daiva Račiūnaitė-Vyčinienė

## Šaltiniai

*
Padumbliai

:: *Apie kaimą Lazdijų seniūnijoje žr. [[Padumbliai (Lazdijai)]]*.

**Padumbliai** – kaimas Lazdijų rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurę nuo Kapčiamiesčio, šalia Dumblio ežero. Praeina kelias . Patenka į Baltosios Ančios hidrografinį draustinį.

## Etimologija
Kaimas pavadintas pagal ežerą * Dum̃blis, Dumblỹs*.

## Istorija

XIX a. pab. kaimas pateko į Seinų apskrities Kapčiamiesčio valsčių, buvo Justianuvo dvaro valda.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Kaime 1934–1983 m. (su pertraukomis) gyveno Motiejus Bigelis, pedagogas, lietuvybės skleidėjas. Jo garbei pavadinta kaimo gatvė.

## Šaltiniai
Šilėnai (Klaipėda)

**Šilėnai** – kaimas Klaipėdos rajono savivaldybėje, 3 km į vakarus nuo Endriejavo.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Panarvė

**Panarvė** – kaimas šiaurės vakarinėje Lazdijų rajono savivaldybės dalyje, 2 km į šiaurės rytus nuo Lazdijų, prie kelio .

## Istorija

XIX a. pab. Panarvės (Ponarų) kaimas ir palivarkas priklausė Seinų apskrities Šventežerio valsčiui ir parapijai.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Žemaitkiemis (Lazdijai)

**Žemaitkiemis** – kaimas šiaurės vakarinėje Lazdijų rajono savivaldybės dalyje, 3 km į šiaurės vakarus nuo Lazdijų. Praeina kelias .

## Istorija

XIX a. pabaigoje kaimas priklausė Seinų apskrities Krasnavo valsčiui, Lazdijų parapijai; Krasnavo dvaro valda.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Gintališkės šv. apaštalo evangelisto Mato bažnyčia

**Gintališkės šv. apaštalo evangelisto Mato bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Gintališkės kaime, prie kelio , Bebrės ir Salanto santakos. Kultūros paveldo objektas Nr. 1534. Savo forma primena tradicinį gyvenamąjį namą.

## Istorija

Bažnyčia pastatyta apie 1730 m. Metrikų knygos rašytos nuo 1735 m. Manoma, kad 1778 m. naują bažnyčią pastatė Mykolas Pacas, 1779 m. jai dovanota žemės, 1781 m. įkurta parapija.

XIX a. pradžioje veikė parapinė mokykla. 1845 m. bažnyčia perstatyta, 1896 m. pakeista dalis sienojų, pastatas padidintas. 1850 m. pastatyta varpinė. Architektūros paminklu paskelbta 1957 m.

## Architektūra

Bažnyčia savo forma primena tradicinį gyvenamąjį namą, stačiakampio plano, su bokšteliais ant stogo galų. Šventoriaus tvora akmenų mūro.

Iki 2004 m. Gintališkės bažnyčioje buvo saugomi seniausi vargonai Lietuvoje, kurių pagaminimo data spėjama yra apie 1680 m. Dabar šie restauruoti vargonai yra Kretingos Viešpaties Apreiškimo Švc. Mergelei Marijai (pranciškonų) bažnyčioje.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Vyskupijos informacija
Girdiškės Švč. Mergelės Marijos Snieginės bažnyčia

**Girdiškės Švč. Mergelės Marijos Snieginės bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Šilalės rajono savivaldybėje, Girdiškės kaime, prie kelio , 8 km į šiaurės vakarus nuo Skaudvilės. Tai vienintelė bažnyčia Lietuvoje, pašvęsta Švč. Mergelės Marijos Snieginės garbei.

## Istorija

Pirmąją bažnyčią 1781 m. pastatė dvarininkas Jonas Adomavičius. Ji veikė koplyčios teisėmis, buvo Batakių parapijos filija. 1803 m. įkurta parapija. 1804 m. bažnyčiai dovanoti 2 valakai žemės. Apie 1896 m. pradėta statyti nauja mūrinė bažnyčia. Jos statyba labiausiai rūpinosi nuo 1894 metų Girdiškėje klebono pareigas ėjęs Juozapas Čerkeliauskas (1857–1926), kilęs iš Pušaloto (palaidotas prie Šiluvos Šviesos koplyčios). 1907 m. sienos buvo išmūrytos iki langų.

1909 m. gruodžio 31 d. senoji medinė bažnyčia sudegė. Pamaldos perkeltos į varpinę. Dar neįrengtoje mūrinėje bažnyčioje 1912 m. pradėta melstis. 1911–1914 m. veikė Lietuvių katalikų blaivybės draugijos ir Lietuvių katalikių moterų draugijos skyriai. Naujoje bažnyčioje 1928 m. įrengti originalūs altoriai iš ąžuolo šakų. Statyba rūpinosi kunigas Juozapas Čerkeliauskas, altorių įranga – kunigai Kazimieras Gasčiūnas ir Kazimieras Andriukaitis. K. Andriukaitis apie 1932–1934 m. Girdiškės senosiose kapinėse pastatė lurdą.

1928 m. bažnyčią konsekravo vyskupas Justinas Staugaitis. 1936 m. apmūrytos kapinės.

## Architektūra

Bažnyčia kryžminio plano, dvibokštė. Šventoriaus tvora medinių statinių, vartai papuošti arka iš ąžuolo šakų.

Bažnyčioje yra įspūdingi du šoniniai altoriai. Juos sukūrė 30 metų Girdiškėje kunigavęs Kazimieras Andriukaitis. Altoriai sukomponuoti iš nužievintų ąžuolų kamienų ir šakų. K. Andriukaitis vadovavo ir Telšių kunigų seminarijos statybai, buvo gabus statybininkas, apskaičiavo šiam pastatui reikalingų plytų skaičių taip, kad liko tik dvi. Taip pat Girdiškės parapijiečiams sukonstravo mašiną grūdams kulti ir valyti, įrenginius durpėms kasti, degti kalkėms.

## Galerija

Girdiskes_baznycia.JPG|Girdiškės bažnyčia
Girdiškės bažnyčia. Interjeras.JPG|Bažnyčios interjeras
1. Girdiškės bažnyčia. Centrinis altorius.JPG|Centrinis altorius
Girdiškės bažnyčia, vargonai.JPG|Vargonų choras
Girdiškė, vartai.JPG|Šventoriaus vartai


## Šaltiniai

* 

## Nuorodos

* Girdiškės Švč. Mergelės Marijos Snieginės parapija (dekanato inf.)
* Bažnytiniai dokumentai
Gegužinė (reikšmės)

**Gegužine** vadinama:

* Gegužinė – pasilinksminimas gamtoje (pavasarį, dažniausia – gegužės mėnesį);
* kaimai Lietuvoje:
** Jonavos rajone;
** Kaišiadorių rajone;
** Kėdainių rajone;
** Molėtų rajone;
** Panevėžio rajone:
*** Paįstrio seniūnijoje,
*** Vadoklių seniūnijoje;
** Radviliškio rajone;
** Ukmergės rajone;
** Vilniaus rajone:
*** Nemenčinės seniūnijoje,
*** Rudaminos seniūnijoje.
Gegužinė (Kaišiadorys)

**Gegužinė** – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybės šiaurėje, 9 km į šiaurę nuo Palomenės, kairiajame Neries krante, šalia kelio . Kaime stovi tašytų akmenų Gegužinės Viešpaties Apreiškimo Švč. Mergelei Marijai bažnyčia (pastatyta 1932 m.), yra kapinaitės. Vakarinė gyvenvietės dalis dar žinoma kaip Senoji Gegužinė.

