open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Erė

**Erė** () − Danijos sala Baltijos jūroje, į rytus nuo Mažojo Belto sąsiaurio.

Salos plotas 88 km². Gyventojų − 6 669 (2010). Erės salos ilgis apie 30 km, o plotis iki 8 km. Kranto linijos ilgis yra 167 km. Salos paviršius kalvotas. Saloje yra trys miestai − Marstalis (*Marstal*), Erioskiobingas (*Ærøskøbing*) ir Siobiu (*Søby*). Saloje yra 14 kaimų ir keletas ūkių.

Erės sala vienintelė didelė Danijos sala, kurios su žemynu nejungia joks tiltas. Su kitomis Danijos salomis − Alsu, Fiūnu ir Langelandu − susisiekiama keltais.

## Nuorodos

*Erės salos internetinis tinklalapis  (anglų, danų, ispanų, italų, japonų, prancūzų, rusų, vokiečių k.)
*Apie Erės salą turistams  (anglų k.)
Halongo įlanka

**Halongo įlanka** () – tai įspūdingas „Nusileidžiančiojo drakono“ užutėkis, esantis į rytus nuo Vietnamo sostinės Hanojaus. Legenda pasakoja, jog Halongo įlanką sukūrė drakonas, skridęs virš įlankos. Toje vietoje, kur jo uodega paliesdavo vandenį, atsirasdavo sala.

Per 3000 salų ir įvairių formų uolų, kyšančių iš vandens, išsibarstę po visą įlanką, kuri yra įtraukta į UNESCO Pasaulio paveldo sąrašą. Didesnės salos apaugę vešliais miškais, o kai kurios uolos – tokios stačios, kylančios iš vandens kone vertikaliai į 300 m aukštį. Dauguma salų – negyvenamos ir neturinčios pavadinimų.

Pakrantėse galima pamatyti įspūdingų uolų, susidariusių prieš milijonus metų judant žemės plokštėms ar išgraužtoms upių. Hang Dou Go uola, susidariusi maždaug prieš 50 mln. metų, stebina natūraliu gamtos menu – įvairiaspalviais stalaktitais. Kiti įspūdingi gamtos kūriniai – tai *Thien Cung* grota, *Sung Sot* ola.

Šiame užutėkyje galima išvysti ant vandens plūduriuojančias valteles. Šios nendrėmis dengtos valtys yra tarsi namai ant vandens – juose gyvena žmonės. Užutėkyje gyvena per 20 etninių grupių.

## Galerija

Image:Hạ_Long_Bay.jpg|
Image:Hạ_Long_Bay_2.jpg|
Image:Vinh_Ha_Long.jpg|
Image:Halong Bay in Vietnam.jpg|

## Susiję pasaulio paveldo objektai
*  Puerto Prinsesos požeminės upės nacionalinis parkas (1999)
*  Pietų Kinijos karstiniai dariniai (2007)
*  Čangano kraštovaizdis (2014)

## Nuorodos
* www.kelioniumanija.lt
Kocieviakai

**Kocieviakai** () – maža lenkų etninė grupė, gyvenanti Pamaryje, piečiau Gdansko.

Kocieviakų gyvenamas rajonas vadinasi *Kociewie*, joje gerai išvystyta pramonė ir žemės ūkis. Regiono sostinė yra Gdansko Starogardas, o didžiausias miestas – Tčevas.

Daugelis kocieviakų yra katalikai. Gerokai žinomesnė tų žemių etninė grupė yra kašubai.

Kocieviakų dialektas, skirtingai nei kašubų kalba, mažai skiriasi nuo bendrinės lenkų kalbos. Nežiūrint geografinio artumo kocieviakų dialektas labai skiriasi nuo kašubų kalbos ir daug artimesnis kujavų dialektui. Dalis kalbininkų kocieviakų dialektą laiko kujavų dialekto variantu.

Manoma, kad kocieviakai yra vieni iš pamarėnų palikuonių.

## Nuorodos
Milingai

**Milingai** () – slavų gentis, viduramžiais gyvenusi Peloponese pietų Graikijoje.

Protoslavų gentys (sklavinai), kurie, žlugus Bizantijos gynybai palei Dunojų, VII a. pradžioje pasklido po Balkanus. Kai kurios gentys pietuose pasiekė net Peloponesą. Iš pastarųjų, tik dviejų grupių pavadinimai žinomi iš rašytinių šaltinių. Tai milingai ir ezeritai, kurie buvo apsigyvenę vakariniuose Taigeto kalno šlaituose. pavadinimo *milingai* kilmė ir etimologija nežinomi.

Kaip ir ezeritai, milingai pirmąkart paminėti knygoje „*De administrando imperio*“ – valstybės valdymo vadove, kurį parašė Bizantijos imperatorius Konstantinas VII Purpurinis (valdęs 945–959 m).
Imperatorius rašė, kad jo laikais jie mokėjo 60 numizmų duoklę, bet  vėliau jie sukilo ir buvo sutriuškinti, tad valdant Romanui I Lekapenui (valdymo metai 920–945 m.), jiems jau teko mokėti 600 numizmų. Bizantijos valstybėje milkingai išlaikė autonomiškumą, bet tapo krikščionimis, helenizavosi kalba ir kultūra.

Frankokratijos laikais (XIII–XIV a.) juo samdydavo kareiviais tiek Achėjos kunigaikštystės valdovai frankai, tiek Morėjos despotato bizantiniai graikai.
Pvz., pagal „Morėjos kroniką“ (*Το χρονικόν του Μορέως*) kunigaikštis Giljomas II Vilarduenas (valdęs 1246–1278 m.), suteikė „didžiajam milingų drungui“ atleidimą nuo visų prievolių, išskyrus karinę tarnybą. Milingai vis dar minimi apie 1330 m. Lakonijos cerkvių fundatorių įrašuose. Pvz., fundatorius Konstantinas Spanas, iš žymiųjų Spanų giminės, pavadintas „milingų drungo *tzaousios*, kas rodo, kad milingai dar tebeegzistavo kaip atskira bendruomenė. *N. Nicoloudis* identifikavo, kad vėlyvųjų viduramžių *[[Tema (Bizantija)|tema]]* Kinsterna (ar Giserna) sutampa su milingų žemėmis šiaurės vakarinėje Manio pusiasalio dalyje.

## Nuorodos

* Kazhdan, Alexander, ed. (1991), *Oxford Dictionary of Byzantium*, Oxford University Press, ISBN 978-0-19-504652-6
*
Merkinės vaivadija

**Merkinės vaivadija** (, ) – buvo trumpalaikis Abiejų Tautų Respublikos, LDK administracinis teritorinis vienetas, egzistavęs nuo 1793 m. iki 1794 m. pradžios dabartinėje pietų Lietuvoje ir nedideliame plote šiaurės rytų Lenkijoje. Centras – Merkinė. Vieninteliu vaivada buvo Pranciškus Ksaveras Sapiega, prieš tai ėjęs Smolensko vaivados pareigas. Vaivadija šiaurėje ribojosi su Žemaitijos vaivadija, šiaurės rytuose su Trakų vaivadija, rytuose su Vilniaus vaivadija, pietuose su Gardino vaivadija ir vakaruose su Prūsijos karalyste.

## Istorija

Vaivadija buvo įkurta 1793 m. lapkričio 23 d. Gardino seimo nutarimu iš Trakų vaivadijos pietinių žemių ir nedidelės dalies Vilniaus vaivadijos vakarinių žemių. Lenkijos Karalystės Seime vaivadija turėjo savo atstovus: vaivadą ir kaštelioną bei šešis atstovus renkamus ketveriems metams (po du iš visų trijų apskričių). Po III Abiejų Tautų Respublikos padalijimo į vakarus nuo Nemuno buvusios teritorijos atiteko Prūsijos karalystės, Naujosios Rytų Prūsijos Balstogės departamentui, o rytinės žemės Rusijos imperijos Slanimo gubernijai ir Vilniaus gubernijai.

