open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Peru vicekaralystė

**Peru Vicekaralystė** () – Ispanijos kolonija Pietų Amerikoje, sudaryta 1542 m. Fransiskui Pisarui užkariavus inkus. Apėmė užkariautos Inkų imperijos teritoriją: dabartinę Peru, Boliviją, šiaurinę Argentiną, dalį Brazilijos ir Ekvadoro. O iki sukuriant Naujosios Granados (1717 m.) ir La Platos (1776 m.) vicekaralystes formaliai apėmė visą Pietų Ameriką, išskyrus portugalų ir olandų valdas. Sostinė buvo Lima. Vicekaralystę valdė 30 vicekaralių. Pirmuojų tapo Blaskas Nunjesas Vela. Gyvavo iki 1824 m. kai vicekaraliaus José de la Serna e Hinojosa armija pralaimėjo Ajakučo mūšį prieš Simoną Bolivarą.

## Sukūrimas

## Administraciniai vienetai

Peru vicekaralystė buvo dalinama į stambius administracinius vienetus – audiencijas, kurių skaičius keitėsi. Audiencijos savo ruožtu buvo dalinamos į smulkesnius vienetus korechimientus (1784 m. juos pakeitė intendencijos), o šie – į kabildus. Kai kuriose teritorijose egzistavo tarpiniai vienetai tarp audiencijų ir korechimientų: kapitonijos ir gubernijos.

Audiencijų sąrašas:
* Limos karališkoji audiencija – įkurta 1543 m. iš Naujosios Kastilijos gubernijos ir Naujojo Toledo gubernijos;
* Santa Fe de Bogotos karališkoji audiencija – prijungta 1549 m. po dabartinės Kolumbijos nukariavimo. Sutapo su Naująja Granados karalyste;
* Čarkaso karališkoji audiencija – įkurta 1559 m. atskyrus iš Limos audiencijos. Vykstant kolonizacijai, jai priskirtos gubernijos krašto gilumoje: Tukumano gubernija (1563), Santa Kruzo gubernija (1563) ir La Platos gubernija (1566). Taip ji tapo didžiausia audiencija, besitęsiančia nuo Atlanto iki Ramiojo vandenyno;
* Kito karališkoji audiencija – įkurta 1563 m., prijungus Kito guberniją šiaurėje;
* Čilės karališkoji audiencija – įkurta 1565 m. prijungus Pedro de Valdivia užkariautas teritorijas Čilėje (Čilės karalystę arba Čilės generalinę kapitoniją). Buvo laikinai panaikinta 1575–1609 m.;
* Panamos karališkoji audiencija – buvo įkurta 1563 m., tačiau ilgą laiką išliko nepriklausoma ir tik 1614 m. prijungta prie vicekaralystės;
* Buenos Airių karališkoji audiencija – įkurta 1661 m. atskyrus iš Čarkaso audiencijos. Buvo panaikinta 1671 m.;

1717 m. trys šiauriausios audiencijos kartu atsiskyrė kaip Naujosios Granados vicekaralystė, o 1776 m. Čarkaso audiencija atskilo kaip atskira La Platos vicekaralystė. Tokiu būdu Peru vicekaralystės teritorijos sumažėjo iki dviejų audiencijų: Limos ir Čilės. 1787 m. iš Limos audiencijos išskirta trečioji – Kusko karališkoji audiencija. 1811 m. Čilėje prasidėjus nepriklausomybės judėjimui, Čilės audiencija galutinai atskilo 1818 m.
Žaliagyvatės

**Žaliagyvatės** (*Opheodrys*) – žaltinių (*Colubridae*) šeimos roplių gentis.

Paplitusios JAV, Kanados pietryčiuose ir Meksikos šiaurinėje dalyje.

Gentyje yra 2 rūšys.

## Nuorodos
*''Opheodrys''
Harapa

**Harapa** () – senovinis miestas šiaurės rytų Pakistane, Pandžabe, 24 km į vakarus nuo Sahivalo, ~160 km į pietvakarius nuo Lahoro; vienas svarbiausių Indo slėnio civilizacijos centrų. Miestas klestėjo tarp 2500 ir 1700 m. pr. m. e., o jo klestėjimo laikais čia galėjo gyventi apie 40–50 tūkst. žmonių (tuo metu buvo vienas didžiausių pasaulio miestų).

Harapa atrasta apie 1920 m., britams tiesiant geležinkelį. Senovinis miestas pavadintas gretimo Harapos kaimo vardu. Nuo 1921 m. vietovę kasinėti pradėjo britų archeologas Džonas Hubertas Maršalas.

Kaip ir Mohendžo Dare, Harapoje centrinis miesto objektas buvo ant vakarinio šlaito įrengta tvirtovė, o rytiniame šlaite kūrėsi darbininkų kvartalai. Tvirtovę juosė įtvirtinimų linijos. Tarp tvirtovės ir Ravio upės driekėsi blokiniai darbininkų namų rajonai, taip pat klėtys grūdams bei aikštelės grūdų vėtymui.

## Šaltiniai
Arnas

**Arnas** () – upė Italijoje, Toskanos regione. Upės ilgis – 241 km. Prasideda Apeninuose, Falteronos kalno (1654 m aukščio) papėdėje. Teka daugiausia į vakarus, įteka į Ligūrijos jūrą.

Būdingi stiprūs, kartais katastrofiški potvyniai. Žemupyje laivuojama. Svarbiausi miestai prie Arno yra Florencija ir Piza.

## Šaltiniai
Segmentiniai indai

**Segmentiniai indai** – iš atskirų medžio segmentų suklijuoti ir ištekinti dekoratyviniai indai, papuošalai, dailės kūriniai. Naudojama lapuočių mediena, klijuojama itin atspariais klijais.
Auka

Terminas **auka** lietuvių kalboje reiškia kelias susijusias, bet skirtingas sąvokas:

* Auka – (biologija) organizmas, kurį nužudo plėšrūnai;
* Auka – (religija, mitologija) gyvūnas, žmogus, maistas, turtas ir pan., tai, kas aukojama dievams. Tai žmogaus santykio su dievybe pasireiškimas, kai žmogus atsisako kokių nors sau reikalingų daiktų ir paaukoja juos dievybei. Kai kuriose senovės religijose būdavo aukojami karo belaisviai, pirmagimiai, nekaltybė ir pan;
* Auka – (kriminologija) žmogus, nukentėjęs dėl nusikaltimo ar nelaimingo įvykio (taip pat žr. *[[Nukentėjusysis]]*);
* Auka – (labdara, sociologija) pinigai ar kitoks turtas, perduodamas kam nors sušelpti ar paremti.
Didžiaakiai žalčiai

**Didžiaakiai žalčiai**, arba **Indijos žiurkinės gyvatės** (*Ptyas*) – žaltinių (*Colubridae*) šeimos roplių gentis.

Paplitę Irane, Centrinėje Azijoje, Indijos pusiasalyje, Kinijoje ir Pietryčių Azijoje.

Gentyje yra 8 rūšys.
  
## Nuorodos
* ADW: Ptyas: Classification
Lyragyvatės

**Lyragyvatės** (*Trimorphodon*) – žaltinių (*Colubridae*) šeimos roplių gentis.

Paplitusios JAV, Meksikoje ir Centrinėjė Amerikoje.

Gentyje yra 2 rūšys.
Aisaras

**Aisaras** Graikų mitologijoje – Tirenijos ar Ertrurijos (Tuskanijos) upė ir upės dievas, potamas, centrinėje Italijoje. Prieš įtekėdama į Viduržemio jūrą upė susijungia su Arno upe ties Piza.

## Išnašos
Eurovizijos dainų konkursas 1986

**1986 m. Eurovizijos dainų konkursas** – trisdešimt pirmasis Eurovizijos dainų konkursas, vykęs 1986 m. gegužės 3 d. Norvegijoje, Bergene. Konkurso nugalėtoja tapo Belgijos atstovė Sandra Kim su daina „J’aime la vie“.
Blizgantysis žaltys

**Blizgantysis žaltys** (*Arizona elegans*) – žaltinių (*Colubridae*) šeimos roplys, priklausantis monotipinei **blizgančiųjų žalčių** (*Arizona*) genčiai. Kūnas 50-90 cm ilgio, nugara su rudomis ar pilkomis dėmėmis, pilvas vienspalvis.