## Geografija

Kaimas tęsiasi Neries pakrante apie 2 kilometrus, ją skiria 60 km nuo Neries žiočių Kaune. Ties Gegužine į Nerį įteka nedideli Bošės ir Beržės upeliai. Į pietvakarius nuo kaimo plyti Gegužinės miškas (2367 ha). Į vakarus nuo kaimo teka Lomena, į rytus – Laukysta (abu – Neries intakai). Ties Gegužine Neryje yra rėva, ten būta Avino (Barono) akmens, trukdžiusio sielininkams. Netoliese kaimo plyti Gegužinės miškas.

## Istorija

150 m į vakarus nuo Gegužinės 1996 m. rasti senovinės gyvenvietės pėdsakai. Ariamame smėlėtame lauke aptikta grublėtosios ir lygiu paviršiumi lipdytinės keramikos šukių bei geležies šlako. Lauke daug apdegusių ir skaldytų akmenų. Gyvenvietės kultūrinis sluoksnis, matyt, neišliko.

Istorinė Gegužinė plyti kairiajame Neries krante, 3 kilometrų ruože. Senoji Gegužinė yra ten, kur Beržė įteka į Nerį, ten buvo Gegužinės dvaras, kitapus – Gegužinės palivarko vieta. Naujoji Gegužinė – Neries ir Bošės santakoje, susitelkusi apie parapinę Viešpaties Apreiškimo Švč. Mergelei Marijai bažnyčią. Viduramžių LDK žemėlapiuose Gegužinė žymima buvus dešiniajame Neries krante, o ne kairiajame kaip dabar. Gegužinė pirmą kartą archyvuose paminėta XV a. pabaigoje ją valdant didikams Astikams. Kada čia įsikūrė gyvenvietė, vėliau tapusi nemažu centru, neaišku. Žinoma, kad LDK metais Gegužinė kurį laiką buvo net valsčiaus centras. Nuo seno šiame krašte buvo garsūs Čičinskai, Rolevskiai, Vadorackiai, Kasakovskiai, baronai Korfai, dvarininkai Bondzinskiai, Zaleskiai, Dambrauskai, Žižnevskiai, Chodkevičiai (Katkevičiai). Kai kurie jų buvo pagrindiniai keturių čia stovėjusių bažnyčių fundatoriai. Pirmąją medinę bažnyčią 1520 m. pastatydino, parapiją įkūrė, ją nekilnojamu turtu aprūpino Benigna Radvilaitė-Astikienė. Radvilos ir Astikai Gegužinėje nuo seno turėjo savo žemes.

1545 m. Stanislovas Astikavičius visą savo paveldėtą turtą, taip pat ir Gegužinės dvarą paliko savo broliui, Naugardo vaivadai Grigaliui Astikavičiui. Tuo metu Gegužinėje buvo 6 karčemos, vandens malūnas. Pro Gegužinę ėjo senasis Vilniaus–Kėdainių kelias. Veikė muitinė Neries upėje. 1795 m. Gegužinės miestelyje buvo 10 sodybų ir 73 gyventojai, taip pat 15 čigonų.

|}

## Gyventojai

## Galerija

Gegužinės bažnyčia.JPG|Gegužinės bažnyčia
Gegužinės kaimas.JPG|Gegužinė šalia kelio Jonava–Elektrėnai
Kapinaitės prie Gegužinės.JPG|Kapinaitės prie kaimo
Prie Gegužinės kaimo.JPG|Gegužinės kaimas šalia kelio 


## Šaltiniai

* 
* Erlanda Vitklauskienė. „Gegužinės parapijos ir bažnyčios istorija“. Kaišiadorys, 2007, Kaišiadorių muziejus.
Geidžiūnai

**Geidžiūnai** – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, 12 km į pietus nuo Biržų, prie Agluonos upės, prie kelio . Seniūnaitijos centras. Stovi medinė Geidžiūnų Šv. Angelų Sargų bažnyčia.

## Gyventojai

## Šaltiniai

## Nuorodos
*
Psitakozauras

**Psittacosaurus mongoliensis* (1923)
**Psittacosaurus sinensis* (1958)
**Psittacosaurus meileyingensis* (1988)
**Psittacosaurus xinjiangensis* (1988)
*?*Psittacosaurus sattayaraki* (1992)
**Psittacosaurus neimongoliensis* (1996)
**Psittacosaurus ordosensis* (1996)
**Psittacosaurus mazongshanensis* (1997)
*?*Psittacosaurus sibiricus* 

**Psitakozauras** (*Psittacosaurus*) – paukščiadubenis dinozauras, gyvenęs ankstyvosios kreidos laikotarpiu Azijoje. Vadinamasis „papūginis dinozauras“ taip pavadintas pagal savo papūgišką, bedantį ragu dengtą snapą.

Ilgis – 2,5 m. Aukštis – 1,5-2 m. Šio roplio sandaroje derinosi ankstyvesnių būrio atstovų ir vėlesnių – ančiasnapių ir raguotųjų dinozaurų – požymiai. Buvo žolėdis, bet tikriausiai galėjo smarkiai kirsti snapu ir nevengdavo praryti smulkesnių gyvūnų. Galvos šonuose turėjo kaulines keteras, bet skirtingai nuo vėlesniųjų ceratopsų (*Ceratopsidae*), klosčių ant sprando neturėjo.


Psittacosaurus Scale.svg|Psitakozauro palyginimas su žmogumi
Psittacosaurus2.jpg|Psitakozauro griaučiai
Arvydas Stašaitis

**Arvydas Stašaitis** (g. 1954 m. gruodžio 14 d.) – skandalingai pagarsėjęs lietuvių verslininkas.

Arvydas Stašaitis baigė Kūno kultūros institutą Kaune. Dirbo Sporto komitete sporto organizatoriumi, taip pat gelbėtoju, treneriu, prekybos srityje (vaisių ir daržovių bazėje).

Ėmėsi auginti nutrijas, lapes, audines, pardavinėjo kailio kepures ir kailinius Rusijoje.

Užsiėmė kompiuterių importu, Hamburge su partneriu iš Taivano įkūrė bendrą įmonę; per 2 m. tapo milijonieriumi.

Buvo išrinktas Lietuvos verslininkų sąjungos pirmininku.

Stašaičiui buvo iškelta byla dėl stambaus masto turto grobstymo, apie 5 metus buvo kalinamas neteisėtai; kalėjime ėmėsi teologijos, filosofijos, ekonomikos, kalbotyros studijų. A. Stašaitis yra neteistas.

2002 m. Europos žmogaus teisių teismas A. Stašaičiui priteisė piniginę kompensaciją (apie 100 000 litų) už jo laisvės ribojimą, kalinant be teismo sankcijos (nepagrįstai pratęsiant kardomąjį kalinimą).

Stašaitis vedęs (tris kartus), turi du sūnus (sūnus Martynas gyvena JAV) ir dvi dukras.