## Suskirstymas

Vaivadiją sudarė trys žemės: Merkinės apskritis, Prienų apskritis ir Eišiškių apskritis. Žemės dar buvo skirstomos į parapijas:

* Merkinės žemės parapijos: Alytaus, Daugų, Lazdijų, Leipalingio, Liškiavos, Liubavo, Merkinės, Metelių, Miroslavo, Nemunaičio, Punsko, Rudaminos, Seirijų, *Sieneno*, Šventežerio, Veisiejų, Vižainio;
* Prienų žemės parapijos: Alvito, Balbieriškio, Bartninkų, Gražiškių, Kalvarijos, Pajevonių, Prienų, Punios, Ūdrijos, Vilkaviškio, Vištyčio ir Vladislavovo;
* Eišiškių žemės parapijos: Asavos, Benekainių, Eišiškių, Nočios, Rodūnios, Užubalio ir Varanavo.

## Literatūra

* Volumina Legum, T.X. Konstytucje Sejmu Grodzieńskiego z 1793 r / Wydał Z. Kaczmarczyk przy współudziale J. Matuszewskiego, M. Sczanieckiego i J. Wąsickiego. – Poznań, 1952.
* Wolff J. Senatorowie i dygnitarze Wielkiego Księstwa Litewskiego: 1385–1795. – Kraków, 1885.
Drungas

**Drungas** () – bataliono dydžio karinis vienetas vėlyvojoje Romos imperijoje ir Bizantijoje, vėliau specialus karinis dalinys, saugantis kalnų rajoną. Jo vadas buvo *[[drungarijus]]* (*droungarios*, *drungarius*).

Žodis  pirmą kartą lotynų kalboje paliudytas IV a. pabaigoje. Jis kilęs iš galų k. **dhrungho* 'gentis, grupė, minia' (plg. sen.airių *drong*; sen.bretonų *drogn* ar *drog*). Alternatyvi hipotezė apie germanišką etimologiją iš *thrunga*, kurią mini kai kurie istorikai, paremta XVII a. spėlione, kurią atmeta beveik absoliuti kalbininkų dauguma. Pradinė vartosena buvo nespecializuota, paprasčiausiai reiškė 'grupė' ar 'būrys', prasmę Vegecijus prilygino .

Graikų kalboje šis žodis ( ar ) pirmą kartą paliudytas V a. pradžioje su ta pačia reikšme.
VI a. antroje pusėje imperatorius Maurikijus žodžiu *droungos* pavadino savitą taktinę rikiuotę, paprastai – kavalerijos, kai išsirikiuojama kompaktiškai, ne linijomis, kas tinka apėjimui iš flango, pasaloms, ireguliarioms operacijoms. Jis buvo autorius, panaudojęs kaip terminą prieveiksmį ( 'grupinėje rikiuotėje' arba 'naudojant mažos grupės taktiką'.

VII a. viduryje ėmė įsigalėti nauja prasmė, išsilaikiusi iki XI a. *Droungos*, kurio sinonimu tapo *[[moira]]*, buvo apibrėžtas kaip padalinys *[[turma|turmoje]]*, o ši buvo svarbiausiais vienetas naujosiose temose (, vns. *θέμα*). Savo ruožtu kiekvienas *drungas* buvo sudarytas iš kelių *[[Banda (Bizantija)|bandų]]* (vns. *bandon*).
Tada kiekviena *moira* ar *drungas* atitiko šiuolaikinį batalioną. Pradžioje juos sudarydavo apie 1000 karių, dėl ko juos dar vadino *[[chiliarchas|chiliarchijomis]]*. Retkarčiais žmonių skaičius drunguose siekdavo iki 3000. Imperatorius Leonas VI Išminčius, pagal rašytinius šaltinius, buvo paliepęs drungus formuoti tik 400 karių dydžio. Tokie drungai turėjo būti jo įsteigtose mažesnės temose.

Nuo XII a. antros pusės žodžiu *droungos* Graikijoje ėmė vadinti kalnuotus rajonus ir sieti su reikšmėmis 'perėja', 'kalnų grandinė'. XIII a. šis žodis ėmė reikšti ir specialius karinius dalinius, paskirtus saugoti tokius rajonus, kaip anksčiau tai darydavo *[[kleizura|kleizuros]]*.

## Šaltiniai
Skautas (reikšmės)

**Skautas** gali reikšti:
* Skautai – visuomeninis savanoriškas vaikų ir jaunimo neformalaus ugdymo judėjimas.
* Lietuvos skautų sąjunga – seniausia skautų organizacija Lietuvoje, įkurta 1930 m., nepolitinė, ne pelno siekianti, savanoriška jaunimo organizacija.
* Lietuvos skautija – visuomeninė, savanoriška, nepolitinė organizacija, įkurta 1996 m., didžiausia skautus vienijanti organizacija Lietuvoje.
* Lietuvių skautų sąjunga - išeivijoje veikianti lietuvių kilmės skautų organizacija.
* Skautas – mėnesinis Lietuvos skautų asociacijos organas, Lietuvos skautų žurnalas, leistas 1922 m. gegužės 3 d. – 1923 m. vasario-kovo mėn. Kaune.
* Skautas – lietuvių skautų ir skaučių mėnesinis laikraštis, pradėtas leisti 1949 m. Kanadoje.
* Skautų aidas – Lietuvos skautų žurnalas, leidžiamas nuo 1923 m. kovo 15 d.
* Lietuvos skautų spauda – periodiniai leidiniai, skirti skautams – vaikams ir jaunuoliams, organizuotiems pagal tam tikrą nemokyklinio auklėjimo sistemą.
Slam (reikšmės)

**Slam** gali reikšti:
* Slam Dunk – Takehiko Inoue 31 tomo manga apie krepšinio komandą iš Šohoku aukštosios mokyklos.
* SLAM – nuo 1994 m. JAV leidžiamas iliustruotas krepšinio žurnalas.
Sodžius (reikšmės)

**Sodžius** gali reikšti:
* Sodyba (tarm. sodžius, suoda) – vienoje šeimos žemės valdoje išsidėstęs statinių ir juos supančios priklausomos žemės kompleksas.
* Sodžius – iliustruotas mėnesinis žurnalas kaimui, ėjęs 1993 m. Vilniuje.
Boroviakai

**Boroviakai** () – lenkų etninė grupė, tradiciškai gyvenanti Tucholos girioje, netoli Tucholos miesto Rytų Pomeranijoje. Ten pat gyvena kita etninė Lenkijos mažuma kašubai. 

Manoma, kad boroviakai yra vieni iš pamarėnų palikuonių. Kalba lenkų kalbos boroviakų dialektu.
Aisėnų apylinkė

**Aisėnų apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vakarų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Veiviržėnų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Priekulės rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Brožių apylinkės, Pėžaičių apylinkės ir Veiviržėnų apylinkės.

## Šaltiniai
Banda (Bizantija)

**Banda** (vns. ) – karinis dalinys ar teritorinis administracinis vienetas vidurinėje Bizantijos imperijoje.

Pavadinimas kilęs iš  'vėliava', o šis yra germaniškos kilmės. VI a. šiuo žodžiu vadino karinę vėliavą, o netrukus ir karinį dalinį, turėjusį tokią vėliavą.
XVIII–XI a. Bizantijos armijoje *banda* buvo bazinio lygio karinis dalinys. 5-7 bandos sudarydavo *[[turma|turmą]]*, o kelios turmos sudarydavo *[[Tema (Bizantija)|temą]]* – jungtinę karinę-civilinę provinciją.

Bandos vadas būdavo *komes*. Pėstininkų bandą sudarydavo 200–400 karių, o kavalerijos – 50–100. Skirtingai negu kiti bizantietiški administraciniai ir kariniai terminai *banda* buvo naudojamas ir vėlyvojoje Bizantijoje. Šiuo žodžiu vadino ir Trapezundo imperijos teritorinius vienetus, kol ši imperija žlugo.

## Nuorodos
* Kazhdan, Alexander, ed. (1991), *Oxford Dictionary of Byzantium*, Oxford University Press, p. 250, ISBN 978-0-19-504652-6
Moira

**Moira** () – Bizantijos imperijos karinis dalinys, atitinkąs dabartinį batalioną ar pulką. Kai kuriose dabartinės Graikijos ginkluotųjų pajėgų šakose *moira* reiškia eskadrilę ar batalioną.