Maitinasi smulkiais graužikais ir driežais.

Paplitęs JAV, Šiaurės Meksikoje.

## Nuorodos
* ''Arizona elegans'' 
* Glossy Snake (''Arizona elegans'')
Humahuaka

**Humahuaka** () – miestas Argentinoje, Chuchujaus provincijoje, *[[Quebrada de Humahuaca]]* slėnyje, prie Grandės upės. Departamento centras. 10 tūkst. gyventojų.

Miestą 1591 m. įkūrė Juan Ochoa de Zárate. Pavadinimas kilo nuo čia gyvenusių indėnų omaguakų genties. Humahuaka turi didelę istorinę svarbą, kadangi išlikusi kolonijinė architektūra: bažnyčia, savivaldybė, gyvenamieji kvartalai. Yra paminklas nepriklausomybei. Kasmet mieste vyksta spalvingas indėniškas karnavalas.

Per Humahuaką eina plentas ir geležinkelis į Boliviją. Umauaka kartu su kitais *Quebrada de Humahuaca* objektais įtraukta į UNESCO pasaulio paveldą.

## Šaltiniai
Libertador Cheneral San Martinas

**Libertador Cheneral San Martinas** () – miestas Argentinoje, Chuchujaus provincijos šiaurės rytuose, prie San Lorenso upės. Ledesmos departamento centras. 46,6 tūkst. gyventojų.

Miestas įkurtas 1899 m. *Pueblo Nuevo Ledesma* pavadinimu Ledesmos cukraus fabriko savininko žemėse. 1906 m. miestą pasiekė geležinkelis. Ekonomiškai suklestėjo atvykus emigrantams iš Sirijos ir Libano. 1950 m. pervadintas į Libertador Cheneral San Martiną nepriklausomybės kovų lyderio Chosė de San Martino garbei. 8 km nuo miesto prasideda *[[Calilegua nacionalinis parkas]]*. Turistus taip pat vilioja karštosios versmės ir žygiai po kalnus.

Per miestą eina Tukumano – Tartagalio kelias ir geležinkelis į Boliviją. Cukraus pramonės centras. Taip pat alkoholio, celiuliozės gamyba.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Turizmas
San Martinas

**San Martinas** (isp. *San Martín*; „Šv. Martynas“):
* Asmenybės:
** Chosė de San Martinas – Argentinos išvaduotojas;
* Vietovės:
** Argentinoje;
*** San Martinas – miestas Buenos Airių provincijoje;
*** Cheneral Chosė de San Martinas – miestas Čako provincijoje;
*** Chose de San Martinas – gyvenvietė Čubuto provincijoje;
*** Libertador San Martinas – miestas Entre Rioso provincijoje;
*** San Martinas – miestas Mendosos provincijoje;
*** San Martinas – miestas Misioneso provincijoje;
*** Libertador Cheneral San Martinas – miestas Žužujaus provincijoje;
*** Andų San Martinas – miestas Neukeno provincijoje;
*** Puerto Cheneral San Martinas – miestas Santa Fė provincijoje;
*** San Martinas – ežeras Santa Kruso provincijoje;
*** San Marinas – Argentinos antarktinė tyrimų bazė;
** Karibų jūroje;
*** San Martino sala;
** Peru;
*** San Martino departamentas.
Robinas Hudas

**Robinas Hudas** (angl. *Robin Hood*) – anglų liaudies baladžių herojus; garsus Anglijos plėšikas.

Robinas Hudas – saksas, kovotojas prieš užkariautojus normanus, liaudies interesų gynėjas. Jis taiklus šaulys, drąsus, apsukrus, linksmas ir taurus vyras, apiplėšinėja turtuolius ir atiduoda pinigus vargšams, baudžia engėjus, gelbsti nekaltuosius.

Robino Hudo paveikslas ypač populiarus buvo renesanso ir romantizmo laikais. Apie jį romanus yra sukūrę V. Skotas, H. Pailas ir kiti.

## Nuorodos
* Robin Hudas
La Kiaka

**La Kiaka** () – miestas Argentinoje, Chuchujaus provincijoje, Sokočos upės krante, Bolivijos pasienyje, priešais Viljasono miestą. Javi departamento centras. 16,8 tūkst. gyventojų.

Miestas išsidėstęs aukštai Altiplano plokščiakalnyje, 3442 m aukštyje, prie Chuchujaus-Potosi kelio ir geležinkelio. Laikomas vienu atokiausių ir labiausiai į šiaurę nutolusių šalies miestų. Yra nedidelis oro uostas. Dažnai norint apibrėžti visą šalį sakoma: „nuo La Kiakos iki Ušuajos“. Kompozitorius León Gieco išleido folkloro albumą šiuo pavadinimu.

La Kiaka – svarbus Šiaurės Vakarų Argentinos turistinis centras. Turistus vilioja įspūdingi apylinkių kraštovaizdžiai, statinių iš plaušplyčių architektūra, karnavalai, turintys ryškių indėniškų bruožų, vietinė kultūra, išsaugojusi savo tradicijas, archeologinės radimvietės.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Turistinė svetainė
* Enjoy-Argentina svetainės skiltis
Viljasonas

**Viljasonas** (, ) – miestas pietų Bolivijoje, Potosi departamente, 347 km nuo Potosi, Argentinos pasienyje, priešais La Kjaką. Išsidėstęs Altiplane, apie 3500 m aukštyje.

Miestas įkurtas 1910 m. gegužės 20 d. ir pavadintas departamento gubernatoriaus Eliodoro Viljasono garbei. Tekstilės ir elektronikos pramonė.

## Šaltiniai
El Karmenas

**El Karmenas** () – miestas Argentinoje, Chuchujaus provincijoje, į pietus nuo Chuchujaus. Departamento centras. 13 tūkst. gyventojų.

Per miestą eina Saltos-Chuchujaus kelias.

## Šaltiniai
Resas

Graikų mitologijoje **Reso** vardu buvo keli personažai:

*Potamas, Traudo upės dievas ir upė, Okeano ir Tetijos sūnus. Jo upė tekėjo nuo Idos kalno ir greičiausiai įtekėjo į Skamandrą.
*Trakijos karalius, kuris kovojo Trojos pusėje. Homeras nurodo, kad jo tėvas buvo Ejonėjas (siejamas su Ejono miestu Trakijoje). Vėlesni autoriai Resui suteikia labiau egzotišką kilmę, tvirtindami, kad jo motina buvo viena iš mūzų (Kaliopė, Euterpė ar Terpsichorė), tėvas upės dievas Strimonas. Jį užauginusios šaltinių nimfos. Į Troją Resas atvyko vėliau, kadangi jo šalį buvo užpuolusi Skitija, iškart po to kai jis sužinojo apie graikų puolamą Troją. Buvo užmuštas palapinėje. Jo garsiuosius arklius pavogė Diomedas ir Odisėjas. Šis įvykis vaizduojamas 10-toje Homero „Iliados“ knygoje.

## Išnašos
Palpala

**Palpala** () – miestas Argentinoje, Chuchujaus provincijoje, apie 20 km į pietryčius nuo San Salvador de Chuchujaus. Departamento centras. 50 tūkst. gyventojų.

Per miestą eina Tukumano-Potosi geležinkelis. Svarbus kalnakasybos pramonės centras. Plieno, popieriaus pramonė.

## Šaltiniai
Halija

Graikų mitologijoje **Halija** – Rodo salos nimfa ir jūros sūrumo personifikacija. Jos motina – Talasa, tėvas – Pontas arba Uranas. Nuo Poseidono Halija susilaukė Rodės. Jos šeši sūnūs neleido deivei Afroditei įžengti į salą, kai ši keliavo jūra po gimimo. Deivė keršydama aptemdė jų protą, ir jie išprievartavo savo motiną. Halija iš gėdos šoko į jūrą. Sūnūs ją palaidojo netoli tėvo – jūros gelmėse oloje po sala.

Rodo salos gyventojai Haliją tapatina su deive Leukotėja, tačiau ji paprastai apibūdinama kaip Bojotijos princesė Ino. Ji yra rodiečių Atėnė kaip Rodės motina.