## Nuorodos
* Ryklio likimas  straipsnis apie Stašaičio verslo karjerą;
* ''STASAITIS v. LITHUANIA – 47679/99, 2002 ECHR 327'' Stašaitis prieš Lietuvą: bylos fabula ir EŽTT teismo sprendimas.
Šilėnai (Zujūnai)

**Šilėnai** – kaimas Vilniaus rajono savivaldybės vakaruose, 3 km į pietvakarius nuo Čekoniškių, dešiniajame Neries krante. Stovi medinė Šilėnų Švč. Mergelės Marijos bažnyčia (nuo 1725 m.). Šiaurėje plyti Šilėnų miškas (Dūkštų-Šilėnų miškai), kaimas priklauso Neries RP.

## Istorija

Šilėnai pirmąkart paminėti istoriniuose šaltiniuose 1500 m. kaip Ldk Aleksandro Jogailaičio dovana Vilniaus kapitulai (dabartinei Vilniaus arkivyskupijai). XIX a. Šilėnai buvo du kaimai (Šilėnai I ir Šilėnai II) ir dvaras Vilniaus apskrities Riešės valsčiaus Čekoniškių seniūnijoje.

2015 m. patvirtintas Šilėnų herbas.

|}

## Gyventojai

## Galerija

Silenu centras.JPG
Šilėnų mitologinis šaltinis.JPG|Šilėnų mitologinis šaltinis
Šaltinis "Akis", Šilėnai 1.JPG|Šaltinis "Akis" netoli Šilėnų
Šaltinis "Akis", Šilėnai 2.JPG|Šaltinis "Akis"
Akmeninis grindinys, Šilėnai 1.JPG|Akmeninis grindinys netoli Šilėnų
Akmeninis grindinys, Šilėnai 2.JPG|Akmeninis grindinys


## Šaltiniai

* 

## Nuorodos
* Apie Šilėnų kaimą 
* Šilėnai fotografijose
* Pažintinis maršrutas: Šilėnai-Naujosios Rėvos piliakalnis
Čekoniškės

**Čekoniškės** – kaimas Vilniaus rajono savivaldybės vakaruose, prie Čekonės upelio. Seniūnaitijos centras. Yra lenkiška Čekoniškių vidurinė mokykla ir lietuviškas Buivydiškių pagrindinės mokyklos Čekoniškių skyrius, išlikęs Čekoniškių dvaras. Kaimas garsus verbų rišimo tradicijomis.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Rūta Mikelkevičiūtė

**Rūta Mikelkevičiūtė-Remeikienė** (g. 1973 m. balandžio 27 d.) – Lietuvos žurnalistė, TV laidų vedėja.

## Biografija
Septynerius metus mokėsi muzikos mokykloje, baigė medicinos mokyklą, VGTU įgijo vadybos specialybę.

LNK televizijoje veda gyvenimo būdo žurnalą „Nuo... Iki...“ bei pokalbių šou „Valanda su Rūta“.

2005 m. ištekėjo už Rolando Remeikio.

2008 m. buvo viena TPP steigėjų.

2017 m. nominuota Žmonės apdovanojimuose kaip „Mylimiausia metų TV laidų vedėja“.

2018 m. laimėjo Žmonės apdovanojimą „Mylimiausia metų TV laidų vedėja“ kategorijoje.

## Šaltiniai
Isabel Perón

**María Estela Martínez de Perón** (geriau žinoma kaip **Isabel Martínez de Perón **, g. 1931 m. vasario 6 d.) – Argentinos šokėja, vėliau tapusi politine veikėja. Nuo 1974 m. birželio 29 d. iki 1976 m. kovo 24 d. buvo šalies prezidente.

1974 m. mirus vyrui Chuanui Peronui jo trečioji žmona Izabelė Peron tampa šalies prezidente.
1976 m. kovo 24 d. – bekraujis karinis maištas Argentinoje. Isabel Peron nušalinama nuo prezidento pareigų, prezidentu tampa generolas Jorge Videla.

|-
Alessandro Nesta

**Alesandras Nesta** (g. 1976 m. kovo 19 d.) – buvęs futbolininkas, Italijos rinktinės gynėjas.

Daugelio autoritetingų ekspertų pripažįstamas vienu geriausių gynėjų pasaulyje.

## Karjera
Nacionalinėje komandoje rungtyniavo nuo 1996 m. spalio 5 d., su rinktine žaidė trejose 2006 m. pasaulio čempionato rungtynėse.

2016 m. A. Nesta pradėjo profesionalaus trenerio darbą, prisijungęs prie Miami FC, dirbo du sezonus.

2018 m. pradėjo treniruoti Serie B klubą Perugia Calcio.

2019 m. birželio 17 d. tapo Frosinone Calcio treneriu.

## Pasiekimai
* Pasaulio čempionas ()
* UEFA Čempionų lygos laimėtojas – 2003, 2007 m.

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Išnašos

## Nuorodos
* 
*
Marco Amelia

**Marko Amelija** (g. 1982 m. balandžio 2 d.) – buvęs futbolininkas, Italijos rinktinės vartininkas.

## Karjera

## Rinktinė

Nacionalinėje komandoje rungtyniavo nuo 2005 m. lapkričio 16 d.

Pakviestas žaisti 2006 m. pasaulio čempionate, tačiau nežaidė nė vieneriose rungtynėse.

## Pasiekimai
* Pasaulio čempionas ()

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Išnašos

## Nuorodos
*
Simone Barone

**Simonė Baronė** (g. 1978 m. balandžio 30 d.) – buvęs Italijos futbolininkas, saugas. 

## Karjera
Atstovavo Torino klubui.

## Rinktinė
Nacionalinėje komandoje žaidė nuo 2004 m. vasario 18 d. 

su rinktine žaidė 2006 m. pasaulio čempionate, kur per dvejas rungtynes žaidė tik 40 minučių.

## Pasiekimai
* Pasaulio čempionas ()

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Išnašos

## Nuorodos
*
Simone Perrotta

**Simonė Paskalė Perota** (g. 1977 m. rugsėjo 17 d.) – futbolininkas, Italijos rinktinės saugas.

## Karjera
2004 m. rugpjūčio 3 d. pasirašė ketverių metų sutartį su AS Roma klubu.

## Karjera rinktinė
Nacionalinėje komandoje rungtyniavo nuo 2002 m. lapkričio 20 d.

Su rinktine žaidė 2006 m. pasaulio čempionate.

## Pasiekimai
* Pasaulio čempionas ()

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Išnašos

## Nuorodos
*
Massimo Oddo

**Masimas Odo** (; g. 1976 m. birželio 14 d.) – buvęs futbolininkas, Italijos rinktinės gynėjas, vėliau – treneris.

## Karjera
; Žaidėjo karjera
1993–1999 m. priklausė AC Milan, tačiau nuomos pagrindais perleistas kitiems klubams.

2002–2006 m. atstovavo SS Lazio, sužaidė daugiau nei šimtą rungtynių Serie A.

2007–2012 m. priklausė AC Milan, tačiau nuomos pagrindais žaidė kituose klubuose.

; Trenerio karjera
Nuo 2019 m. treniravo Perugia klubą.