*Moira* kilęs iš šaknies **μερ*- ar **μορ*- 'dalinti, suskirstyti', tad *moira* reiškia 'dalinys'. 

## Bizantija
VI a. pabaigoje ir VII a. pradžioje Bizantijoje tebenaudota vėlyvosios Romos imperijos karinė organizacija imta keisti. Ji baigėsi apie 680 m., kai buvo suformuota nauja karinė administracinė temų sistema. 
Didžiausi kariniai vienetai buvo temos (), kurias sudarė *[[turma|turmos]]*. Turmas sudarė *moiros*, kitaip dar *[[drungas|drungai]]*. Šiuos sudarydavo kelios bandos. Todėl moira ar drungas dydžiu atitinka dabartinį batalioną (dabartiniuose batalionuose būna nuo 400 iki 1300 karių). Pradžioje moiras sudarydavo apie 1000 karių, dėl ko jas dar vadino *[[chiliarchas|chiliarchijomis]]*. Retkarčiais žmonių skaičius moirose siekdavo iki 3000. Imperatorius Leonas VI Išminčius, pagal rašytinius šaltinius, buvo paliepęs drungus formuoti tik 400 karių dydžio. Tokie drungai turėjo būti jo įsteigtose mažesnės temose.

## Šiuolaikinė Graikija
Graikijos oro pajėgose, taip pat armijos ir laivyno aviacijoje terminas  reiškia 'eskadrilė'. Graikijos armijoje *moira* yra 'artilerijos batalionas, artilerijos divizionas', o specialiosios paskirties pajėgose - 'batalionas', atitinkantis kitų šalių ginkluotųjų pajėgų specialiųjų pajėgų eskadronus.  

## Nuorodos
Moira (reikšmės)

Žodis ***moira*** gali reikšti:

* moira – karinis dalinys Bizantijoje ar šiuolaikinės Graikijos karinėse pajėgose;
* moira – viena iš trijų Senovės Graikijos likimo deivių;
* Moira – JAV ir D. Britanijoje naudojamas moteriškas vardas, reiškiantis 'likimas';
* Moira – vienas iš asteroidų;
* Moira – gyvenvietės Graikijoje, Airijoje, Indijoje, Anglijoje, Australija, JAV;
* Moira – upė ir ežeras Kanadoje.
Vainius Butinas

**Vainius Butinas** (g. 1965 m. kovo 5 d. Klaipėdoje) – Lietuvos pasienietis.

## Biografija
1990 m. baigė Vilniaus universiteto Istorijos fakultetą, 2004 m. – Kauno technologijos universitetą.

1991–1993 m. Klaipėdos rajono pasienio užkardos šaulys, tarnavo Nidos kontrolės punkte. 1993–1997 m. Klaipėdos rinktinės Juodkrantės pasienio užkardos vadovas. 1997–1998 m. Pasienio policijos departamento Pakrančių apsaugos rinktinės Kadrų skyriaus viršininkas, 1998–2005 m. rinktinės vado pavaduotojas–Štabo viršininkas, 2005–2010 m. rinktinės vadas. 2010–2015 m. Valstybės sienos apsaugos tarnybos vadas.

Nuo 2015 m. valstybės įmonės „Regitra“ Klaipėdos filialo direktorius.

## Šaltiniai
Oldsmobile Curved Dash

***Oldsmobile Curved Dash*** – laikomas pirmuoju masinės gamybas automobiliu, kadangi buvo gaminamas konvejerio principu. Automobilius gamino tuo metu dar nepriklausoma *[[Oldsmobile]]* kompanija, nuo 1901 iki 1907 metų. Iš viso buvo pagaminta apie 19 000 *Curved Dash* vienetų.

Automobilis naudojo vandeniu aušinamą, benzininį 1,6 litro 5 AG vieno cilindro variklį, turėjo epiciklinę transmisiją su dviem priekinėmis bei viena atbuline pavara. Sveria 390 kg ir pasiekia maksimalų 32 km/h greitį. Pradinė kaina buvo 650 JAV dolerių.
Spaktyva (reikšmės)

**Spaktyva** gali reikšti:
* Spaktyva – satyros ir humoro žurnalas, leistas 1924–1934 m. Kaune.
* Naujoji spaktyva – mėnesinis satyros žurnalas, ėjęs 1938–1939 m. Kaune.
Pelta

**Pelta** () – lengvas apvalus su išpjova skydas, plačiai naudotas antikos laikais iki III a. pr. m. e. Vienas pakeitusių skydų buvo *[[turėjas]]*.  

Ksenofontas šį skydą apibūdina kaip apvalų, bet šie skydai be išpjovų mene būdavo retai vaizduojami. 

## Konstrukcija
Peltos pagrindas būdavo pintas iš vytelių ar sukaltas iš lengvos medienos. Pagal Aristotelį pelta neturėdavo metalinio apvado ir būdavo aptraukta ožkos ar avies oda ar kailiu. 

Peltas laikydavo arba už centrinės rankenos, arba skydas turėdavo dvi rankenas kaip aspis. Paprastai turėdavo pernešimo kilpą, kurios dėka peltą būdavo nešti pakabintą ant nugaros. 

## Naudojimas
Šiuos skydus naudojo įvairūs kareiviai, jų tarpe ir lengvieji graikų pėstininkai *[[peltastai]]*, romėnų *[[velitai]]*. 
Teigiama, kad šiuos skydus įvedė Atėnų karvedys Ifikratas, matydamas kad iki tol naudotas *clipeus* yra griozdiškas ir nepatogus. 

Kai kurie persų ir kiti rytų valstybių kareiviai irgi naudojo panašius skydus, pvz., achemenidų *takabara*. Titas Livijus teigė, kad į peltas buvo panašūs dabartinėse Ispanijoje ir Mauritanijoje naudoti apvalūs skydai *[[Cetra|cetros]]*.

Peltų tipo skydai matyti ir skitų meno dirbiniuose. Manoma, kad graikų peltos buvo išrastos Trakijoje ar centrinėje Europoje. 

## Kitokios peltos
Peltomis vadino ir mažus apvalius skydus, kuriuos nešiodavo makedoniečių falangų kareiviai.
Baniškių pilkapynas

**Baniškių pilkapynas** – pilkapynas Vilniaus miesto, Antakalnio seniūnijos teritorijoje, Aukštagirio miške.

Pilkapyne – 7 žemės sampilai nuo 8 iki 11 m skersmens ir nuo 0,3 iki 1 m aukščio (2 sampilai sulėkštėję, vienas perkastas kryžiaus formos tranšėja ir apardytas kvartalinės proskynos); 4 sampilus juosia grioviai ar jų pėdsakai (dalis griovių užslinkę). Amžius: I tūkstantmečio II pusė – II tūkstantmečio pradžia.

## Nuorodos
* Baniškių pilkapynas. Kultūros vertybių registras
2011 m. CONCACAF Aukso taurė

**2011 m. CONCACAF Aukso taurė** – vienuoliktasis CONCACAF Aukso taurės turnyras, 2011 m. birželio 5-25 d. vykęs JAV. Turnyre dalyvavo 12 komandų (visos iš CONCACAF zonos).

Nugalėtojo titulą apgynė meksikiečiai, finale rezultatu 4:2 nugalėję JAV futbolininkus.

## Stadionai

Čempionato varžybos vyko 13 JAV stadionų.