## Išnašos
Jūrinės gyvatės

**Jūrinės gyvatės** (*Hydrophiidae*) – žvynaroplių (*Squamata*) būrio gyvačių šeima, kuriai priklauso labai nuodingos, jūrose gyvenančios gyvatės. Jų galva maža, uodega plati, plokščiais šonais. Galvos viršuje yra užsidarančios šnervės. Turi labai ilgą plautį. Burnos ertmėje yra gausu kraujo kapiliarų, tai susiję su papildomu kvėpavimu vandenyje. Dauguma rūšių neiššliaužia į sausumą. Gyvagimdės.

Paplitusios tropinėse Indijos ir Ramiojo vandenynų dalyse.

Šeimoje yra 56 rūšys.

## Gentys
**[[Aipysurus]]* 
**[[Amydocephalus]]* 
*Dygliagalvės jūrinės gyvatės (*Acalyptophis*) 
**[[Astrotia]]* 
*Snapuotosios jūrinės gyvatės (*Enhydrina*) 
**[[Ephalophis]]* 
**[[Hydrelaps]]* 
**[[Hydrophis]]* 
**[[Kerilia]]* 
**[[Kolpophis]]* 
**[[Lapemis]]* 
*Mangrovinės jūrinės gyvatės (*Parahydrophis*) 
*Geltonpilvės jūrinės gyvatės (*Pelamis*) 
**[[Thalassophina]]* 
**[[Thalassophis]]* 
*Plokščiauodegiai (*Laticauda*)
Visuotinis Bažnyčios susirinkimas

**Visuotinis Bažnyčios susirinkimas** arba ekumeninis susirinkimas – visos Bažnyčios vyskupų susirinkimas su tikslu aptarti Bažnyčios mokymo ir disciplinos klausimus ir priimti sprendimus pagal Apaštalų darbuose aprašyto Jeruzalės susirinkimo pavyzdį.

Katalikų Bažnyčia pripažįsta 21 Visuotinį Bažnyčios susirinkimą:
# Nikėjos I susirinkimas (325 m.)
# Konstantinopolio I susirinkimas (381 m.)
# Efezo susirinkimas (431 m.)
# Chalkedono susirinkimas (451 m.)
# Konstantinopolio II susirinkimas (553 m.)
# Konstantinopolio III susirinkimas (680–681 m.)
# Nikėjos II susirinkimas (787 m.)
# Konstantinopolio IV susirinkimas (869–870 m.)
# Laterano I susirinkimas (1123 m.)
# Laterano II susirinkimas (1139 m.)
# Laterano III susirinkimas (1179 m.)
# Laterano IV susirinkimas (1215 m.)
# Liono I susirinkimas (1245 m.)
# Liono II susirinkimas (1274 m.)
# Vienos susirinkimas (1311–1312 m.)
# Konstanco susirinkimas (1414–1418 m.)
# Florencijos susirinkimas (1431–1439 m.)
# Laterano V susirinkimas (1512–1517 m.)
# Tridento susirinkimas (1545–1563 m.)
# Vatikano I susirinkimas (1869–1870 m.)
# Vatikano II susirinkimas (1962–1965 m.)

Stačiatikiai pripažįsta pirmuosius septynis susirinkimus (kai kurie – ir kelis papildomus), „nechalkedoninės Bažnyčios“ (pavyzdžiui, koptai) – pirmuosius tris (nuo to ir pavadinimas), Asirijos Bažnyčia – pirmuosius du.

## Šaltiniai
* Philip Hughes „The Church in Crisis: The History of the General Councils: 325–1870“, Notre Dame du Lac, 1960 http://www.freivald.org/~jake/library/TheChurchInCrisis_html/index.html 
* Josef Lenzenweger, Peter Stockmeier, Karl Amon, Rudolf Zinnhobler „Katalikų Bažnyčios istorija“, „Katalikų pasaulis“, Vilnius, 1996, ISBN 9986-04-054-X
Didysis Chuchujus

**Didysis Chuchujus** () – metropolinė aglomeracija Argentinoje, Chuchujaus provincijoje, susiformavusi aplink San Salvador de Chuchujaus miestą. Apima Doctor Manuel Belgrano ir dalį Palpalos departamento. Ribos nėra aiškios. Be žemiau išvardintų gyvenviečių į aglomeraciją dažnai įtraukiamas Periko miestas. Didžiajame Chuchujuje gyvena 278,3 tūkst. gyventojų (2001 m.). Tai yra 16 pagal dydį aglomeracija šalyje.

Aglomeraciją sudaro:
* San Salvador de Chuchujus – 233,8 tūkst. gyv.
* Palpala – 44,1
* Jala – 1,1
* Rio Blankas – 0,998
* San Pablo de Rejesas – 0,664
* Los Nogales – 0,176

## Šaltiniai
Storiai

**Storiai** – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 4 km į pietryčius nuo Anykščių. Yra pažintinis takas, vienas iš Struvės geodezinio lanko punktų – UNESCO paveldo objektas.

Aplink kaimą yra kalvynas (Storių kalvos, iš kurių aukščiausia yra 194 m aukščio). Vienoje iš kalvų, Liudiškiuose palaidotas rašytojas Jonas Biliūnas.

## Istorija

Minimi nuo 1765 m. 1930 m. įkurta pradinė mokykla.

|}

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Antanas Dilys (1932–2021), fotografas.

## Šaltiniai
Buivydai

**Buivydais** vadinami kaimai:

* Anykščių rajone;
* Kauno rajone;
* Radviliškio rajone;
* Šalčininkų rajone;
* Švenčionių rajone;
* Vilniaus rajone.
Buivydai (Anykščiai)

**Buivydai** – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 6 km į pietryčius nuo Burbiškio, Mūšėjaus ežero pietinėje pakrantėje. Teka Laimutis. Stūkso Buivydų piliakalnis, auga saugomas Buivydų uosis.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Piliakalnis (reikšmės)

**Piliakalniu** vadinama:

* piliakalnis – pilies kalnas; supiltas kalnas;
* kaimai Lietuvoje:
** Alytaus rajone;
** Anykščių rajone:
*** Skiemonių seniūnijoje;
*** Traupio seniūnijoje;
** Ignalinos rajone;
** Kėdainių rajone;
** Pilakainys Šalčininkų rajone;
** Šilalės rajone;
** Trakų rajone:
*** Piliakalnis I;
*** Piliakalnis II;
** Ukmergės rajone;
** Utenos rajone;
** Vilniaus rajone;
** Zarasų rajone:
*** Imbrado seniūnijoje;
*** Zarasų seniūnijoje;
* kalva Utenos rajone (247 m);
* ežeras Utenos rajone;

## Kitos reikšmės
* Pilkalnis
* Piliakalnio piliakalnis
* Piliakalnių piliakalnis
Piliakalnis (Skiemonys)

**Piliakalnis** – viensėdis Anykščių rajono savivaldybėje, 2 km į pietryčius nuo Rubikių, Rubikių ežero šiaurės rytinėje pakrantėje. Kaip pavadinime ir matyti, viensėdyje yra Rubikių piliakalnis.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Atgiris

**Atgiris** (*Huperzia*) – pataisainių (*Lycopodiopsida*) klasės pataisinių šeimos augalų gentis. Priklauso sporinių induočių grupei. Anksčiau ši gentis buvo priskiriama atskirai atgirinių (*Huperziaceae*) šeimai.

Gentyje apie 400 paplitusių visame pasaulyje rūšių.
Bijeikiai (Anykščiai)

**Bijeikiai** – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, į pietus nuo Rubikių ežero, Anykščių RP. Stūkso Bijeikių piliakalnis.

## Gyventojai

## Šaltiniai
XII Europos futbolo čempionatas

**XII [[Europos futbolo čempionatas]]** įvyko 2004 m. birželio 12-liepos 4 dienomis Portugalijoje (miestai: Aveiras, Braga, Faras, Gimarainsas, Koimbra, Leirija, Lisabona ir Portas). Čempionate nestigo staigmenų: vokiečiai, italai ir ispanai paliko varžybas po grupių turnyro, čempionai prancūzai ir šeimininkai portugalai lemiamas kovas pralaimėjo graikams, kurie visiems nelauktai tapo Europos čempionais. Tai buvo pirmasis čempionatas, kurio atidarymo ir uždarymo rungtynes žaidė tos pačios rinktinės (Portugalija ir Graikija).