## Karjera rinktinėje
2002 m. rugpjūčio 21 d. debiutavo Nacionalinėje rinktinėje.

Su rinktine žaidė 2006 m. pasaulio čempionate, kur žaidė tik vieneriose rungtynėse 23 minutes.

## Pasiekimai
* Pasaulio čempionas ()
* UEFA Čempionų Lygos laimėtojas – 2006–2007 m.

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Trenerio karjera
Baigęs profesionalaus futbolininko karjerą ėmėsi trenerio veiklos.

* Nuo 2013 m. rugpjūčio mėn. treniravo Genoa jaunimo komandą. Šį darbą paliko 2014 m. liepos mėn.

* Perėjo į Pescara ir treniravo jaunimo komandą.

* 2015 m. gegužės 23 d. buvo paskirtas Pescara vyriausiuoju treneriu, kai buvo atleistas Marco Baroni.

* 2017 m. lapkričio 21 d., Oddo tapo Udinese vyr. treneriu.

## Išnašos

## Nuorodos
*
Jakutijos vėliava

**[[Jakutija|Jakutijos]]** stačiakampė vėliava padalinta į keturias horizontalias, skirtingų spalvų (atitinkamai – žydros, baltos, raudonos ir žalios) juostas. Kiekvienos juostos pločio santykis su visu vėliavos pločiu yra: žydros juostos 3/4 visos vėliavos pločio, baltos – 1/16, raudonos – 1/16, žalios 1/8 visos vėliavos pločio. Žydros juostos viduryje yra baltos spalvos skritulys. Jo diametras yra 2/5 vėliavos pločio. Vėliavos pločio ir ilgio santykis yra 1:2.

## Simbolika
* baltas apskritimas – šiaurinė saulė
* žydra – dangus
* balta – sniegas
* raudona – žmonių drąsa
* žalia – taiga
Andrea Barzagli

**Andrea Barcalis** (g. 1981 m. gegužės 8 d.) – buvęs profesionalus futbolininkas, Italijos rinktinės gynėjas.

## Karjera
Juventus klubui priklausė 2011 iki 2019 m. Sužaidė 206 rungtynes, tapo 8 kartus iš eilės Serie A čempionu.

Pasibaigus 2019 m. sezonui italas pranešė, kad baigia futbolininko karjerą. Baigęs žaidėjo karjerą futbolininkas tapo naujojo Juventus trenerio Maurizio Sarri štabo nariu.

## Rinktinė
Nacionalinėje komandoje žaidė nuo 2004 m. lapkričio 17 d. iki 2017 m., su rinktine žaidė dvejose 2006 m. pasaulio čempionato rungtynėse.

## Pasiekimai
* Pasaulio čempionas ()
* Serie D čempionas (San Frediano Rondinella S.S., 1998–1999)
* Serie C1 čempionas (Ascoli Calcio 1898, 2001–2002)
* Serie C taurės nugalėtojas (2001–2002)
* Bundeslyga čempionas (VfL Wolfsburg, 2008–2009)
* Serie A čempionas (Juventus FC, 2011–12, 2012–13, 2013–14, 2014–15, 2015–16, 2016–17, 2017–18, 2018–19)
* Italijos supertaurės laimėtojas (2012, 2013, 2015, 2018)
* Italijos taurės laimėtojas (2014–15, 2015–16, 2016–17, 2017–18)
* UEFA čempionų lygos finalininkas (2014–15, 2016–17).

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Išnašos

## Nuorodos
*
Angelo Peruzzi

**Andželas Perucis** (g. 1970 m. vasario 16 d.) – buvęs futbolininkas, Italijos rinktinės vartininkas.

## Karjera
Rungtyniavo Italijos klubuose: AS Roma, Juventus, Inter Milan, SS Lazio.

## Karjera rinktinėje
1995 m. kovo 25 d. debiutavo Nacionalinėje komandoje. 

Su rinktine dalyvavo 2006 m. pasaulio čempionate, bet nežaidė nė vienose rungtynėse.

## Pasiekimai
* Pasaulio čempionas ()

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Išnašos

## Nuorodos
*
Ringėliškė

**Ringėliškė** – kaimas centrinėje Druskininkų savivaldybės dalyje, 3 km į šiaurę nuo Druskininkų, prie Snaigupėlės upelio, iš pietų juosiamas miško. Praeina Druskininkų–Snaigupės keliukas. Šalia telkšo pelkė Vodubalė.

## Etimologija
Priesagos *-išk-* vedinys iš asmenvardžio **Ringėlis* ar panašaus (plg. pavardė *Ringẽlė*).

## Istorija
XIX a. pab. kaimas pateko į Seinų apskrities Leipalingio valsčių, Liškiavos parapiją.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Snaigupė

**Snaigupė** – kaimas centrinėje Druskininkų savivaldybės dalyje, 5 km į šiaurę nuo Druskininkų, prie kelio . Pietuose ir pietvakariuose plyti miškai. Šalia kaimo teka Snaigupėlė, toliau šiaurės rytuose – Kreisos upelis.

## Etimologija

Snaigupė yra vandenvardinis vietovardis: už 1 km į pietus nuo kaimo teka Snaigupėlė (kairysis Nemuno intakas), kuri anksčiau vadinosi *Snaigupe* ir pagal kurią buvo pavadintas pats kaimas, o upė ilgainiui gavo mažybinį vardą.

## Istorija

XIX a. pabaigoje dabartinio kaimo vietoje minimas Kševino (Krivinės?, ) palivarkas ir sodyba Liškiavos parapijoje, Leipalingio valsčiuje.

Sniegupėlės apylinkėse po Antrojo pasaulinio karo veikė Lietuvos partizanai – apie tai liudija ir atstatytos jų žieminės piečiau Ringėliškės ir Juozo Vitkaus-Kazimieraičio vadavietė prie Miciūnų. Ties Snaigupės kaimu per upę įrengti du tiltai.

|}

## Gyventojai

## Šaltiniai
Mizarai

**Mizarai** – kaimas centrinėje Druskininkų savivaldybės dalyje, kairiajame Nemuno krante (kur įteka Bilsinyčia) priešais Druskininkus. Yra istorijos ir technikos paminklas – vandens malūnas. Pietvakariuose plyti Leipalingio giria. Praeina kelias .

Kaimas išsidėstęs Mizarų krateryje. Netoliese yra 5 km skersmens smūginis krateris, tačiau nuo žemės paviršiaus jis nematomas.

Ant Bilsinyčios sudaryti keli maži tvenkinukai: Bilsinyčios I tvenkinys, Bilsinyčios II tvenkinys, Bilsinyčios III tvenkinys.

## Etimologija
Vietovardis kilęs iš asmenvardžio *Mi̇̀zeras*, *Mi̇̀zaras, Mi̇̀zara*, kuris greičiausiai iš  (<*mizera* „menkas, neturtingas, vargšas žmogus“) arba iš  „kas dažnai verkia“, *mi̇̀zaroti* „verkšlenti, verkti“.