## Grupių turnyras

### A grupė

----

----

----

----

----

### B grupė

----

----

----

----

----

### C grupė

----

----

----

----

----

## Atkrintamosios varžybos

### Ketvirtfinaliai

----

----

----

### Pusfinaliai

----

### Finalas

## Įvarčių autoriai

;7 įvarčiai
*  Javier Hernández
;4 įvarčiai

*  Rodolfo Zelaya

*  Aldo de Nigris

;3 įvarčiai

*  Marco Ureña
*  Jerry Bengtson
*  Carlo Costly

*  Demar Phillips
*  Giovani dos Santos
*  Pablo Barrera

*  Andrés Guardado
*  Luis Tejada
*  Clint Dempsey

;2 įvarčiai

*  Dwayne De Rosario
*  Brice Jovial

*  Carlos Ruiz
*  Ryan Johnson

*  Gabriel Gómez
*  Jozy Altidore

;1 įvartis

*  Randall Brenes
*  Joel Campbell
*  Dennis Marshall
*  Heiner Mora
*  Álvaro Saborío
*  Yénier Márquez
*  Arturo Alvarez
*  Lester Blanco

*  Eliseo Quintanilla
*  Osael Romero
*  Clive Murray
*  José Javier del Aguila
*  Carlos Gallardo
*  Marco Pappa
*  Walter Martínez
*  Alfredo Mejía

*  Omar Daley
*  Luton Shelton
*  Efraín Juárez
*  Rafael Márquez
*  Blas Pérez
*  Michael Bradley
*  Landon Donovan
*  Clarence Goodson

;Į savo vartus
*  Jermaine Taylor (žaidžiant prieš JAV)
*  Clarence Goodson (žaidžiant prieš Panamą)

## Nuorodos
* RSSSF statistika
Girifo sultonatas

**Girifo (Biru) sultonatas** – istorinė musulmonų afarų valstybė Afarų įduboje, dab. Eritrėjos Šiaurinės Raudonosios Jūros pietuose ir gretimose teritorijose Etiopijos Afarų regione. Jos centras buvo Biru gyvenvietėje (dabartinės Etiopijos teritorijoje, prie Eritrėjos sienos), tačiau jis valdė Eritrėjos pajūrio aukštumas ir Buri pusiasalį.

Sultonatas buvo vienas iš penkių afarų sultonatų, pripažinęs Ausos viršenybę. 1890 m. jis buvo prijungtas prie Italijos Eritrėjos ir kartu su piečiau buvusiu Rahaitos sultonatu įjungtas į Denkalijos provinciją.
Sigitas Virketis

**Sigitas Virketis** (g. 1959 m. lapkričio 3 d. Akmenėje) - Valstybės sienos apsaugos tarnybos (VSAT) vado pavaduotojas, vidaus tarnybos pulkininkas.

## Biografija
1990 m. baigė studijas Vilniaus universiteto Istorijos fakultete.

1997 m. gruodžio 2 d. pradėjo tarnybą Pasienio policijos departamento (PPD) Šiaulių pasienio policijos rinktinės Operatyvinio skyriaus viršininku. Nuo 1998 m. rugpjūčio 25 d.  PPD Šiaulių pasienio policijos rinktinės vado pavaduotojas operatyviniam darbui. Nuo 2001 m. gegužės 1 d. VSAT Šiaulių rinktinės vado pavaduotojas - Operatyvinės veiklos skyriaus viršininkas. Nuo 2002 m. liepos 1 d. VSAT Šiaulių rinktinės vado pavaduotojas. Nuo 2005 m. gegužės 2 d. VSAT vado pavaduotojas.  

2005 m. birželio 29 d. suteiktas vidaus tarnybos pulkininko laipsnis.

Vedęs. Žmona Rima, mokytoja.
Dukra Rūta - studentė. Sūnus Linas - vaikų futbolo treneris.

## Šaltiniai
* Vadovybė: VSAT
The New York Times

**„The New York Times“** – amerikiečių dienraštis, leidžiamas Niujorke nuo 1851 m.

„The New York Times“ laimėjo 117 Pulicerio premijų, daugiau nei bet kuri kita žiniasklaidos organizacija. Dienraščio tinklalapis yra populiariausias visose Jungtinėse Valstijose, per mėnesį jame apsilanko daugiau kaip 30 mln. unikalių lankytojų.

Spausdintinė versija išlieka didžiausiu didmiesčio dienraščiu bei taip pat trečiu didžiausiu apskritai visose Jungtinėse Valstijose, po „The Wall Street Journal“ ir „USA Today“. „The New York Times“ priklauso „The New York Times Company“ įmonei, kuri taip pat leidžia kitus 18 laikraščių, kaip kad „International Herald Tribune“ ir „The Boston Globe“. Įmonės pirmininkas yra Arthur Ochs Sulzberger jaunesnysis, kurio šeima prižiūrėjo dienraščio leidybą nuo 1896 m.

Laikraščio šūkis, pavaizduotas pirmojo puslapio viršutinėje kairėje pusėje, yra *„Visos vertingos žinios turi būti išspausdintos“*. Laikraštį sudaro keli skyreliai: naujienos, nuomonės, verslas, menai, mokslas, sportas, stilius ir didelis apžvalginis straipsnis. „The New York Times“ išliko leidžiamas 8 skilčių formatu kelerius metus, tuo tarpu dauguma laikraščių perėjo prie 6 skilčių formato, taip pat tai buvo vienas paskutiniųjų laikraščių, pradėjusių naudoti spalvotą fotografiją.

## Šaltiniai
Cetra

**Cetra** (; ) – mažas apvalus skydas iš žvėries ar gyvulio odos.
 
Cetras naudojo Ispanijos gyventojai keltiberai (egzistavo *cetratae Hispaniae cohortes*) ir Mauritanijos gyventojai. Mauritanijoje cetras kartais darydavo iš dramblių odos. Yra duomenų, kad juos naudojo britai. 

Titas Livijus cetras lygino su graikų ir makedonų naudotomis peltomis. 
Patys romėnai, manoma, cetrų nenaudojo. Tačiau jų sąjungininkai naudojo. Pvz., viena Iberijos lengvųjų pėstininkų, naudojusių cetras, rūšis buvo vadinama *cetratais*.

## Nuorodos
Rahaitos sultonatas

**Rahaitos sultonatas** – istorinė musulmonų afarų valstybė Afarų įduboje, dab. Eritrėjos Pietinės Raudonosios Jūros pietuose. Jos centras buvo Rahaitos miestas į pietus nuo Asebo. Šiuo metu čia likęs mažas kaimelis, kurį nuo XIX a. užgožė išaugęs Asebas.

## Istorija
Laikoma, kad su centru Rahaitoje jau nuo XII a. egzistavo afarų valstybė **Ankala**, kurią vėliau nukariavo Adalio sultonatas. Šiam žlugus XVI a., atsikūrė Rahaitos sultonatas, kurio valdovai titulavosi *derder*. Jis buvo vienas iš penkių afarų sultonatų, pripažinęs Ausos viršenybę.

Nuo XVI a. sultonatas priklausė Osmanų imperijos Habešo provincijai, vėliau perduotas Egipto chedivatui. XIX a. viduryje sultonatu domėjosi prancūzai, kurie sudarė su sultonu draugystės sutartį. 1869 m. italų kompanija *Societa Rubattino* pasirašė sutartį su sultonais Ibrahimu Ahmedu ir Hassanu Ahmedu, pagal kurią gavo nedidelę pajūrio teritoriją, kur įsteigė Asebo miestą. 1882 m. jis perduotas Italijai ir tapo Italijos kolonizacijos pradžia. 1890 m. Asebas ir Rahaitos sultonatas buvo prijungtas prie Italijos Eritrėjos ir įjungtas į Denkalijos provinciją.

## Derderai
Sultonate išlaikyta vietinė dinastija. Šiuo metu valdantis derderis Abdel Kadir Dawud yra laikomas šešioliktuoju sultonų eilėje.
* apie 1600 m. – Gibdi Ahmad,
* apie 1630 m. – Abdulli,
* apie 1660 m. – Kamil,
* apie 1690 m. – Ad’allom Ahmad,
* apie 1705 m. – Dini bin Ad’allom Ahmad,
* apie 1755 m. – Hamad bin Burhan,
* apie 1755 m. – Burhan bin Dini,
* apie 1780 m. – Burhan Saddik bin Hamad,
* apie 1815 m. – Mahammad bin Burhan bin Dini,
* apie 1839 m. – Mahammad bin Burhan Saddik,
* 1862–1863 m. – Dini bin Mahammad,
* 1863–1884 m. – Burhan said Asa Dardar,
* 1887–1910 m. – Hummad bin Mahammad bin Burhan,
* 1936 m. – Kadda Mahammad bin Burhan,
* 1936–1944 m. – Hamad bin Hummad,
* 1945–1950 m. – Abdo bin Kadda Mahammad,
* 1951–1984? m. – Dawud bin Mahammad,
* 1984? m. – Obkari bin Abdo,
* ??? m. – Abdel Kadir Dawud.