## Atranka

Atrankos turnyras vyko dviem etapais. Iš pradžių komandos rungtyniavo 10 grupių po 5 komandas. Iš kiekvienos grupės į finalinį etapą pateko nugalėtojai, o antrąsias vietas užėmusios komandos poromis išsiaiškino dar 5 į Portugaliją vyksiančias rinktines.

## Stadionai



## Finalinis turnyras

### A grupė

### B grupė

### C grupė

### D grupė

### Atkrintamosios varžybos

#### Ketvirtfinaliai

----

----

----

#### Pusfinaliai

----

### Finalas

## Nuorodos

* UEFA informacija
Britomartė

**Britomartė** (**Britomartidė** – „nekaltoji“) graikų mitologijoje – kalno nimfa ar medžioklės deivė, Dzeuso ir Karmės duktė. Afajoje ir Diktinoje graikų tapatinta su Artemide. Britomartė buvo Kretos salos deivė, kalnų ir  medžioklės deivė, Potnijos aspektas. Kai Minas mėgino ją suvilioti, ji pabėgo, persekiotojas vijosi per visą salą, kol galiausiai ji šoko į jūrą. Tačiau ją pagavo žvejys ir parnešė į saugią Eginos (Aiginos) salą.

## Išnašos
Sėla (regionas)

**Sėla** (lat. Sēlija), arba **Augšžemė** () – Latvijos konstitucija neįteisintas etninės Latvijos etnokultūrinis regionas, apimantis Latvijos Respublikos Aizkrauklės ir Jekabpilio rajonus (dab. Latvijos pietryčiuose, abipus Dauguvos). Oficialiai yra Žiemgalos dalis.

Sėloje:
* latviai (vietos latviai kalba latvių k. augžemininkų tarmės sėliškąja patarme, arba „sėliškosiomis šnektomis“);
* rusai;
* lietuviai (kairiajame Dauguvos krante esančioje Sėlos dalyje lietuviai yra autochtonai, – manoma, kad dab. Sėloje gyvenusius sėlius jie asimiliavo jau XII–XIII a.);
* lenkai (sulenkėjusių lietuvių palikuonys);
* kitų tautų atstovai.

Dauguma vietos vietos gyventojų išpažįsta liuteronybę ir katalikybę. Vyraujanti ekonomikos šaka – žemės ūkis. Didžiausias miestas – Jekabpilis (neoficiali regiono „sostinė“).

## Istorija

Lotyniškas „Selonijos“ (*Selonia*) terminas kilęs iš dab. Sėloje ir gretimuose Lietuvos rajonuose iki XIII/XIV a. gyvenusios sėlių genties vardo. Dab. Sėla taip vadinta jau viduramžiais. Latviškuose raštuose „Sėlos“ vardas pasirodo tik XX a. Aizkrauklės ir Jekabpilio rajonuose kraštovardis *Sēlija* ypač išpopuliarėjo po SSRS iširimo – tada dalies latvių inteligentų pastangomis pradėjo formuotis vietos latvių „sėliškoji“ tapatybė.

XVI–XIX a. dab. Sėla – tai tarp Dauguvos ir Lietuvos sienos esanti jos dalis ir su pastarąja besiribojantis dab. Latgalos pietinis pakraštys. Ji latviškai vadinta *Augškurzeme*. Tai – „Aukštutinis Kuršas“, „Kuršo hercogystės aukštutinė dalis“. *Augšzeme* – trumpinys iš *Augškurzeme*. „Aukštutinis Kuršo galas“ – iš *Augšgals*.
## Šaltiniai
Mikoyan-Gurevich MiG-19

**MiG-19** (rus. *МиГ-19*) – Tarybų Sąjungos antros kartos naikintuvas.

## Istorija
1951 m. konstrutorių biuras Mikoyan-Gurevich patobulino MiG-17 SM-1 naikintuvą. Skraidymo savybės ir naujas kompaktiškas A. Mikulino sukonstruotas AM-5 variklis pastūmėjo kurti naujesnį modernesnį naikintuvą. Naujesnės modifikacijos SM-2 prototipui buvo sumontuoti 55° kampu pasukti sparnai (SM-1–45°). Po skraidos bandymų, dėl netobulų charakteristikų, nutarta stabilizatorius nuo uodegos kylio perkelti ant fiuzeliažo. Taip pat pastebėta, jog AM-5 varikliai nėra tokie galingi, kad pavyktų pasiekti viršgarsinį greitį. Pakeitus variklį į AM-9 ar RD-9B, konstruktoriam teko nemažai padirbėti ties naikintuvo uodegos konstrukcija. 1954 m. sausio 5 d. naikintuvas (variantas SM-9) pakilo į orą ir po sėkmingų skraidos bandymų, pritarta serijinei gamybai, suteikiant MiG-19 pavadinimą.

## Modifikacijos

* **MiG-19** – bazinis modelis su dvejais AAM-9B turboreaktyviniais varikliais.
* **MiG-19S** – su patobulintais stabilizatoriais. Naikintuvu pasiektas 180 m/s pakilimo greitis.
* **MiG-19P** – naikintuvas-sulaikytojas, skirtas atlikti užduotis bet kokiomis oro sąlygomis. Jame sumontuotas radiolokatorius su taikikliu *RP-1* ().
* **MiG-19PM** – galintis skraidinti 4 oras-oras tipo raketas, su nutaikymo sistema *RPS Izumrud* (). Patrankos nebuvo komplektuojamos.
* **MiG-19SV** – naikintuvas-sulaikytojas, naudojamas dienos metu, maksimaliai palengvinta MiG-19S versija. Ginkluotė – viena NR-30 () patranka. Juo buvo pasiektas didžiausias aukštis – 20 740 m.

MiG-19 pagrindu buvo sukonstruoti bandomieji MiG-19MU, MiG-19SU, SM-10, SM-20, SM-30 ir kiti. Jais buvo bandomos naujos ginkluotės sistemos, borto įranga, varikliai, degalų papildymas ore, katapultavimas.

## Šalys naudotojos

* Afganistanas, Albanija, Angola, Bangladešas, Bulgarija, Čekoslovakija, Egiptas, Indonezija, Irakas, Kambodža, Kinija (gamino savąją versiją J-6), Kuba, Lenkija, Pakistanas, Rumunija, Somalis, Sudanas, Sirija, Šiaurės Korėja (Kinijos J-6 versija), Tarybų Sąjunga, Tanzanija, Vengrija, Vietnamas, Vokietijos Demokratinė Respublika, Zambija.

## Ginkluotė
* Trys **NR-30** patrankos (kalibras 30 mm). Viena sumontuota fiuzeliaže (70 užtaisų), po vieną sparnuose (po 55 užtaisus).
* Iki 250 kg bombų ar nevaldomų raketų arba montuojamos po sparnais 4 oras-oras tipo raketos **UR K-5**.

## Charakteristikos

## Nuorodos

* globalsecurity.org
* globalaircraft.org
* combataircraft.com
Parijai

**Parijai** – hinduistų terminas, apibūdinantis žemiau 4 indų visuomenės kastų (varnų) esančią žmonių grupę.

Toks pavadinimas kilęs iš pietinių darbinių kastų. Perkeltine prasme jis reiškia žmones, iš kurių atimtos visos teisės.

Parijai dirbo darbus, kurie buvo laikomi nešvariais ir kurių nedirbtų likusių 4 aukštesnių kastų nariai, pvz.: skerdė gyvulius, valė patalpas, dirbo krematoriume ir t. t. Tradicinėje indų bendruomenėje tokie žmonės buvo laikomi už kastų sistemos ribų.

Juos taip pat vadino harijanamais, neliečiamaisiais, šunėdžiais.
Barklainiai (Daujėnai)

**Barklainiai** – kaimas Pasvalio rajono savivaldybėje, 2 km į pietryčius nuo Daujėnų, prie Orijos upės. Kaime yra mineralinio vandens šaltinis – Baltasis šaltinis (gamtos paminklas nuo 1985 m.).

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kaisė

**Kaisė** – senovės graikų nimfa, nuo XIX a. laikoma šachmatų deive.

## Istorija

Anglų mokslininkas - orientalistas Viljamas Džonsas 1772 m. Oksforde išleido poemą „Kaisė“, kurioje pasakojama apie karo dievo Marso meilę nimfai Kaisei. Jo meilė ilgą laiką buvo be atsako. Gailėdamas savo draugo, sporto dievas Eifronas sugalvojo šachmatų žaidimą ir pasiūlė Marsui šio patrauklaus žaidimo pagalba pabandyti užkariauti šaltosios nimfos protą ir širdį. Karo dievas pasinaudojo šiuo patarimu ir galiausiai pasiekė tikslą.