## Istorija
XIX a. pab. kaimas pateko į Seinų apskrities Leipalingio valsčių ir parapiją.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės

Kaime gimė:
* Liudas Vailionis (1886–1939), botanikas
* Balys Mizaras (1924–1994), Varėnos pedagogas, Žilinų pagrindinės mokyklos direktorius
* Pranas Jurkonis (g. 1938), choro dirigentas ir pedagogas
* Andrutė Kalinauskienė (g. 1972), teisėja

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Mizarų krateris
* Lietuvos meteoritiniai krateriai
Paprastoji skorpionmusė

**Paprastoji skorpionmusė** (*Panorpa communis*) – skorpionmusių (*Mecoptera*) būrio vabzdys. Išskleistų sparnų dydis – 24-34 mm. Kūnas tamsiai rudas, pilvelio apačia gelva. Patinų pilvelio galas rausvas. Priekinių sparnų viršūnėse ir kitose vietose esančios dėmės yra juodai rudos ir sudaro skersinę juostą.

Rūšis aptinkama visur. Grobuoniška.
Anchiceratops ornatus

**Anchiceratopsas (**Anchiceratops ornatus) – *[[ceratopsidae]]* šeimai priklausęs raguotasis dinozauras, gyvenęs vėlyvosios kreidos laikotarpiu Š. Amerikoje.

Ilgis – 6 m. Iš kitų raguotųjų dinozaurų skyrėsi aptakesne forma ir siauresne sprando kauline kloste. Kaip ir visi infrabūrio atstovai, mito augalais, kuriuos skabė aštriu, bedančiu snapu.


Anchiceratops skull cast Canberra email.jpg|thumb|left|Anchiceratopso kaukolė
Anchiceratops ornatus skeleton.jpg|Anchiceratopso skeletas


## Filogenetinis medis

{|style="margin-left: 1em;; margin-bottom: 0.5em; width: 248px; border: #99B3FF solid 1px; background-color: #FFFFFF; color: #000000; float: right; "
|
Rūta

**Rūta** (*Ruta*) – rūtinių (*Rutaceae*) šeimos žolinių augalų gentis. Augalai 20-60 cm aukščio, kilę iš Viduržemio jūros regiono, Makronezijos ir pietvakarių Azijos.

Gentyje įvairiais skaičiavimais yra 8-40 rūšių, įskaitant:
**[[Ruta angustifolia]]*
*Siauralapė rūta (*Ruta chalepensis*)
**[[Ruta corsica]]*
*Žalioji rūta (*Ruta graveolens*)
**[[Ruta montana]]*
Monty Python ir šventasis Gralis

**Monty Python ir šventasis Gralis** (arba „šventoji taurė“, orig. *Monty Python and the Holy Grail*) – anglų komikų grupės Monty Python 1975 m. sukurta komedija, parodijuojanti legendas apie karalių Artūrą.

## Filmas
Monty Python parodijuodavo televizijos ir kino šablonus: melagingai pažadėdavo tęsinius, juokaudavo ir titruose. „Šventojo Gralio“ titrai subtitruoti pseudo švedų kalba (pvz., „Wi nøt trei a høliday in Sweden this yër?“ – iškraipytas angliškas tekstas „Why not try a holiday in Sweden this year?“, reiškiantis „Gal šiemet norėtumėte atostogauti Švedijoje?“). Titruose taip pat kaip prie filmo prisidėjusios išvardinamos lamos.

Filmavimo darbai vyko Škotijoje, daugiausia aplink *Doune* pilį, *Glen Coe* ir privačią *Stalker* pilį. Užuot nuomoję arklius ir mokęsi jais joti, Monty Python padarė kaip to meto BBC radijo pjesėse: imitavo jojimą, garsą išgaudami kokoso kevalo puselėmis. Riterių dėvimos žiedmarškės yra sidabrine spalva nudažyti megztiniai. Dauguma pilių – tai įvairiais rakursais nufilmuota *Doune* pilis arba kartoniniai modeliai.

## Siužetas

Filmo siužetas suskaidytas į epizodus, kuriuos sieja Šventojo Gralio užduotis ir Terry Gilliamo animaciniai intarpai.

Filmo pradžioje karalius Artūras (Graham Chapman) renka riterius savo Apvaliajam Stalui. Po kelių nesėkmių galiausiai prie jo prisijungia seras Bedeveras Išmintingasis (Terry Jones), seras Lanselotas Narsusis (John Cleese), seras Galahadas Tyrasis (Michael Palin), seras Robinas Ne Toks Narsus Kaip Seras Lanselotas (Eric Idle) ir seras Kuris Šiame Filme Nepasirodo.

Riteriams Dievas duoda užduotį surasti šventąjį Gralį. Beieškodami riteriai susiduria su įvairiais pavojais: Juodligės pilies merginomis, Riteriais, kurie sako Ni, triušiu žudiku ir kt. Filme gausu kitų epizodinių veikėjų: valstiečiai anarchosindikalistai, vienuoliai, giedantys lotyniškai, ragana, Pelkės pilies karalius ir jo sūnus, burtininkas, Mirties Tilto sargas, prancūzai. Periodiškai pasirodo elementų, susijusių su kregždėmis.

Filmas baigiasi, kai policija sustabdo lemiamą mūšio sceną ir suima serus Lancelotą ir Bediverą bei karalių Artūrą už „žinomo istoriko“ žmogžudystę, įvykdytą anksčiau filme.

## Kita

Fallout 2 žaidime filmo atminimui panaudotos kelios jo koncepcijos, kaip kad Šventosios Granatos beieškantys riteriai ar keistas žmogus, užduodantis tris klausimus prie tilto per tarpeklį.

## Nuorodos
* Kokiu greičiu skrenda krovinio nenešanti kregždė?
Septintasis antspaudas

**Septintasis antspaudas** – 1957 m. Ingmaro Bergmano sukurtas filmas, laimėjęs specialųjį žiuri prizą Kanų kino festivalyje. Filmo veiksmas vyksta XIV a. Švedijoje. Vienas pagrindinių filmo personažų, vaidinamas Maxo von Sydowo, žaidžia šachmatais su Mirtimi.

## Siužetas

Riteris Antonijus Blokas grįžta į Švediją su savo kompanjonu Jonsu iš kryžiaus žygių. Šalyje siaučia maras. Blokas pamato jo atėjusią Mirtį. Kad užtemptų laiką, pasiūlo Mirčiai sužaisti šachmatais: kol vyks žaidimas, Blokas bus gyvas. Taip jis spėja pasiekti namus ir susitikti su žmona, su kuria nesimatė dešimt metų. Karas sujaukė riterio tikėjimą – tai yra viena svarbiausių filmo temų. Svarbi scena bažnyčioje, kur riteris per išpažintį kunigui pasisako abejojąs, ar Dievas egzistuoja. Jis papasakoja, kad metė Mirčiai iššūkį ir atskleidžia savo strategiją. Tuomet pasirodo, kad „kunigas“ buvo Mirtis. Kitoje scenoje, prieš sudeginant raganą, riterio bendražygis jo paklausia, ką tas matąs raganos akyse: Dievą ar tuštumą. Riteris negali pripažinti raganos ir iš dalies savo paties tuštumos, nors ir abejoja Dievu. Riteris supranta, kad jau geriau nuolat kentėti abejones, negu pripažinti, kad gyvenimas yra beprasmis.

Keliaudami į Bloko pilį, riteris su Jonsu mato viduramžių visuomenės gyvenimą: flagelantus, raganos deginimą, keliaujančius aktorius. Bergmanas kritikuoja dvasininkus, kurie pelnosi iš maro keliamo siaubo. Kaip kontrastą riterio abejonėms Bergmanas iškelia paprastą akrobato Jofo ir jo žmonos Mijos tikėjimą.