## Nuorodos
* Apsilankymo pas sultoną aprašymas
Pošvenčio apylinkė

**Pošvenčio apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Prienų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Prienų rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Alksniakiemio apylinkės.

## Šaltiniai
Vagitas Alekperovas

**Vagitas Alekperovas** (, , g. 1950 rugsėjo 1 d. Baku, Azerbaidžanas) – įtakingas azerbaidžaniečių kilmės verslininkas, magnatas, Rusijos LUKoilo tarptautinio naftos koncerno prezidentas.

V. Alekperovo asmeninis turtas – $13,9 mlrd., 2011 m. užėmė 8 vietą tarp Rusijos turtuolių (pagal žurnalo Forbes versiją).

## Biografijos duomenys
 
* 1974 m. – baigė Azerbaidžano naftos ir chemijos institutą
* 1972–1979 m. – dirbo Kaspijos jūros naftos verslovėse
* 1979–1983 m. – dirbo Surguto, Nojabrsko naftos verslovėse Vakarų Sibire
* 1983–1990 m. – dirbo vadovaujantį darbą įvairiose Kogalymo naftos gavybos įmonėse.
* 1991–1992 m. – TSRS naftos ir dujų pramonės ministro pavaduotojas
* Nuo 1993 m. – LUKoilo prezidentas
* 1995 m. – išrinktas banko „Imperial“ direktorių tarybos pirmininku, įtrauktas į Kuro ir energetikos ministerijos kolegiją.
* Nuo 2007 m. – Regionininių socialinių programų fondo steigėjas.

## Asmeninis gyvenimas

Vedęs, žmona – Larisa Alekperova, turi sūnų Jusufą (g. 1990 m., studijavo Valstybiniame Gubkino naftos ir dujų universitete). Mėgsta keliauti, žaisti tenisą, poilsiui renkasi Krymą.

V. Alekperovas – ekonomikos mokslų daktaras, Rusijos mokslų akademijos tikrasis narys.

## Ryšiai su Lietuva

V. Alekperovas čia yra prabangiai šventęs savo 59-jį gimtadienį  (dvare prie Pabradės). Čia jį sieja antrinė įmonė Lukoil Baltija (degalinių tinklas), ankstesniais metais turėjo ketinimų nupirkti „Mažeikių naftą“.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Apie V. Alekperovą (rusų k.)
Šondongas

**Šondongas** () – kalnų urvas vidurio Vietname, Kvangbinio provincijoje, Fong Nia ir Ke Bango nacionaliniame parke (UNESCO pasaulio paveldo objektas). Vietnamietiškai *Hang Sơn Đoòng* reiškia „kalnų upės urvas“.

## Duomenys
Tai didžiausias pasaulyje grotinis urvas; jame esančios didžiausios erdvės didžiausias ilgis daugiau kaip 5 kilometrai, aukštis – 200 m aukščio, plotis – 150 m. Urve yra bene aukščiausi pasaulyje stalagmitai (iki 70 m aukščio), už kalcito sienos yra apskritimo formos urvinių perlų, kurie sulig teniso kamuoliuku. Teka požeminės upės, auga džiunglės.

## Istorija
Šį urvą atrado vietinis gyventojas Ho-Khanas 1991 metais, bet tarptautiniu mastu urvas tapo žinomas tik 2009 m., kada grupė mokslininkų, vedamų Hauardo ir Debės Limbertų, iš Britanijos urvų tyrinėtojų bendrijos (*British Cave Research Association*), 2009 m. balandžio 10–14 d. dirbo Fong Nia ir Ke Bango nacionaliniame parke]]. Pilnai apžiūrėti urvą šiai mokslininkų grupei neleido 60 m aukščio iš kalcito susiformavusi siena, kuri pavadinta „didžiąja Vietnamo siena“. 2010 metais ši siena buvo pereita.

## Šaltiniai

## Nuorodos
*  *National Geographic*
* sondoongcave.dse-asia.com / Son Doong Cave Vietnam 
* grindtv.com / Son Doong Cave in Vietnam is a spelunking paradise , publikuota: 2013 m. rugsėjo 10 d.
Baltramurgis

**Baltramurgis** – buvęs kaimas Prienų rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurę nuo Naujosios Ūtos.

## Istorija

## Gyventojai

## Šaltiniai
Mario Alberto Kempes stadionas

**Mario Alberto Kempes stadionas** (, seniau vadintas *Estadio Córdoba* ir *Estadio Olímpico Chateau Carreras*) – stadionas Argentinos mieste Kordoboje, Šato Kareraso kvartale. Nors stadionas nėra namų aikštė jokiai Kordobos futbolo komandai, tačiau čia rengiamos daug žiūrovų sutraukiančios miesto komandų varžybos (tarptautinės varžybos, derbiai ir kt.). Pavadintas 1978 m. pasaulio čempiono Mario Kempes (1954–) garbei.

## Istorija

Stadionas pastatytas 1976 m., ruošiantis 1978 m. pasaulio futbolo čempionatui Argentinoje. Atidarytas 1978 m. gegužės 16 d. tarp Argentinos rinktinės ir Kordobos rinktinės.

Ruošiantis 2011 m. Copa América čempionatui stadionas išplėstas, 2010 m. jam suteiktas žymaus argentiniečių futbolininko Marijo Kempeso vardas.

## Šaltiniai
Chiliarchas

**Chiliarchas** ( 'tūkstančio vadas') – karo vadas helenistinėje senovės Graikijoje, vadovavęs 1000 karių daliniui (apytiksliai atitinka dabartinį batalioną).

Šia pareigas Aleksandras Makedonietis įvedė pasiremdamas Achemenidų Persijos *hazarapatish* pareigomis. Chiliarcho pareigos buvo tiek karinės, tiek civilinės.

Aleksandras Makedonietis šias pareigas pirmiausia suteikė Hefestionui (), o po Hefestiono mirties – Perdikui (). Šis terminas buvo naudojamas ir vėlesniais laikais. Graikų rašytojai chiliarchais vadino romėnų legionų tribūnus. Bizantijoje terminas *chiliarchas* buvo *[[taksiarchas|taksiarcho]]* bei *drungarijaus* (drungo vado) sinonimas.

Graikijos nepriklausomybės karo (1821–1832 m.) laikais chiliarcho laipsnis būdavo suteikiamas žymiems kapitonams, vadovavusiems nereguliariems būriams, kurie sudarė didžiumą to meto Graikijos kariuomenės.
Rugpjūčio 23-osios stadionas

**Rugpjūčio 23-osios stadionas** () – futbolo stadionas Argentinoje, San Salvador de Chuchujaus mieste. Daugiausia naudojamas futbolo varžyboms. Pavadintas Chuchujaus egzodo, vykusio 1812 m. rugpjūčio 23 d., garbei. Stadione namų rungtynes žaidžia pajėgiausias miesto klubas „Gimnasia y Esgrima de Jujuy“.

## Istorija

Atidarytas 1973 m. kovo 18 d. Stadione vyko 2011 m. Copa América čempionato 2 rungtynės A grupėje, taip pat čia buvo surengtos kai kurios regbio rungtynės.

## Šaltiniai
Ad-Ali Abli sultonatas

**Ad-Ali Abli sultonatas** arba **Tadžuros sultonatas** (*Tagórri*) – istorinė musulmonų afarų valstybė Afarų įduboje, dab. Džibučio šiaurinėje pusėje. Jos centras buvo Tadžuros miestas į šiaurę nuo Tadžuros įlankos. Šiaurėje jis ribojosi su Rahaita, vakaruose – su Ausa.

## Istorija

Žlugus Adalio sultonatui, apie XVI a. susikūrė Ad-Ali Abli sultonatas, kurio valdovai titulavosi *derder*. Jis buvo vienas iš penkių afarų sultonatų, pripažinęs Ausos viršenybę. Tadžura buvo vienas iš pakrantės sultonatų, įgalinusių prekybą tarp Ausos (ir Ševos) krašto gilumoje ir užsienio. Vakariausias šio prekybinio kelio taškas buvo Aliju Amba miestas. Tadžurą pasiekdavo karavanai iš Etiopijos, ir jis parduodavo tokias prekes, kaip kviečiai, auksas, medus, stručio plunksnos, civetonas ir kt. Taip pat čia buvo didelis vergų turgus, kuris lėmė miesto ir sultonato klestėjimą XVIII-XIX a.