Vėliau savo „Rinktinių poemų“ įžangoje V. Džonsas rašė, kad Kaisės vardas jam siejosi su žodžiu *chess* (angl. šachmatai), kuris kai kurios anglų kalbos tarmėse skamba kaip *kes*, *kesa*, *keisa*. 1855 m. žurnalas „Chess and chess players“ pirmą kartą Kaisę paskelbė deive – šachmatų globėja.
Mambos

**Mambos** (*Dendroaspis*) – aspidų (*Elapidae*) nuodingų gyvačių gentis, kuriai priklauso gana vikrios ir į medžius lipančios gyvatės. Kūnas ilgas, galva siaura, su didelėmis akimis. Viršutinis žandikaulis tik su dviem ilgais nuodingais dantimis. Apatinio žandikaulio du priekiniai dantys gana stambūs, todėl gyvatė lengvai gali prilaikyti grobį kabarodama ant šakų. Maitinasi smulkiais stuburiniais – paukščiais, driežais, graužikais.

Mambų nuodai gana stiprūs ir smulkų graužiką nužudo per kelias sekundes. Žmogus nuo įkandimo miršta per pusvalandį. Kerta žaibiškai ir be jokio įspėjimo. Be to, jų spalva labai dera prie aplinkos, todėl jas sunku pastebėti. Vietiniams gyventojams mambos kelia siaubą, todėl yra išlikusių įvairių pasakojimų.

## Rūšys
Gentyje yra 4 rūšys:
* Siauragalvė mamba (*Dendroaspis angusticeps*)
* *[[Dendroaspis jamesoni]]*
* Juodoji mamba (*Dendroaspis polylepsis*)
* Vakarinė žalioji mamba (*Dendroaspis viridis*)

## Nuorodos
* Dendroaspis Arten; Mamba Arten
Mirtinosios gyvatės

**Mirtinosios gyvatės** (*Acanthophis*) – aspidų (*Elapidae*) nuodingų gyvačių gentis, kuriai priklauso pačios nuodingiausios pasaulyje gyvatės.

Paplitusios Australijoje, Naujojoje Gvinėjoje, Indonezijoje.

Skirtingi šaltiniai nurodo, kad gentyje yra iki 15 rūšių, ITIS registruotos septynios:
* *Acanthophis antarcticus*
* *Acanthophis praelongus*
* *Acanthophis pyrrhus*
* *Acanthophis hawkei*
* *Acanthophis wellsei*
* *Acanthophis rugosus*
* *Acanthophis laevis*
Letargija

**Letargija**, **letargo miegas** ( *– mieguistumas*) – tariamoji mirtis, liguistas miegas, iš kurio neįmanoma pažadinti. Jo metu labai susilpnėja visos organizmo gyvybinės funkcijos, sulėtėja medžiagų apykaita, sumažėja arba visai dingsta reakcija į aplinkos dirgiklius. Tai būsena, kai žmogaus gyvybinės funkcijos yra sustojusios, bet smegenys veikia, lyg jis miegotų. Letargo būsena gali tęstis nuo kelių valandų iki dešimčių metų. Miegančiojo organizme senėjimo procesas labai sulėtėjęs ir net 20 metų kūnas nesikeičia. Tačiau nubudus, jau po 2–3 metų biologinis amžius sugrįžta ir žmogus per trumpą laiką pasensta. Letargija pasitaiko retai.

## Priežastys ir simptomai
Liguistas mieguistumas gali būti **nuolatinis** ir **priepuolinis**. Nuolatinis mieguistumas gali apimti sergant įvairiomis smegenų ligomis, išsekimo neurozėmis, turint tripanosomų – parazitinių pirmuonių. Priepuolinis liguistumas pasitaiko narkolepsijos metu, po migrenos, epilepsijos priepuolių, dėl vegetacinės nervų sistemos kraujagyslių sutrikimų, funkcinių nervų sistemos sutrikimų atvejais ir dėl kai kurių kitų ligų.

Letargija išsivysto palaipsniui. Kartais ji gali būti susijusi su psichine trauma, pervargimu, išsekimu po sunkaus fizinio ar protinio darbo, nereguliaria mityba, bet dažniausiai priežasčių nerandama. Kelias valandas ar dienas prieš tokį miegą dauguma ligonių skundžiasi galvos skausmais, pykinimu, nemiga, padidėjusiu apetitu, troškuliu, tingumu.

Letarginė būsena gali būti įvairaus sunkumo. Lengvais atvejais žmogus nelabai kietai įmigęs, šiek tiek reaguoja į aplinkos dirgiklius, išlieka rijimo refleksas. Tada jį galima maitinti, pagirdyti. Kraujospūdis kiek sumažėjęs, raumenys atsipalaidavę. Pabudęs kartais gali prisiminti kai kuriuos įvykius. Sunkiais atvejais ligonis labai kietai įminga, nereaguoja net į skausmingus dirgiklius. Kartais pasitaiko tariamoji mirtis – oda išblykšta, šalta, vyzdžiai nereaguoja į šviesą, sunku pastebėti pulsą ir kvėpavimą. Po tokio miego žmogus nieko neprisimena. Tačiau dažniausiai miego gilumas keičiasi ir jis gali kažką prisiminti.

## Atbudimas
Vienas ligonis 25 metus buvo „gyvas lavonas“. Jis nejudėjo ir nekalbėjo nuo 35 iki 60 metų amžiaus, tada pamažu pradėjo keltis, kalbėti. Tik vėliau paaiškėjo, kad tai buvo ne letargija, o katatoninis stuporas (šizofreninio tipo sutrikimas). Indijoje yra aprašyta atsitikimų, kai indų jogai panašią į letargiją būseną sukeldavo tam tikrais autohipnozės (savitaigos) metodais.

Po letargijos priepuolio ligonis atsibunda labai nusilpęs, išblyškęs, sulysęs. Kaip ir užmigdamas, atbunda dažniausiai laipsniškai. Normalizuojasi kraujospūdis, atsistato normalus raumenų tonusas. Ligonis jaučiasi apsunkęs, pavargęs, vangus, skundžiasi galvos skausmais, bloga savijauta, kartais gali nieko neprisiminti.
Slepišerė

**Slepišerės** (*Isoetes*) – pataisūnų (*Lycopodiophyta*) skyriaus, **slepišerainių** (*Isoetopsida*) klasės, monotipinės **slepišerinių** (*Isoetaceae*) šeimos augalų gentis. Archajiški daugiamečiai, pusiau ar visiškai pasinėrę žoliniai vandens augalai. Priklauso sporinių induočių grupei, gyvenimo cikle vyrauja sporofitas. 2016 m. duomenimis pasaulyje žinomos bent 192 pripažintos slepišerių rūšys. Lietuvoje aptinkama tik viena rūšis – ežerinė slepišerė (*Isoetes lacustris*), įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.

## Morfologija ir anatomija
Sporofito stiebas trumpas, gumbelio arba ropės pavidalo, požeminis, nesišakojantis, su antriniu storėjimu. Stiebą dengia epidermis su žiotelėmis, giliau yra žievė ir brazdas, centre – stelė. Slepišerių stelės priskiriamos protostelių grupei.

Į apačią stiebas leidžia pluoštą dichotomiškai išsišakojusių šaknų, o į viršų – puokštę aplink stiebą spirališkai išsidėsčiusių pusiau apvalių, yliškų lapų, panašių į vikšrių (*Juncus*). Lapai tiesūs arba išlinkę, 1–100 cm ilgio, su liežuvėliais. Iš išorės dengia epidermis su žiotelėmis, vidų užpildo mezofilis, centre yra apytakos audiniai. Enacijų kilmės pataisūnų lapai su viena gysla vadinami mikrofilais.