Galiausiai riteris leidžia pasprukti jaunajai aktorių šeimai, ir tai suteikia jo gyvenimui prasmę. Aktoriai tęsia keliones po šalį, o riterį ir jo draugus šokdama nusiveda Mirtis.
Jakutijos himnas

**[[Jakutija|Jakutijos Respublikos]]** himnas. Žodžių autoriai S. Tarasovas (С.И. Тарасов) ir M. Timofejevas (М.Е. Тимофеев). Rusiško vertimo autorius – V. Fiodorovas (В.Н. Федоров).

## Rusiškos eilės

Якутия, ты светом зари

К добру и счастью всех нас зовешь,

Алмазной радугой ты горишь

И нас к победам грядущим ведешь.

*Припев:*

Цвети и крепни, родная земля,

Расти и славься, Якутия.

Краса и гордость России ты всей,

Тебя раздольней нет и щедрей.

Привольно Лена наша течет,

Водой живой до края полна.

Она согласье и силу несет

Дарует мир всем народам она.

*Припев*

Земля Саха, святыни твои

С вершин веков напутствуют нас.

Мы путь продолжили предков своих,

И с честью мы их исполним наказ.

*Припев*
Girdžių šv. Marijos Magdalietės bažnyčia

**Girdžių šv. Marijos Magdalietės bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Girdžių kaime, 9 km į šiaurę nuo Jurbarko, dešiniajame Mituvos krante. Liaudies architektūros formų. Girdžiai garsėja Šv. Onos atlaidais.

## Istorija

Girdžiai 1554 m. dovanoti Veliuonos klebonui (nuo 1842 m. valstybinė valda). Apie 1809 m. pastatyta medinė koplyčia. Žemaičių vyskupas Motiejus Valančius 1853 m. prašė Rusijos valdžios leisti suremontuoti apleistą Girdžių koplyčią ir laikyti joje pamaldas. Nurodė, kad prieš 30 metų čia nuolat gyveno kunigas. Gavus leidimą vietos gyventojai koplyčią 1858 m. perstatė.

Po Pirmojo pasaulinio karo klebonas Albinas Alseika su parapijiečiais pradėjo statyti medinę bažnyčią. Pastatė 1926 m. Ji buvo Jurbarko parapijos filija, vėliau įsteigta parapija.

## Architektūra

Bažnyčia liaudies architektūros formų, stačiakampio plano, vienabokštė. Jos cokolis betoninis, iki palangių. Šventoriuje yra mūrinės Kryžiaus kelio stočių koplytėlės su tapytais paveikslais, senos kapinės. Prie bažnyčios stovi medinė varpinė. Prieškariu bažnyčioje stovėjo vargonai, kurie sovietinės okupacijos metais buvo išvogti. Yra išlikusios tik šių vargonų dumplės.

## Galerija

Kirko Sankta Maria Magdalena en Girdžiai interne d.JPG|Vaizdas į vargonų chorą
Kirko Sankta Maria Magdalena en Girdžiai a.JPG|Bažnyčios profilis
Kirko Sankta Maria Magdalena en Girdžiai, horloĝa turo.JPG|Varpinė
Kirko Sankta Maria Magdalena en Girdžiai c.JPG|Pavasarį
Girdžių bažnyčia 2.JPG|Bažnyčią supa senosios kapinės
Girdžių klebonija.JPG|Klebonija


## Šaltiniai
* 

## Nuorodos
* 
* Arkivyskupijos informacija
Girkalnio šv. Jurgio bažnyčia

**Girkalnio šv. Jurgio bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Girkalnio miestelyje, 1 km į pietus nuo magistralinio kelio .

Parapijoje veikia Griaužų koplyčia.

## Istorija

Legendos pasakoja, kad bažnyčią pastatydinęs ponas Jurgis, kuris maldomis sugebėjęs apsisaugoti nuo jį užpuolusių vilkų girioje ant kalno (Girkalnyje).

Girkalnis iki 1842 m. priklausė Žemaičių vyskupams. Iki 1613 m. pastatyta bažnyčia. 1622 m. įsteigta parapija. Tais pat metais Žemaičių vyskupo stalo generaliniame inventoriuje minima, kad bažnyčiai reikalingas remontas.

1744 m. pastatyta nauja medinė bažnyčia. Jai 1826 m. pakeisti sienojai. Parapijai 1841 m. priklausė 2 valakai ir 6 margai žemės, klebonas gavo 103,5 rublių per metus. Girkalnio klebonas Mykolas Valauskas 1863 m. ištremtas į Tomsko guberniją (mirė 1869 m.).

1890 m. rugpjūčio 20 d. bažnyčią uždegė žaibas. Kauno gubernatorius neleido statyti laikinos, todėl pamaldos perkeltos į ankštą kapinių koplyčią. Valdžia atmetė kelis parapijiečių prašymus ir neleido statyti mūrinės bažnyčios. Išdegtas plytas teko parduoti. 1896 m. leista statyti medinę. Kryžminio plano bažnyčia 1898 m. buvo pastatyta ir konsekruota. Darbus prižiūrėjo architektas Nikolajus Andrejevas. 1907 m. įsteigta parapijos bibliotekėlė. Ją perėmė 1908 m. įsteigtas „Saulės“ draugijos skyrius.

Bažnyčia 1944 m. sudegė. Maldos namai įrengti parapijos salėje (1964 m. sudegė), vėliau – iš Vengerskų kaimo atkeltame name. Girkalnio klebonas Prosperas Bubnys 1971 m. už vaikų katekizaciją nuteistas 1 metus kalėti.

Pagal architekto Felikso Sakalausko projektą 1990 m. pradėta statyti nauja bažnyčia, 1991 m. jos pamatus pašventino arkivyskupas Sigitas Tamkevičius. Jis naująją bažnyčią konsekravo 1997 m. rugsėjo 28 d.

## Šaltiniai
* 

## Nuorodos

* Arkivyskupijos informacija
* Girkalnio šv. Jurgio bažnyčia *panoramas.lt*
* Medinė Girkalnio bažnytėlė *limis.lt*, 1927 m.
Gižų šv. Antano Paduviečio bažnyčia

**Gižų šv. Antano Paduviečio bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Gižų kaime, 1 km į šiaurės rytus nuo magistralinio kelio . Architektūros paminklas Nr. 16070. Į paminklinį bažnyčios kompleksą įtraukta klebonija, ūkinis pastatas, šventoriaus tvora su vartais.

Parapijai priklauso Paežerių šv. Antano koplyčia.

## Istorija

1774 m. Minsko vaivados A. Chmaros iniciatyva pastatyta medinė bažnyčia. Ji 1834 m. sudegė. Gižų dvaro savininkai 1847–1850 m. pagal italų architekto Henriko Markonio projektą pastatė dabartinę mūrinę bažnyčią. Prie jos veikė parapinė mokykla.

Klebonas Lukas Staugaitis (1838–1913; mirė  Gižuose) 1907 m. įkūrė „Žiburio“ draugijos skyrių, kuris įsteigė biblioteką-skaityklą, 1910 m. surengė viešą lietuvišką vakarą su vaidinimu. L. Staugaitis perdirbo ir 1888 m. išleido „Lietuvišką lamentorių“ (išėjo 19 leidimų).