Nuo XVI a. sultonatas priklausė Osmanų imperijos Habešo provincijai, vėliau perduotas Egipto chedivatui. XIX a. viduryje sultonatu domėjosi prancūzai, kurie sudarė su sultonu draugystės sutartį. 1862 m. prancūzai nupirko iš sultono rytines teritorijas, kur įkūrė Oboko miestą ir pradėjo kolonizaciją. 1896 m. sujungę savo teritorijas regione, prancūzai įkūrė Prancūzijos Somalilandą. Sultonate išlaikyta vietinė dinastija.

## Derderai
* apie 1620 Burhan bin Muhammad
* apie 1630 Dini bin Muhammad
* apie 1655 Kamil bin Burhan
* apie 1655 Hamad bin Dini
* apie 1680 Musa bin Kamil
* apie 1680 Dini bin Hamad (or Nasser bin Hamad)
* apie 1705 Hamad bin Musa
* apie 1705 Muhammad bin Dini
* apie 1740 Muhammad bin Hamad
* apie 1770 Hamad bin Naser
* apie 1770 Hummad bin Muhammad
* 1800–1820 Mandaytu bin Hamad
* 1821–1859 Ad’allom Muhammad bin Hummad
* 1860–1862 Muhammad bin Mandaytu
* 1863–1879 Hummad bin Ad’allom Muhammad
* 1880–1912 Hummad bin Muhammad
* 1913–1927 Muhammad bin Arbahim
* 1928–1962 Hummad bin Muhammad bin Arbahim
* 1964–1984 Habib bin Hummad bin Muhammad
* Nuo 1985 Abd’ul Kadir bin Hummad
Rožinė girnovė

**Rožinė girnovė** (*Platalea ajaja*) – irklakojinių paukščių (*Pelecaniformes*) būrio, ibinių (*Threskiornithidae*) šeimos, girnovių (*Platalea*) genties didelis paukštis. Dalies mokslininkų kartais išskiriama kaip *Ajaia* monotipinės genties *Ajaia ajaja* rūšis.

Tai stambus paukštis, sveriantis 1,2–1,8 kg. Kūno ilgis 71–86 cm. Sparno ilgis 32,3–37,5 cm, skersmuo tarp abiejų išskleistų sparnų 120–133 cm. Snapas didelis, plokščias. Plunksnos rausvos, viršuje baltos. Jaunikliai balti.

Sėslios Pietų Amerikos žemyne į rytus nuo Andų kalnų. Taip pat Karibų jūros regiono salų, Centrinės Amerikos, Meksikos bei pietryčių JAV pakrančių regionuose.

Gyvena lygumose, šlapynėse, mangrovėse, pelkėtuose miškuose, prie senvagių, ežerėlių ir kitose atvirose, žemose vietose.

Maitinasi snapu maišydama seklius vandenis. Minta vabzdžiais, lervomis, moliuskais, vėžiagyviais, varliagyviais, žuvytėmis, vandens augalais ir sėklomis.

Deda 1-4 baltus, dėmėtus kiaušinius. Inkubacinis laikotarpis 22-24 dienos. Jauniklius atrajotu maistu maitina abeji tėvai. Lizdą palieka per 4-5 savaites, bet tėvų maitinami 8 savaites.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* birdsoftheworld.org / Roseate Spoonbill
* ebird.org / Roseate Spoonbill
* sdakotabirds.com / Roseate Spoonbill Range Map
* youtube.com / Platalea ajaja - Roseate Spoonbill - Colhereiro (vaizdo medžiaga)
Lazūrinis margasis kėkštas

**Lazūrinis margasis kėkštas** (*Cyanocorax caeruleus*) – paukščių rūšis, priklausanti varninių (*Corvidae*) šeimai. Paplitusi Atlanto miškuose pietryčių Brazilijoje, taip pat rytų Paragvajuje, šiaurės rytų Argentinoje. Brazilijos Paranos valstijos simbolis.

Paukščio kūno ilgis 40 cm, sveria apie 270 g ir yra didžiausias iš Pietų Amerikos varninių paukščių. Kūną dengia mėlynos plunksnos, kontrastuojančios su juoda galva ir pagurkliu. Patinai ir patelės labai panašūs, tik pastarosios kiek mažesnės.

Minta daugiausia sėklomis, araukarijų riešutais, tačiau kartais minta ir vaisiais bei vabzdžiais. Kaip ir kiti varniniai paukščiai, lazūriniai margieji kėkštai yra labai sumanūs. Bendravimas sudėtingas, skleidžia bent 14 skirtingų garsų. Gyvena hierarchinėse grupėse po 4-15 individų. Grupės išlieka stabilios per dvi generacijas.
Juodagalvis donakobijus

**Juodagalvis donakobijus** (*Donacobius atricapilla*) – paukščių rūšis, priklausanti žvirblinių (*Passeriformes*) būriui, tačiau dėl šeimos nėra sutariama. Paplitusi Pietų Amerikoje ir Panamoje.

Seniau rūšis buvo priskiriama strazdinių, strazdų mėgdžiotojų, karetaitinių šeimoms, tačiau vėliau jų ryšiai atmesti. Dabar ieškoma giminingų rūšių Senajame Pasaulyje arba išskiriama atskira monotipinė donakobijų šeima.

Tai dažnas šlapynių paukštis, sutinkamas prie pelkių, senvagių, upių pakrančių ir kitur, kur gausu tankios ir aukštos vandens augmenijos. Arealas driekiasi nuo Panamos, Orinoko baseino šiaurėje iki pietryčių Brazilijos, rytų Bolivijos, Paragvajaus, šiaurės Argentinos.
Amerikinė medinė antis

**Amerikinė medinė antis** (*Neochen jubata*) – paukščių rūšis, priklausanti antinių (*Anatidae*) šeimai. Paplitusi Pietų Amerikoje – daugiausia Orinoko ir Amazonės baseinuose.

Kūno ilgis 56-58 cm, sveria apie 1,2 kg. Kūnas kaštoniškai rudas, sparnai ir uodega juodi su žalzganu atspalviu, galva ir kaklas pilki. Kojos rausvos, snapas juodas.
 
Gyvena prie upių, upokšnių, miškingose salelėse, galeriniuose miškuose. Minta vandens augalais, žolėmis, vabzdžiais, vėžiagyviais.

Gyvena poromis, sudaro grupes iki 20 individų. Lizdą suka medžių šakose. Deda 6-10 kiaušinių, kuriuos patelė peri 30 dienų.
Baltapilvis sėklalesis

**Baltapilvis sėklalesis** (*Sporophila leucoptera*) – paukščių rūšis, priklausanti tanagrinių (*Thraupidae*) šeimai. Paplitusi Pietų Amerikoje (Argentinoje, Brazilijoje, Bolivijoje, Peru, Paragvajuje ir Suriname).

Kūno ilgis apie 13 cm. Patino pagurklis, krūtinė, pilvas, pauodegys balti, galva, uodega ir sparnai pilkšvai mėlyni. Patelė šviesiai ruda, krūtinė ir pilvas šviesesni.

Gyvena krūmynuose, kalnų pievose. Minta krūmų ir medžių sėklomis.
Adulis

**Adulis** () – senovinis uostas ir archeologinė vietovė dabartinėje Eritrėjoje, netoli nuo dabartinio Zulos miesto, pagrindinis Aksumo imperijos uostas. Spėjama, kad Zulos pavadinimas kilo iš Adulio pavadinimo. Adulio įlankos pavadinimas kildinamas iš miesto pavadinimo.

## Istorija

Anksčiausias miesto paminėjimas randamas I a. Plinijaus Vyresniojo knygoje, kur miestas minimas kaip pagrindinė prekybos vieta tarp „etiopų“ ir „trogloditų“. Vėlesnis Eritrėjos jūros periplas aprašo miestą kaip vieną svarbiausių Raudonosios jūros uostų, kuriame parduodamos egzotiškos Afrikos prekės, kaip kad dramblio kaulas ir vergai.