Slepišerių sporangės gali formuotis ties visų lapų pamatais. Tai heterosporiniai augalai. Mikrosporangėse susidaro daug mikrosporų, makrosporangėse – mažiau, bet didesnių makrosporų. Moteriškosios sporos (makrosporos) 300–700 µm skersmens, baltos, pilkos arba juodos, lygios arba dygliuotu paviršiumi, vyriškosios sporos (mikrosporos) 20–50 µm skersmens, pilkos arba rudos. Vienalyčiai gametofitai trumpaamžiai, redukuoti vystosi lapų pamatuose. Spermatozoidai su daugeliu žiuželių.

## Ekologija
Tiek sporofito, tiek gametofito kartos autotrofinės. Beveik visos slepišerės yra vandens arba pelkėtų, užliejamų vietų augalai. Vidurio ir Vakarų Europoje auga oligotrofiniuose, smėlėtu dugnu ežeruose, nuo 0.6 m gylio iki meldų juostos ribos (2–3 m gylio).

## Paplitimas
Slepišerės paplitusios beveik visame pasaulyje, daugiausia atogrąžų ir paatogrąžių klimato srityse.

Taip pat ieškotina kaimyninėse šalyse aptinkama šerinė slepišerė (*Isoetes echinospora*).

## Dichotominis rūšių atpažinimo raktas

**1.** Lapai tamsiai žali, standūs, beveik nepersišviečia; makrosporos karpotos arba gauburiuotos. Ežerinė slepišerė (*Isoetes lacustris*)

**—** Lapai šviesiai žali, minkšti, persišviečiantys; makrosporos dygliuotos ilgais trapiais dygliukais. Šerinė slepišerė (*Isoetes echinospora*)

## Šaltiniai
Bungarai

**Bungarai** (*Bungarus*) – aspidų (*Elapidae*) šeimos nuodingų gyvačių gentis. Kūnas 1-1,5 m ilgio, kai kurių rūšių net iki 2-2,5 m. Gentyje 18 rūšių ir 5 porūšiai.

Paplitę Indijos pusiasalyje ir Pietryčių Azijoje.

Bungarai – naktiniai gyvūnai, daugiausiai medžiojantys kitas gyvates, įskaitant ir savo rūšis, nors kartais minta smulkiais graužikais ir driežais.

## Šaltiniai
Koralinės gyvatės

**Koralinės gyvatės** (*Micrurus*) – aspidų (*Elapidae*) šeimos gyvačių gentis.

Gentyje yra 65 rūšys.
Vandeninės kobros

**Vandeninės kobros** (*Boulengerina*) – aspidų (*Elapidae*) šeimos nuodingų gyvačių gentis. Gyvena ir vandenyje ir sausumoje.

Paplitusios Centrinėje ir Pietų Afrikoje.

Gentyje yra dvi rūšys.

## Rūšys
* Žieduotoji vandeninė kobra (*Boulengerina annulata*)
* *[[Boulengerina christyi]]*
San Pedro de Chuchujus

**San Pedro de Chuchujus** () – miestas Argentinoje, Chuchujaus provincijoje, San Fransisko upės slėnyje, 45 km į rytus nuo San Salvador de Chuchujaus. San Pedro departamento centras. 59 tūkst. gyventojų.

Nors nėra oficialių miesto įkūrimo dokumentų, manoma, kad miestas įkurtas 1883 m. šalia cukraus fabriko, kur čia veikė jau prie 13 metų. Per miestą eina Tukumano-Tartagalio kelias ir geležinkelis. San Pedre išvystyta cukraus pramonė. Apylinkėse auginamos cukranendrės, tabakas, citrusai ir kitos kultūros. Yra archeologijos muziejus.

## Šaltiniai
Kobros

**Kobros** (*Naja*) – aspidų (*Elapidae*) nuodingų gyvačių gentis. 

Paplitusios Afrikoje, Artimuosiuose Rytuose, Pietryčių Azijoje ir Indonezijoje.

## Rūšys
Iki šiol kobrų genčiai buvo priskiriamos 20–22 rūšys, tačiau po naujausių taksonominių revizijų, atsirado skirtumų. Pavyzdžiui, pagal 2009 m. reviziją, gentyje 38 rūšys.

Įprastai gentyje išskiriamos 21 rūšys:
**[[Naja anchietae]]*
**[[Naja annulifera]]*
*Kininė kobra (*Naja atra*)
*Egiptinė kobra (*Naja haje*)
**[[Naja kaouthia]]*
*Malio kobra (*Naja katiensis*)
**[[Naja mandalayensis]]*
*Baltajuostė kobra (*Naja melanoleuca*)
*Mozambikinė kobra (*Naja mossambica*)
*Indiškoji kobra, arba akiniuotoji kobra (*Naja naja*)
*Juodakaklė kobra (*Naja nigricollis*)
*Kapo kobra (*Naja nivea*)
*Nubijos kobra (*Naja nubiae*)
*Vidurinės Azijos kobra (*Naja oxiana*)
**[[Naja pallida]]* 
*Filipininė kobra (*Naja philippinensis*)
**[[Naja sagittifera]]*
**[[Naja samarensis]]* 
**[[Naja siamensis]]*
*Indonezinė kobra (*Naja sputatrix*)
**[[Naja sumatrana]]*


Image:Snake5.jpg|*[[Naja annulifera]]*
Image:L14cobra.jpg|Egiptinė kobra (*Naja haje*) 
Image:Snake in basket.jpg|Indiškoji kobra (*Naja naja*)

## Šaltiniai
Tilkara

**Tilkara** () – miestas Argentinoje, Chuchujaus provincijoje, centrinėje *[[Quebrada de Humahuaca]]* slėnio dalyje, prie Grandės upės. Departamento centras. 4,6 tūkst. gyventojų.

Miesto apylinkėse ikikolumbiniu laikotarpiu klestėjo indėnų tilkarų (iš čia ir miesto pavadinimas) ir omaguakų kultūros. Tilkara įkurta kolonijinio laikotarpio pradžioje, todėl yra daug kolonijinės architektūros pastatų.

Tilkara išsidėsčiusi Andų kalnų pašlaitėse, įspūdingo kraštovaizdžio slėnyje. Per miestą eina Chuchujaus-Potosi kelias ir geležinkelis. Tai vienas svarbiausių turistinių provincijos centrų, kartu su kitais *Quebrada de Humahuaca* objektais įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą. Svarbiausias turistinis miesto objektas – *[[Pucará de Tilcara]]* tvirtovės griuvėsiai. Yra dailės ir archeologijos muziejai, botanikos sodas. Vykta spalvingos indėniškos šventės.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Turistinė svetainė
* Miesto svetainė
Ūras

**Ūras** (, , ) – senovinis pietų Mesopotamijos miestas, įkurtas ties Eufrato ir Tigro santaka. Jame gyveno viena iš seniausiųjų pasaulio civilizacijų – šumerai. Dėl vandens poveikio liekanos išlikusios tik pietiniame Eufrato krante. Miestas tapo šumerų civilizacijos centru apie 2600 m. pr. m. e. Buvo manoma, kad miestą globojo dievas Nana (Sinas akadų kalba).

Miesto vieta idealiai tiko prekybai sausuma ir jūra su Arabija. Buvo pastatytos įmantrios karalių kapavietės. Kapinėse rasti artefaktai su Meskalamdugo ir Akalamdugo vardais. Galiausiai Ūro karaliai tapo Šumero valdovais. Pirmąją Ūro dinastiją pradėjo Mesanepada, paminėtas Meskalamdugo artefakto karalių sąraše.

Pirmąją dinastiją sužlugdė Sargono iš Akado invazija 2340 m. pr. m. e. Mažai žinoma apie antrąją dinastiją, kurios valdymo laikotarpiu miestas patyrė nuosmukį. Trečioji dinastija prasideda atėjus į valdžią karaliui Ur-Namui (Urnamas), kuris valdė 2112–2094 m. pr. m. e. Jo valdymo laikotarpiu buvo pastatytos šventyklos, tarp jų ir zikuratai, įdiegta žemdirbystę pagerinusi irigacija. Ur – namo teisės kodeksas, kurio fragmentas buvo identifikuotas 1952 m. Stambule, yra vienas iš seniausių tokio tipo dokumentų, senesnis už analogišką Hamurabio kodeksą. Ur – namas (kaip ir jo įpėdinis Šulgi) savo valdymo laikotarpiais buvo sudievintas, o po mirties tapo herojine figūra.

Manoma, kad Ūras 2030–1980 m. pr. m. e. buvo didžiausias pasaulio miestas (65 000 gyventojų).