Gižų dvare 1922–1930 m. veikė Seinų kunigų seminarija. 1938 m. bažnyčia išdažyta. 1944 m. sudegė mūriniai dviaukščiai parapijos namai su sale. Po karo bažnyčia suremontuota.

## Architektūra

Bažnyčia neogotikinė, stačiakampio plano, su bokšteliais. Ji halinė, trijų navų. Sienos iš akmenų, su raudonų plytų eilėmis, bokšto ir korpuso kampai sutvirtinti kontraforsais, kuriuos vainikuoja bokšteliai. Bažnyčios vidų puošia neogotikiniai altoriai, vargonų choras, sakykla. Šventoriaus tvora akmenų mūro.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Gižų šv. Antano Paduviečio parapija *vilkaviskiovyskupija.lt*
* Gižų Šv. Antano Paduviečio bažnyčia *pamatyklietuvoje.lt*
* Gižų Šv. Antano Paduviečio parapija *panoramas.lt*
Nerija Putinaitė

**Nerija Putinaitė** (g. 1971 m. gegužės 19 d. Tauragėje) – Lietuvos filosofė, vertėja, politinė veikėja.

## Biografija
1978-1989 m. mokėsi Tauragės 1-ojoje vidurinėje mokykloje. 1989-1996 m. studijavo Vilniaus universiteto Filosofijos fakultete, baigė filosofijos studijas, filosofijos bakalaurė ir magistrė. 1996-2000 m. studijavo Lietuvos filosofijos ir sociologijos instituto (dabar – KFMI) doktorantūroje, apgynė disertaciją „Teisingumo problema Immanuelio Kanto filosofijoje“. Stažavosi Marburgo, Greifsvaldo, Tiubingeno (Vokietija) ir Puatjė (Prancūzija) universitetuose.

1997-2004 m. Vilniaus pedagoginio universiteto Pedagogikos ir psichologijos fakulteto Etikos katedros lektorė, nuo 2004 m. docentė. Dirbo Kultūros, filosofijos ir meno institute (dab. Lietuvos kultūros tyrimų institutas). 2004-2006 m. LR prezidento patarėjos pavaduotoja, 2006-2008 m. LR prezidento Valdo Adamkaus patarėja studijų ir mokslo klausimais. 2008-2012 m. LR švietimo ir mokslo viceministrė, atsakinga už studijas ir mokslą. Nuo 2013 m. VU TSPMI Politinės filosofijos ir idėjų istorijos katedros dėstytoja.

Iki 2020 m. Seimo nario Gintaro Steponavičiaus padėjėja.

Profesinių interesų kryptys – Kanto praktinė filosofija, šiuolaikinė praktinė filosofija, Lietuvos filosofijos ir kultūros istorija. Paskelbė straipsnių etikos, filosofijos istorijos, socialiniais klausimais.

## Bibliografija
### Knygos
* Šiaurės Atėnų tremtiniai, arba Lietuviškosios tapatybės paieškos ir Europos vizijos XX a, V., 2004.
* Paskutinioji proto revoliucija: Kanto praktinės filosofijos studija, V., 2004.
* Nenutrūkusi styga: prisitaikymas ir pasipriešinimas sovietų Lietuvoje, V., 2007.
* Trys lietuviškosios Europos: tauta, Europa, ES dabartinėje tapatybėje, V., 2015.
* Nugenėta pušis: ateizmas kaip asmeninis apsisprendimas tarybų Lietuvoje, V., 2015.
*Skambantis molis: Dainų šventės ir Justino Marcinkevičiaus trilogija kaip sovietinio lietuviškumo ramsčiai, V., 2019.

### Straipsniai
* Teisingumas I. Kanto praktinės filosofijos teologijoje, Problemos, Nr. 53
* Dieviškasis teisingumas I. Kanto filosofijoje, Problemos, Nr. 56
* Pareiga, patologija ir intersubjektyvumo galimybė I. Kanto vėlyvojoje filosofijoje, Problemos, Nr. 60

### Sudarytoja
* Tikėjimo prieigos (2003)
* (Po)etikos: kaip galima šiuolaikinė etika (2002)
* Tradicija ir pokyčiai: filosofinė ir sociologinė perspektyva (1999)

### Vertimai
* Filosofinės hermeneutikos įvadas (2003)

## Šaltiniai
Širdažolė

**Širdažolė** (*Centaurium*) – gencijoninių (*Gentianaceae*) šeimos augalų gentis.

Lietuvoje auga šios rūšys:
*Pajūrinė širdažolė (*Centaurium littorale*) – įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą. Išnykstanti rūšis, 1 kategorija. Auga pajūryje – Palangoje, Klaipėdoje, Kuršių nerijoje. 
*Skėtinė širdažolė (*Centaurium erythraea*) – vaistinis augalas. Vartojamas virškinimo trakto susirgimams gydyti, apetitui žadinti, nuo kepenų ir inkstų ligų.
*Gražioji širdažolė (*Centaurium pulchellum*). Lietuvoje gana reta rūšis. Auga pievose, dirvonuose, pakelėse.
Griškabūdžio Kristaus Atsimainymo bažnyčia

**Griškabūdžio Kristaus Atsimainymo bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Griškabūdžio miestelyje, 14 km į pietryčius nuo Šakių, prie kelio . Kultūros paveldo objektas Nr. 1014.

## Istorija

Teklės Vyšniaveckienės lėšomis 1742–1743 m. pastatyta medinė bažnyčia, ją 1743 m. konsekravo Žemaičių vyskupas Antanas Tiškevičius. Parapija atiduota Naumiesčio karmelitams, jie čia įkūrė savo skyrių. Karmelitai pagal inžinieriaus architekto Juozapo Vališausko projektą 1792–1796 m. pastatė dabartinę medinę bažnyčią ir varpinę (buvusiame miško plote, kuriame iškirsta mediena bažnyčiai, įsikūrė kaimas Bažnytgiris). Lėšas skyrė Jurbarko seniūnas Ignas Potockis. 1800 m. bažnyčią konsekravo Vygrių vyskupas Mykolas Pranciškus Karpavičius.

1805 m. uždarytas karmelitų vienuolynas (1840 m. pastatas sudegė). 1819 m. veikė parapinė mokykla. 1877–1880 m. įrengtas naujas altorius, bažnyčia remontuota. 1906 m. įsikūrė „Žiburio“ draugijos skyrius (pirmininkas kunigas Juozapas Marma), jis 1909 m. įsteigė biblioteką-skaityklą ir arbatinę. 1911 m. bažnyčia remontuota. Per Pirmąjį pasaulinį karą varpinė ir klebonija sudegė, vokiečiai pasiėmė 2 varpus.

Nuo 1922 m. klebonavęs Juozas Vaičaitis (1881–1961; poeto Prano Vaičaičio brolis) 1929 m. atnaujino bažnyčią, 1933 m. pagal inžinieriaus Antano Bistricko projektą pastatė gelžbetoninę varpinę. Klebonas Juozas Adomaitis (1901–1983; Griškabūdyje 1945–1951 m.) ištremtas į Sibirą 20 metų. Vėlesnis klebonas Pranas Litvinas suremontavo bažnyčią.