Miestas tapo svarbiausiu Aksumo imperijos uostu ir pagrindiniu langu į pasaulį. Kuomet Aksumas vykdė ekspansiją, VI a. jis tapo pagrindine vieta, iš kur išvykdavo Aksumo kariai į Jemeną. Imperatorius Kelebas iš čia vykdė invaziją į Himjaro karalystę, kurią sunaikino. 720 m. dar minimas Aksumo antpuolis Džidoje.

Nuo VII a. aplinkinėse šalyse įsigalint islamui, Aksumas liko izoliuotas nuo kitų krikščioniškų valstybių, sumažėjo prekyba, imperija patyrė vidaus krizę. Po to Adulis minimas vis mažiau, kol visiškai išnyksta iš istorinių šaltinių.

Europiečių kasinėjimai Adulyje prasidėjo labai anksti. Jau 1840 m. prancūzai atliko pirminę apžvalgą. 1868 m. buvo atkastos kelios bizantinio tipo šventyklos. 1906 m. šią archeologinę vietovę, tuo metu priklausiusią Italijos Eritrėjai, kasinėjo vokiečių archeologas S. Sundström. Jis atkasė didelį pastatą, vadinamą Adulio rūmais. 1961 and 1962 čia kasinėjo Etiopijos finansuojama ekspedicija. Šiuo metu dauguma Adulyje rastų archeologinių radinių yra Etiopijoje. Eritrėja prašo juos perduoti jai, tačiau tai kol kas nebuvo padaryta.
Onuškio dvaras

**Onuškio dvaras** – dvaras Skuomantų kaime šalia Onuškio bažnytkaimio (Rokiškio rajono savivaldybė). Išlikę dvaro rūmai, parke yra du tvenkiniai, auga per 21 rūšį vietinių medžių ir krūmų – europiniai maumedžiai, Vermuto pušis, išsišakojusi į du liemenis.

## Istorija

Onuškis pirmą kartą paminėtas 1529 m. Livonijos sienų aprašymų akte. XVI a. priklausė Rajeckiams, XVII a. valdė Mlečkos (), Kaminskiai (1774 m. Onuškyje pastatė bažnyčią).

XVIII–XIX a. sandūroje dvarą nupirko Juzefas Komaras, Antano sūnus, vedęs Teklę Zyndram-Koščialovską (?-1855 m.), po kurio mirties 1847 m. Onuškį paveldėjo sūnus Teofilis (1800–1861 m.). Jis ir pastatė vėlyvojo klasicizmo rūmus (spėjamas architektas – Cezaris Anikinis), vėliau formuotas visas kompleksas.

Po rūmų statytojo mirties dvarą valdė jo sūnus Vladislovas Komaras (1848–1896 m.), po šio mirties – jo žmona Marija ir vaikai. Vedybų keliu dvaras atiteko Krasickiams, o 1922 m. dvaro žemės išparceliuotos žemės reformos metu. Rūmai sudegė dar Pirmojo pasaulinio karo metu.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Onuškio dvaro sodyba (Kultūros vertybių registras)
* Onuškio dvaras, Rokiškio r. (miestai.net)
Dirvinė pienė

**Dirvinė pienė** (*Sonchus arvensis*) – astrinių (*Asteraceae*) šeimos augalų rūšis. Paplitusi vidutinių platumų srityje visame pasaulyje.

Augalas daugiametis, stačiu, 60-150 cm aukščio stiebu. Šaknis liemeninė, iki 50 cm ilgio. Lapai minkšti, netaisyklingu lapakraščiu, be lapkočių. Žiedynas – geltonas, 4-5 cm skersmens graižas. Žiedai susitelkę stiebo viršūnėje. Nužydėję subrandina baltus skristukus.

Dirvinė pienė – įkyri piktžolė. Auga lankose, krūmynuose, pasėliuose, daržuose. Mėgsta sunkokus, drėgnus dirvožemius. Lengvai pasidaugina šaknimis ir jų liekanomis. Pieniškos augalo sultys nuodingos.


Image:Sonchus Arvensis.jpg|Graižas
Image:Sonchus.arvensis3.-.lindsey.jpg|Skristukai
Image:Sonchus arvensis Peltovalvatti C H8937.jpg|Augavietė (Suomija)
Daržinė pienė

**Daržinė pienė** (*Sonchus oleraceus*) – astrinių (*Asteraceae*) šeimos augalų rūšis. Paplitusi vidutinių platumų srityje Eurazijoje.

Augalas vienmetis, stačiu, vagotu, tuščiaviduriu, šakotu, 30-100 cm aukščio stiebu. Šaknis liemeninė, tvirta. Lapai pražaginiai, 10-20 cm ilgio, plunksniškai skiautėti, su minkštais dygliais, viršutiniai lapai be lapkočių. Žiedynas – geltonas, 2 cm skersmens graižas. Žiedai po 5-8 susitelkę stiebo viršūnėje. Skraistė trieilė, tamsiai žalia, apatinė dalis voratinkliškai apšepusi. Visi žiedai liežuviški, geltoni, dvilyčiai, ilgesni už skraistę. Žydi liepos-spalio mėnesiais. Nužydėję subrandina baltus skristukus. Vienas augalas subrandina 4700–15000 sėklų.

Auga laukuose, daržuose, šiukšlynuose. Mėgsta sunkokus, derlingus dirvožemius. Piktžolė. Jauni daržinės pienės lapai vartojami salotoms, sriuboms. Pašalinti kartumui laikomi pusvalandį druskos tirpale. Kartais valgomos ir virtos šaknys. Daržines pienes noriai ėda daugelis naminių gyvūnų, ypač avys.


Image:Sonchus February 2008-2.jpg|Graižas
Image:Sonchus March 2008-1.jpg|Skristukai
Image:Amanida de lletsons9.JPG|Salotos su daržinės pienės lapais
Mantegacio barštis

**Mantegacio barštis** (*Heracleum mantegazzianum*) – salierinių (*Apiaceae*) šeimos žolinių augalų rūšis. Kilusi iš šiaurės vakarų Kaukazo ir Užkaukazės, dabar paplitusi daug kur Europoje, Šiaurės ir Pietų Amerikose, Tasmanijoje.

Tai labai stambus, vešlus augalas, užaugantis iki 5,5 m aukščio (paprastai 2–4 m, didžiausias iš visų salierinių). Stiebas tvirtas, 5–10 cm skersmens, purpurinis arba su purpurinėmis gyslomis. Lapai iki 3 m skersmens, suskaidyti į 3-5 dalis. Žiedynas – sudėtinis skėtis, sudarytas iš 30–150 lankų. Žiedai balti, ant vieno augalo jų gali būti iki 80 tūkst. Kraštinių skėčio žiedų vainiklapiai labai skirtingų dydžių, dvišalės simetrijos. Žydi birželio–rugpjūčio mėnesiais. Mantegacio barštis panašus į Sosnovskio barštį, tik didesnis ir siauresniais lapais.

Mantegacio barštis – agresyvus invazinis augalas, piktžolė. XIX a. atvežtas į Didžiąją Britaniją kaip dekoratyvinis augalas, vėliau pradėtas auginti kitose Europos šalyse, JAV. Sparčiai plinta upių pakrantėse, šiukšlynuose, pakelėse. Nereiklus dirvai, augimo sąlygoms. Augalo sultys nuodingos, turi furanokumarinų, sukeliančių sunkius odos nudegimus.

Mantegacio barštis Lietuvoje 2020–2022 m. aptiktas dvejose vietose Joniškio ir Akmenės rajonuose. Kaip ir Sosnovskio barščiai gali sudaryti didelius sąžalynus, kur nustelbia visus kitus augalus. Sėklas platina vėjas, vanduo, žmonės, jos gali išlikti gyvybingos 5–7 metus.

Rūšis pavadinta italų neurologo, antropologo Paolo Mantegacos (1831–1910 m.) garbei.