Trečioji dinastija baigėsi 1950 m. pr. m. e. sulig elamitų įsiveržimu. Vėliau miestą užėmė Babilonas.

VI a. pr. m. e., valdant Babilono valdovui Nebuvhadnezarui II, Ūre buvo vykdomos naujos statybos. Paskutinis Babilono karalius Nabonidas patobulino zikuratus. Tačiau miestas apie 550 m. pr. m. e. pradėjo nykti ir po 500 m. pr. m. e. nebebuvo gyvenamas. Spėjama, kad taip nutiko dėl gamtos sąlygų pokyčių: sausrų, upių tėkmės pasikeitimo ir Persų įlankos sąnašų.

2016 m. Ūras buvo įtrauktas į Pasaulio paveldo sąrašą kaip dalis Pietų Irako Ahvaro paminklų.
## Išnašos

## Nuorodos

* Explore some of the Royal Tombs Mesopotamia website from the British Museum
* Treasures from the Royal Tombs of Ur 
* ''Jewish Encyclopedia'': Ur
* Woolley’s Ur Revisited, Richard L. Zettler, BAR 10:05, September/October 1984. 
* Ur Excavations of the University of Pennsylvania Museum
Mikojan MiG-17

**MiG-17** (rus. *МиГ-17*) – Tarybų Sąjungos vienmotoris reaktyvinis fronto naikintuvas, naudotas ir žvalgybai.

## Istorija
MiG-17 yra vizualiai labai primeną ankstesnį MiG-15, tačiau iš esmės tai kitas naikintuvas. Vakarų karo analitikai manė, jog šis naikintuvas buvo sukurtas po Korėjos karo, atkreipus dėmesį į MiG-15 trūkumus (sunkokas valdymas taikymo metu).

Naikintuvas pradėtas kurti 1948 m. Greičiausiai tai buvo paskutinis lėktuvas, kurio kurimui skyrė dėmesį konstruktorius M. Gurevičius (). Sumažinto storio sparnai, kitokios formos stabilizatoriai uodegoje – esminės naujovės, pagerinusios valdymą.

Tarybų Sąjungos KOP pradėtas naudoti 1951 m. Pagrindinis naudotas modelis – MiG-15F – *dieninis* naikintuvas  VK-1F varikliu su forsažo kameromis (NATO kodas – **Fresco C**). 

1951 m. rugsėjo 1 d. TSRS Ministrų Taryba pritarė serijinės MiG-17 gamybos projektui. Pirmasis viešas naikintuvo pasirodymas vyko 1953 m. birželio 20 d. Tušino aerodrome.

MiG-17 dalyvavo Egipto-Izraelio 1956 m. konflikte, Vietnamo kare.

Be TSRS, kurioje buvo pagaminta apie 8 000 vienetų, dar pagal licencijas gamino Lenkija, Kinija. Iš viso pagaminta apie 11 000 naikintuvų.
## Modifikacijos
* **MiG-17** – bazinis fronto naikintuvas.
* **MiG-17F** – su forsuotu VK-1F varikliu.
* **MiG-17P** (SP-7) – serijinis naikintuvas sulaikytojas su radiolokacine įranga RLS RP Izumrud (), galintis atlikti užduotis esant bet kokioms oro sąlygoms.
* **MiG-17PF** (SP-7F) – patobulintas MiG-17P variantas su forsuotu varikliu. Gamintas Lenkijoje kaip LIM-5 ir Čekoslovakijoje kaip S104.
* **MiG-17PFU** – patobulintas MiG-17PF variantas, tik vietoje patrankų buvo montuojamos oras-oras tipo raketos po sparnais.
* **MiG-17R** (SR-2, SR-2C) – patobulintas MiG-17F modelis su fotoįranga.

## Šalys naudotojos

Vienas plačiausiai naudotų naikintuvų. Dalyvavo įvairiuose kariniuose konfliktuose iki 9 dešimtmečio.
*Afganistanas, Albanija, Alžyras, Angola, Bangladešas, Burkina Faso, Bulgarija, Kambodža, Kinija, Kongas, Kuba, Čekoslovakija, Vokietijos Demokratinė Respublika, Egiptas, Etiopija, Gvinėja, Bisau Gvinėja, Indonezija, Irakas, Vengrija, Libija, Madagaskaras, Malis, Mongolija, Marokas, Mozambikas, Nigerija, Šiaurės Korėja, Pakistanas, Lenkija, Rumunija, Somalis, Tarybų Sąjunga, Šri Lanka, Sudanas, Sirija, Tanzanija, Uganda, Vietnamas, Jemenas, Zimbabvė

## Ginkluotė
* Viena **Nudelman N-37** patranka su 40 užtaisų (kalibras 37 mm).
* Dvi **Nudelman-Rikhter NR-23** patrankos su 80 užtaisų kiekviena (kalibras 23 mm).
* Iki 500 kg sprogmenų, kabinamų ant sparnų pilonų arba dvi papildomos kuro talpos.

## Charakteristikos

## Nuorodos

* globalsecurity.org
* globalaircraft.org
* danshistory.com
San Pedras

**San Pedras** (, port. *São Pedro*; „Šv. Petras“):
Miestai ir administracinės teritorijos:
* Argentinoje;
** **[[San Pedras (Buenos Airės)|San Pedras]]** – miestas Buenos Airių provincijoje;
** **[[San Pedras (Misionesas)|San Pedras]]** – miestas Misioneso provincijoje;
** **[[San Pedro de Žužujus]]** – miestas Žužujaus provincijoje;
** **[[San Pedro de Guasajanas]]** – miestas Santjago del Estero provincijoje;
* Čilėje;
** **[[San Pedro de Atakama]]**;
* Ispanijoje;
** **[[San Pedro del Pinataras]]** – miestas Mursijos regione;
* Hondūre;
** **[[San Pedro Sula]]** – antras pagal dydį šalies miestas;
* Peru;
** **[[Takna|San Pedro de Takna]]**;
** **[[San Pedro de Ljokas]]**;
* Dominikos Respublikoje;
** **[[San Pedro de Makoris]]**;
* Dramblio Kaulo Krante;
** **[[San Pedras (DKK)|San Pedras]]**;
* Meksikoje;
** **[[San Pedro Garsa Garsija]]** – miestas Nuevo Leone;
** **[[San Pedras (Koahuila)|San Pedras]]** – miestas Koahuiloje;
* Nikaragvoje;
** **[[San Pedro de Lovagas]]**;
* Paragvajuje;
** **[[San Pedro departamentas]]**;
** **[[San Pedras (Paragvajus)|San Pedras]]** – departamento centras;
* Belize;
** **[[San Pedro Taunas]]**.

Kiti objektai:
* **[[San Pedro ugnikalnis]]** – Gvatemaloje.
Perikas

**Perikas** () – miestas Argentinoje, Chuchujaus provincijoje, apie 30 km į pietryčius nuo Chuchujaus, Periko upės slėnyje, El Karmeno departamente. 44,7 tūkst. gyventojų.

Periko slėnis ispanų kolonizuotas XVI amžiuje. Iki tol čia gyvavo indėnų kultūros. Slėniu ėjo kelias tarp Limos ir La Platos. Miestas įkurtas 1913 m. rugsėjo 29 d. Periką pasiekus geležinkeliui pradėjo sparčiau vystytis ūkis.

Per miestą eina Tukumano-Potosi geležinkelis. Tabako pramonė. Auginami citrusai.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Miesto portalas
Moilos

**Moilos** (*Malpolon*) – žaltinių (*Colubridae*) šeimos roplių gentis.

Paplitusios Pietų Europoje, Afrikoje, Artimuosiuose Rytuose, Arabijoje.

Gentyje yra 2 rūšys:
* *Malpolon monspessulanus*
* *Malpolon monspessulanus*
Raištinės gyvatės

**Raištinės gyvatės** (*Thamnophis*) – žaltinių (*Colubridae*) šeimos roplių gentis. Šios gyvatės gamina silpnus neurotoksinius nuodus, tačiau žmonėms nėra pavojingos.

Paplitusios Šiaurės ir Centrinėje Amerikoje.
## Mityba
Kaip ir visos gyvatės, raištinės gyvatės yra plėšrios. Minta beveik visais gyvūnais, kuriuos yra pajėgios įveikti: šliužais, kirmėlėmis, driežais, vabzdžiais, voragyviais, varliagyviais, graužikais, paukščiais, žuvimis.

