open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Blokada

**Blokada** – veiksmai, kuriais siekiama izoliuoti valstybės teritoriją ar jos dalį, nutraukiant jos ryšius su išore ir siekiant, kad blokuojama valstybė ar jos dalis paklustų blokados rengėjų reikalavimams. Blokada gali būti siekiama palaužti blokuojamos teritorijos karinę ar ekonominę galią, karines pajėgas, neleisti priešiškai pusei permesti karines pajėgas į kitus rajonus, priversti blokuojamąjį objektą kapituliuoti. Blokados gali būti skirstomos pagal šiuos požymius:

* *Pagal objektą* – jūros, sausumos, oro arba viską apimanti (visos teritorijos blokada). Blokados objektais gali būti valstybės, miestai, įtvirtinti rajonai, ekonominiai rajonai, salos, įlankos, karinės bazės, uostai.
* *Pagal mastą* – ilgojo nuotolio (blokada taikoma dideliame plote) ir uždaroji (taikoma prie blokuojamos teritorijos).
* *Pagal mastą, tikslus, naudojamas pajėgas ir priemones* – taktinė, operatyvinė ir strateginė.
* *Pagal pobūdį ir vykdymo sąlygas* – taiki ir karinė.

Taikia blokada laikoma, kai jos imamasi, turint Jungtinių Tautų Saugumo Tarybos ar kitos tarptautinės organizacijos rezoliuciją. Taikios blokados atveju nutraukiami blokuojamojo objekto ryšiai su išore, o tarp valstybių nėra karo padėties. Karinės blokados atveju, blokuojamojo objekto ryšiai su išore nutraukiami karinėmis priemonėmis ir tarp abiejų valstybių turi būti karo padėties stovis, apie jį pranešant trečiosioms valstybėms. Karinė blokada neturi trukdyti trečiosioms valstybėms susisiekti su kitomis neutraliomis teritorijomis.

Vienas pirmųjų gerai žinomų šiuolaikinės blokados atvejų vyko nuo 1806 m. iki 1814 m., kai Jungtinę Karalystę bandė blokuoti Napoleono pajėgos.

## Taip pat skaitykite
* Berlyno blokada
* Leningrado blokada
* Ekonominė blokada

## Šaltiniai
Stountaunas

**Stountaunas** () – senovinė Zanzibaro (Tanzanija) sostinės Zanzibaro dalis, vakarinėje Ungudžos salos dalyje. Ši miesto dalis buvo Zanzibaro sultonato sostinė, XIX a. prieskonių ir vergų prekybos centras. Kuomet Zanzibaras susijungė su Tanganika ir sudarė Tanzaniją, Stountoaunas įgavo autonomines teises ir turi savo narį parlamente.

Mieste yra daug XIX a. Svahilių civilizacijos simbolių ir pastatų, dėl to dalis miesto 2000 m. buvo įtraukta į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.

Stountaunas yra svarbi turistų traukos vieta.

1946 m. šioje vietoje gimė grupės Queen vokalistas Freddie Mercury. Taip pat šiame mieste gyveno britų misionierius, Afrikos tyrinėtojas David Livingstone.


Image:Beit al Ajaib, 2010.jpg|Svahilių civilizacijos muziejus
Image:Stone Town of Zanzibar-108843.jpg|Fortas Zanzibare
Image:Christ Church Stone Town Zanzibar.jpg|Miesto bažnyčia


## Susiję pasaulio paveldo objektai
* : Kilva Kisivanis ir Songo Mnara (1981)
* : Mozambiko sala (1991)
* : Lamu senamiesis (2001)
* : Gedžio istorinis miestas ir archeologinė vietovė (2024)

## Šaltiniai
Tuskegee

**Tuskegee** – dešimtasis studijinis amerikiečių atlikėjo Lionel Richie albumas, išleistas 2012 m. kovo 5 d. Visos albumo dainos yra naujai įrašytos senos atlikėjo dainos. Kiekviena daina atliekta su skirtingu kviestiniu atlikėju. Albumas susilaukė daugiausiai teigiamų kritikų įvertinimų ir susilaukė netikėto pasisekimo – jis debiutavo antrojoje „Billboard 200“ reitingo vietoje, pardavus 199 tūkstančius kopijų. Antrąją savaitę albumas, pardavus 95 tūkstančius kopijų, nukrito į ketvirtąją vietą, tačiau trečiąją savaitę iškilo į pirmąją vietą, pardavus 129 tūkstančius kopijų. Viršūnėje išbuvo dvi savaites. 2012 m. gruodžio mėn. duomenimis, JAV parduota 1,071,000 „Tuskegee“ kopijų.