Image:Heracleum mantegazzianum (Meise) JPG1b.jpg|Žiedynai
Image:Heracleum mantegazzianum5.jpg|Lapai
Image:Giant Hogweed - geograph.org.uk - 1407585.jpg|Augavietė (Škotija)
Image:Velky bolsevnik.jpg|Rudenį nudžiūvę barščiai


## Šaltiniai
Arsi

**Arsi provincija** (, oromo kalba: *Arsi*) – nuo 1943 m. Etiopijos imperijos, o nuo 1975 m. - Etiopijos LDR administracinis teritorinis vienetas. Sostinė – Asela.

Provincija suformuota Etiopijai tapus nepriklausoma nuo Italijos, kuomet vietoj 42 tradicinių provincijų suformuotos 12 *taklai ghizat*. Arsi suformuota iš dalies Italijos Hararės provincijos. Svarbiausia provincijos etninė gruopė buvo arsi oromo. Ją sudarė 3 avradžai.

1995 m., perkuriant Etiopijos administraciją etniniu pagrindu, provincija paversta Arsi zona ir priskirta Oromijos kililiui.
Gamu-Gofa

**Gamu-Gofa provincija** () – nuo 1943 m. Etiopijos imperijos, o nuo 1975 m. – Etiopijos LDR administracinis teritorinis vienetas, panaikintas 1995 m. Sostinė iki 1960 m. buvo Čenča, vėliau – Arba Minčas.

Provincija suformuota Etiopijai tapus nepriklausoma nuo Italijos, kuomet vietoj 42 tradicinių provincijų suformuotos 12 *taklai ghizat*. Arsi suformuota iš dalies Italijos Gala-Sidamo provincijos. Svarbiausios provincijos etninės grupės buvo gamu, gofa ir daug kitų smulkių savanų genčių, tradiciškai priskiriamų šankela kultūrinei grupei. Ją sudarė 4 avradžai.

1995 m., perkuriant Etiopijos administraciją etniniu pagrindu, provincija priskirta Pietinių Tautų, Tautybių ir Žmonių kililiui.
Puant a Pitras

**Puant a Pitras** () – didžiausias Prancūzijos užjūrio teritorijos Gvadelupos miestas. Jame gyvena apie 17,5 tūkstančių gyventojų. Miestas yra svarbiausias salos ekonominis taškas. Jame taip pat veikia tarptautinis oro uostas, jūrų uostas. Auginami bananai ir cukranendrės.
Louer Prins Kvoteris

** Louer Prins Kvoteris** () – didžiausia Nyderlandų užjūrio teritorijos Sint Marteno gyvenvietė. Joje gyvena apie 16,5 tūkstančių gyventojų.
Taksiarchas

**Taksiarchas** () – karo vado pareigos senovės Graikijoje, dabartinėje Graikijos armijoje – brigados generolas.

Dabartinėje Graikijos armijos *taksiarchija* yra brigada.

Graikijos stačiatikių bažnyčios tradicijoje taksiarchais vadina arkangelus Mykolą ir Gabrielių, kurie laikomi dangaus kariaunos vadais. Arkangelų garbei *Ταξιάρχης* pavadintos kelios Graikijos vietovės.

## Kilmė
Žodis *taksiarchas' (*ταξίαρχος*) kilęs iš  'tvarka; tvarkinga rikiuotė'.

== Antika ==
Senovės Graikijoje taksiarchų laipsnius turėjo kai kurių [[polis|miestų valstybių]] kariuomenių karininkai. Klasikiniuose Atėnuose buvo dešimt taksiarchų, po vieną kiekvienoje miesto filėje. Žinomiausi taksiarchai iš senovės Makedonijos pėstininkų pezetairų.

== Bizantija ==
Terminas *taksiarchas* Bizantijos kariuomenėje pirmą kartą imtas naudoti VI a. pabaigoje imperatoriaus Maurikijaus veikale *Strategikon*. Ten juo vadino elitinių samdinių [[optimatai|optimatų]] dalinio vadą.

X a. amžiuje šiuo žodžiu imta vadinti naujo tipo pėstininkų dalinių *taksiarchijų* (500 sunkiųjų pėstininkų, 300 lankininkų ir 200 lengvųjų pėstininkų) vadus. Kadangi tokį dalinį sudarydavo tūkstantis karių, dalinius vadino ir *chiliarchijomis* (*tūkstantinėmis*), o jų vadus – *chiliarchais*. Jie buvo prilyginti [[tema (Bizantija)|temų]] daliniams [[drungas|drungams]] (kurių vadai vadinti *drungarijais*).

XI a. nykstant temų armijoms taksiarcho laipsnio lygis kilo, o vėliau jis pranoko ir pakeitė *turmarcho* laipsnį. [[Komninų dinastija|Komninų]] kariuomenėje taksiarchijos buvo stambiausi nuolatiniai pėstininkų daliniai.

== Taksiarchai dabartinės Graikijos ginkluotosiose pajėgose ==
Šiuolaikinėje Graikijos armijoje karinis laipsnis *taksiarchas* (sutr. *Ταξχος*) atitinka [[brigados generolas|brigados generolą]]. Už taksiarchą žemesnis laipsnis yra *syntagmatarchis* (atitinkas [[pulkininkas|pulkininką]]), aukštesnis – *ypostratigas* (atitinkąs [[generolas majoras|generolą majorą]]). Taksiarchai paprastai būna [[brigada (karyba)|brigadų]] vadai arba [[divizija|divizijos]] vado pavaduotojai.
<br />Graikijos oro pajėgose irgi yra taksiarcho laipsnis (*Taxiarchos tis Aeroporias'' 'oro pajėgų brigados generolas').

Abu šie laipsniai įvesti po 1941 m., kai po Graikijos okupacijos Graikijos ginkluotosios pajėgos buvo atkuriamos Artimuosiuose Rytuose pasiremiant kai kuriais D. Britanijos kariuomenės ypatumais. Skiriamieji ženklai šiam laipsniui buvo įvesti tik 1946 m.

Dabartiniai armijos taksiarcho skiriamieji ženklai antpečiuose – liepsnojanti granata, sukryžiuoti kardas ir lazda bei šešiakampė žvaigždė.


File:GR-Army-OF6-1946.svg|Taksiarcho antpetis 1946–1959 m.
File:GR-Army-OF6-1959.svg|Taksiarcho antpetis 1959–1968 m.
File:Army-GRE-OF-06.svg|Dabartinis taksiarcho antpetis (nuo 1975 m.)
File:Hellenic Air Force OF-6.svg|Graikijos oro pajėgų taksiarcho antpetis (nuo XX a. 5-to dešimtmečio)


## Nuorodos
Ulja

**Ulja** () – upė šiaurės vakarų Ispanijoje, Galisijoje (La Korunjos ir Pontevedros provincijose). Prasideda ties Anta de Uljos vietove, teka vakarų kryptimi miškingomis vietovėmis. Įteka į Atlanto vandenyną, Arosos užutėkį.

Pagrindiniai intakai: Arnegas, Desa (kairieji). Upė patvenkta Portodemuroso užtvanka. Upėje neršia lašišos, upėtakiai, unguriai, nėgės.
Vismantų apylinkė

**Vismantų apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurinėje Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Radviliškio valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Radviliškio rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Aukštelkų apylinkės.

## Šaltiniai
Pikeliškių dvaras

**Pikeliškių dvaras** - dvaras Vilniaus rajone, Pikeliškių kaime.

## Istorija
Dvaras atsirado XVIII a., priklausė Pisankų giminei. Išlikę rūmai statyti XIX a. pradžioje.

1930 metais dvarą įsigijo Aleksandra ir Juzefas Pilsudskiai. Pastarasis, tuometinis Lenkijos valstybės vadovas, mėgo šią vietą (praleisdavo atostogas), dvarą prižiūrėjo, tvarkė. Dvare svečiuodavosi kiti Lenkijos vadovai, užsienio ministrai.

2022 m. buvo atverti dvaro parko rekonstruoti parkai.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Pikeliškių buv. dvaro sodybos fragmentai (Kultūros vertybių registras)
* Pikeliškių dvaras, Vilniaus r. (miestai.net)
* Dvarų karuselė - Pikeliškių dvaras