Gentyje yra 28 rūšys.

## Rūšys
* *[[Thamnophis angustirostris]]* 
* Vandeninė raištinė gyvatė (*Thamnophis atratus*)
* Trumpagalvė raištinė gyvatė (*Thamnophis brachystoma*)
* Butlerio raištinė gyvatė (*Thamnophis butleri*)
* Auksagalvė raištinė gyvatė (*Thamnophis chrysocephalus*)
* Vakarinė vandeninė raištinė gyvatė (*Thamnophis couchii*)
* Juodasprandė raištinė gyvatė (*Thamnophis cyrtopsis*)
* *[[Thamnophis elegans]]*
* *[[Thamnophis eques]]*
* Kalninė raištinė gyvatė (*Thamnophis exsul*)
* Aukštikalninė raištinė gyvatė (*Thamnophis fulvus*)
* Didžioji raištinė gyvatė (*Thamnophis gigas*)
* Goldmano raištinė gyvatė (*Thamnophis godmani*)
* Dvijuostė raištinė gyvatė (*Thamnophis hammondii*)
* Margoji raištinė gyvatė (*Thamnophis marcianus*)
* Juodapilvė raištinė gyvatė (*Thamnophis melanogaster*)
* *[[Thamnophis mendax]]* 
* *[[Thamnophis ordinoides]]* 
* *[[Thamnophis proximus]]*
* *[[Thamnophis radix]]*)
* Rozamno raištinė gyvatė (*Thamnophis rossmani*)
* Siauragalvė raištinė gyvatė (*Thamnophis rufipunctatus*)
* *[[Thamnophis sauritus]]*
* Ilgauodegė raištinė gyvatė (*Thamnophis scalaris*)
* Trumpauodegė raištinė gyvatė (*Thamnophis scaliger*)
* Paprastoji raištinė gyvatė (*Thamnophis sirtalis*)
* *[[Thamnophis sumichrasti]]* 
* *[[Thamnophis valida]]*
Meksikinis skydasnukis

**Meksikinis skydasnukis** (*Agkistrodon bilineatus*) – skydasnukių (*Agkistrodon*) genties nuodingas roplys, priklausantis angių (*Viperidae*) šeimai, duobagalvių angių (*Crotalinae*) pošeimiui.

Paplitęs Meksikoje, Gvatemaloje.
Popajanas

**Popajanas** () – miestas pietvakarių Kolumbijoje, Kaukos slėnyje, Centrinės Kordiljeros pašlaitėje, 1760 m aukštyje. Kaukos departamento centras. Per miestą eina Panamerikos plentas. Netoliese iškilęs Purasės ugnikalnis.

Popajanas – svarbus kavos gamybos ir prekybos centras. Maisto, tekstilės, siuvimo, avalynės, metalo apdirbimo pramonė, amatai. Yra universitetas (įkurtas 1827 m.).

Mieste yra XVI–XVIII a. architektūros paminklų. Yra kolonijinio meno muziejus.

## Istorija

Miestas įkurtas 1537 m. Sebastianas de Belalkasaras. 1736 ir 1983 m. Popajanas labai nukentėjo nuo žemės drebėjimo.


Hotel Dann Monasterio, Popayán 04.jpg|Buvęs vienuolynas
Calle 5, Popayán 04.jpg|Senamiesčio gatvė
Catedral Basílica Metropolitana de Nuestra Señora de la Asunción, Popayán 01.jpg|Popajano katedra


## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
* WikiTravel:Popajanas
Palminės angys

**Palminės angys** (*Bothriechis*) –  angių (*Viperidae*) šeimos roplių gentis.
 
## Fizinės charakteristikos
Šios genties gyvatės yra palyginti plonos ir paprastai užauga iki 60-80 cm ilgio, tačiau geltondėmė (*Bothriechis aurifer*), dvispalvė (*Bothriechis bicolor*) ir žalsvoji (*Bothriechis lateralis*) palminės angys gali užaugti iki 1 m ir ilgesnės.

## Geografinis paplitimas
Paplitusios pietinėje Meksikoje (Oašakos valstijos pietryčiuose ir Čiapo valstijos šiaurinėse aukštumose), visoje Centrinėje Amerikoje, taip pat Kolumbijoje, vakarinėje Venesuelos dalyje, Ekvadore ir Peru šiaurėje.

## Elgsena
Palminės angys gyvena medžiuose. Paprastai tos rūšys, kurios gyvena kalnuose daugiau nei 1500 m aukštyje, būna aktyvesnės dieną, o žemiau 1000 m – naktį. Gyvenančios vietovėse tarp 1000 ir 1500 m aukščio, gali būti aktyviomis bet kuriuo paros metu.

## Nuodai
Palminių angių nuoduose yra hematoksino, kurio poveikis organizmui pasireiškia ypatingai stipriu skausmu, tinimu, pūslių susidarymu, poodiniu kraujo išsiliejimu ir gana dažnai - nekroze. Negydant apsinuodijimo galima prarasti galūnę ar net mirti.

## Rūšys
*Geltondėmė palminė angis (*Bothriechis aurifer*)
*Dvispalvė palminė angis (*Bothriechis bicolor*)
*Žalsvoji palminė angis (*Bothriechis lateralis*)
**[[Bothriechis marchi]]*
*Juodataškė palminė angis (*Bothriechis nigroviridis*)
*Roulio palminė angis (*Bothriechis rowleyi*)
*Kabiauodegė palminė angis (*Bothriechis schlegelii*) 
**[[Bothriechis thalassinus]]*. Pirmą kartą aprašyta 2000 m.
**[[Bothriechis supraciliaris]]*. Pirmą kartą aprašyta 1954 m. kaip kabiauodegės palminės angies (*Bothriechis schlegelii*) porūšis, tačiau 2004 m. pripažinta kai kurių autorių kaip atskira rūšis.
Kaisakos

**Kaisakos** (*Bothrops*) – angių (*Viperidae*) šeimos nuodingų roplių gentis.
 
Paplitusios Centrinėje ir Pietų Amerikoje.

Gentyje yra 32 rūšys. Kai kurios rūšys labai pavojingos.

## Rūšys
* Alkatrazo kaisaka (*Bothrops alcatraz*)
* Urutu (*Bothrops alternatus*)
* Patagoninė kaisaka (*Bothrops ammodytoides*)
* Andiano kaisaka (*Bothrops andianus*)
* Geltonžandė kaisaka (*Bothrops asper*)
* Paprastoji kaisaka (*Bothrops atrox*)
* Barneto kaisaka (*Bothrops barnetti*)
* Brazilio kaisaka (*Bothrops brazili*)
* Santa Lučijos kaisaka (*Bothrops caribbaeus*)
* Kolumbinė kaisaka (*Bothrops colombianus*)
* *[[Bothrops cotiara]]*
* Katingos kaisaka (*Bothrops erythromelas*)
* Fonseko kaisaka (*Bothrops fonsecai*)
* *[[Bothrops iglesiasi]]*
* Auksinė kaisaka (*Bothrops insularis*)
* San Paulo kaisaka (*Bothrops itapetiningae*)
* *[[Bothrops jararaca]]*
* *[[Bothrops jararacussu]]*
* *[[Bothrops jonathani]]*
* Martinikos kaisaka (*Bothrops lanceolatus*)
* Baltauodegė kaisaka (*Bothrops leucurus*)
* Lojano kaisaka (*Bothrops lojanus*)
* Marajo kaisaka (*Bothrops marajoensis*)
* Brazilinė kaisaka (*Bothrops moojeni*)
* *[[Bothrops muriciensis]]*
* *[[Bothrops neuwiedi]]*
* Dykuminė kaisaka (*Bothrops pictus*)
* Pirajo kaisaka (*Bothrops pirajai*)
* Bolivinė kaisaka (*Bothrops sanctaecrucis*)
* Venesuelinė kaisaka (*Bothrops venezuelensis*)
Geltonžandė kaisaka

**Geltonžandė kaisaka** (*Bothrops asper*) –  angių (*Viperidae*) šeimos labai nuodingas roplys.
 
Paplitusi Pietų Amerikos šiaurinėje dalyje ir Centrinėje Amerikoje.