## Architektūra

Bažnyčia – vienintelis Lietuvoje aštuoniakampio plano medinis klasicistinių formų kulto pastatas. Ji su bokšteliu, žemesniais stačiakampio prieangio – portiko ir presbiterijos-zakristijos priestatais. Vidų puošia sieninė tapyba. Bažnyčia 1970–1971 m. restauruota, projekto vadovė – Elvyra Rūgytė. Šventorius aptvertas.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Vyskupijos informacija
* Bažnyčios vargonai
Grūšlaukės šv. Jono Nepomuko bažnyčia

**Grūšlaukės šv. Jono Nepomuko bažnyčia** – parapinė bažnyčia, stovinti Grūšlaukės miestelyje, 12 km į vakarus nuo Salantų.

Parapijoje stovi Grūšlaukės kapinių koplyčia.

## Istorija

Ignas Oginskis ir Elena Oginskienė 1765 m. skyrė lėšų bažnyčiai. Jai 1771 m. dovanoti 3 margai žemės. Bažnyčia buvo pastatyta 1778 m., buvo Salantų parapijos filija, 1923 m. įkurta Grūšlaukės parapija. Po Antrojo pasaulinio karo bažnyčia sudegė. 1947 m. pastatyta nauja medinė.

1990 m. netoli senosios buvo pradėta statyti nauja bažnyčia, kurią projektavo architektas S. Stipinis ir inžinierius V. Žemaitis. Statybos pabaiga – 2000 m. Senoji šv. Jono Nepomuko bažnyčia nustojo veikti 1995 m. Naujoji bažnyčia perėmė senosios pavadinimą.

## Architektūra

Iki Antrojo pasaulinio karo stovėjusi bažnyčia buvo kryžiaus formos. Iki 1995 m. naudota šv. Jono Nepomuko bažnyčia yra stačiakampio plano, bebokštė. Savo forma primena tradicinį medinį gyvenamąjį namą. Dabartinė šv. Jono Nepomuko bažnyčia mūrinė.

## Šaltiniai
* 

## Nuorodos
* Vyskupijos informacija
Gruzdžių Švč. Trejybės bažnyčia

**Gruzdžių Švč. Trejybės bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Gruzdžių miestelio centrinėje aikštėje. Architektūros paminklas Nr. 2314.

## Istorija

Kristupas Gruzdys 1636 m. pastatė evangelikų reformatų bažnyčią. Ji 1653 m. atiteko katalikams. Apie 1670 m. pastatyta katalikų bažnyčia. Jai 1672 m. dovanoti 2 valakai žemės. Kunigaikštis Radvila ant Gruzdžių piliakalnio (dabar kapinės) 1759 m. pastatė naują medinę bažnyčią. Jai 1806 m. priklausė Šiupylių kaimas. Nuo XIX a. pradžios veikė parapinė mokykla (joje 1820 m. buvo mokoma ir lietuviškai). Į Gruzdžius 1842 m. perkeltas parapijos centras. Bažnyčia 1849 m. perstatyta, per 1891 m. rugsėjo 8 d. miestelio gaisrą sudegė.

Architektas Ustinas Golinevičius 1892 m. suprojektavo mūrinę bažnyčią. Iki 1896 m. valdžia įvairiais pretekstais jos statyti neleido. 1896–1904 m. architektas K. E. Strandmanas parengė naują mūrinės dvibokštės bažnyčios projektą. Bažnyčią statė meistrai iš Latvijos. Klebono Liongino Rakščio, vikaro Juozapo Skorupsko ir parapijiečių aukomis bažnyčia pastatyta (prižiūrėjo architektas Nikolajus Andrejevas). Joje pamaldos pradėtos laikyti 1901 m. Bažnyčią 1920 m. konsekravo Žemaičių vyskupas Pranciškus Karevičius.

Klebonas Juozas Čepėnas 1987 m. išdažė bažnyčios vidų. 2023 m. buvo pabaigti bažnyčios atnaujinimo darbai.

## Architektūra

Bažnyčia neogotikinė, kryžminio plano, dvibokštė, su apside. Vidus 3 navų, skliautuotas. Šventoriaus tvora mūrinė, su nišomis. Prie tvoros įrengtos Kryžiaus kelio stočių koplytėlės. Šventoriuje stovi mūrinė koplyčia.

## Galerija

Gruzdžiai, bažnyčia 2.JPG|Šoninis fasadas
2007 07 13 Gruzdziubaznyciaabside.jpg|Gruzdžių bažnyčios apsidė
2007 07 13 Gruzdziubaznyciasona.jpg|Bažnyčios nava
2007 07 13 Gruzdziubaznyciaklebonija.jpg|Klebonija
2007 07 13 Gruzdziubaznyciakoplycia.jpg|Koplyčia
Gruzdziu_baznycia_-_profilis_is_kaires.jpg|Profilis iš kairės
Baznycia_ir_vartai.jpg|Bažnyčios ir vartų perspektyva
GruzdžiųbažnyčiaKazimieras.JPG|Šv. Kazimieras
GruzdžiųbažnyčiaRokas.JPG|Šv. Rokas
Gruzdžiai, bažnyčios stogo kryžius.JPG|Smailės kryžius


## Šaltiniai

## Nuorodos

* Vyskupijos informacija
* Gruzdžių Švč. Trejybės bažnyčia (*panoramas.lt*)
Grinkiškio Švč. Mergelės Marijos Apsilankymo bažnyčia

**Grinkiškio Švč. Mergelės Marijos Apsilankymo bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Grinkiškio miestelyje, kairiajame Šušvės krante.

## Istorija

Pirmoji bažnyčia pastatyta iki 1597 m. Jai 1613 m. dovanoti Eitvilių ir Juodupių kaimai. Ant išmūrytų iki langų bažnyčios sienų 1763 m. pristatyta medinė dalis. Vietoj jos 1859 m. pradėta rengtis pristatyti mūrinę dalį. Nuo 1804 m. veikė parapinė mokykla. Grinkiškio vikaras Vincentas Moisiejus 1863 m. išėjo į sukilimą ir dingo be žinios.

1866 m. architektas Dmitrijevas parengė projektą, buvo gautas leidimas. Statyti pradėta 1884 m. Laikina bažnyčia įrengta klebonijoje. Statybai vadovavo šveicaras Lemanas. Įrengta bažnyčia 1887 m. sausio 25 d. pašventinta.

Bažnyčia 1944 m. sudegė, sugriuvo bokštų viršūnės. Klebono Mykolo Gobio (1905–1982) rūpesčiu 1947 m. atstatyta.

## Architektūra

Bažnyčia istoristinė, bazilikinė, stačiakampio plano, su trisiene apside, dvibokštė. Vidus 3 navų, atskirtų pilioriais. Šventorius apjuostas mūrine tvora.

## Galerija

1. Grinkiškis, bažnyčia.JPG|Bažnyčia 2019 m.
2. Grinkiškis, bažnyčios priekis.JPG|Priekis, šventoriaus vartai
Grinkiškis, bažnyčios apsidė .JPG|Galinė dalis – apsidė
BZN Grinkiskis churchyard left.JPG|Šventoriuje


## Šaltiniai
* 

## Nuorodos

* Vyskupijos informacija
* Grinkiškio Švč. Mergelės Marijos Apsilankymo bažnyčia (*panoramas.lt*)