## Dainų sąrašas

## Išnašos
Pink Friday: Roman Reloaded

**Pink Friday: Roman Reloaded** – antrasis studijinis Trinidado ir Tobago kilmės atlikėjos Nicki Minaj albumas, išleistas 2012 m. balandžio 2 d. Pirmasis albumo singlas „Starships“ susilaukė didelio pasisekimo visame pasaulyje, pasiekęs penktąją vietą JAV „Billboard Hot 100“ ir antrąją Jungtinės Karalystės „UK Singles Chart“ singlų reitinguose.

Nors „Pink Friday: Roman Reloaded“ susilaukė nevienodų kritikų įvertinimų, per pirmąją savaitę JAV buvo parduota 253 tūkstančiai albumo kopijų ir jis debiutavo pirmojoje „Billboard 200“ reitingo vietoje, tapdamas antruoju atlikėjos įrašu, pasiekusiu šią viršūnę. Albumas taip pat pasiekė pirmąją vietą Jungtinėje Karalystėje ir Kanadoje.

## Dainų sąrašas

## Išnašos
MDNA

**MDNA** – dvyliktasis studijinis amerikiečių atlikėjos Madonna albumas, išleistas 2012 m. kovo 23 d. Tai – pirmasis atlikėjos albumas, išleistas ne „Warner Bros“ įrašų leidyklos, su kuria atlikėja dirbo nuo 1985 m. Albumas sulaukė iš esmės teigiamų kritikų įvertinimų ir debiutavo pirmojoje vietoje daugelyje šalių, įskaitant JAV, Jungtinę Karalystę ir Australiją.

„MDNA“ tapo dvyliktu geriausiai parduodamu 2012 m. albumu pasaulyje. 2014 m. duomenimis, visame pasaulyje parduota virš dviejų milijonų albumo kopijų.

## Dainų sąrašas

## Išnašos
Jaishankar Prasad

**Džaišankaras Prasadas** (; g. 1890 m. sausio 30 d. – m. 1937 m. lapkričio 15 d.) – Indijos rašytojas, poetas, dramaturgas, vienas svarbiausių šiuolaikinės hindi literatūros atstovų.

Gimė inteligentų šeimoje Varanasyje. Baigė *Queens* koledžą, taip pat mokėsi sanskrito, pali, persų kalbų. Pradžioje rašė bradžo kalba, bet vėliau perėjo prie sanskritizuotos hindi. Jo poezija priskiriama prie hindi romantizmo (*chāyāvād*), jai būdingas filosofinis pradas. Taip pat kūrė istorines dramas, apysakas, esė.

Svarbiausi Prasado kūriniai yra filosofinių metaforų rinkinys „Kamajani“ (कामायनी), dramos „Skandagupta“, „Čandragupta“, *Dhruvasvāminī*, apysaka „Drugelis“ (*Titlī*) ir kt.
Sumitranandan Pant

**Sumitranandanas Pantas** (; g. 1900 m. gegužės 20 d. – m. 1977 m. gruodžio 28 d.) – Indijos poetas, rašytojas.

Pantas kilęs iš Kaušani kaimelio Himalajų pašlaitėse. Jo kūryba priskiriama hindi romantistinės poezijos (*chāyāvād*) laikotarpiui. Pantas rašė sanskritizuota hindi, jo kūrybai būdingas gamtos supoetinimas, filosofinės, humanistinės temos. Poetas buvo paveiktas Šri Aurobindo minčių. Sumitranandanas Pantas parašė 28 poezijos, esė, dramų rinkinius (pagrindiniai kūriniai – poezijos rinkinys *Chidambara* ir *Lokayatan*).

Indijos vyriausybė poetą apdovanojo „Padma Bhūšan“ ir „Padma Vibhūšan“ ordinais, jam įteikta Nehru taikos premija.
Maithilisharan Gupt

**Maithilis Šaranas Guptas** (; g. 1886 m. rugpjūčio 3 d. – m. 1964 m. gruodžio 12 d.) – Indijos poetas, laikomas vienu iš šiuolaikinės hindi poezijos pradininkų.

Gimė prekijų šeimoje Čirgaono miestelyje (Utar Pradešas). Mokėsi namie, išmoko sanskrito, anglų, bengalų kalbų. Jo mokytoju buvo žymus hindi literatūros veikėjas Mahavyras Prasadas Dvivedis.

Gupta rašė poeziją į įvairius žurnalus, laikraščius, vėliau išleido rinkinių. Yra sukūręs ir 4 dramas. Maithilis Šaranas Guptas buvo vienas pirmųjų poetų rašęs hindi khariboli tarme, tuo tarpu didžioji dalis poezijos vis dar buvo rašoma nuo viduramžių naudota bradžo tarme. Guptos kūrybai būdingas tautiškumas, istoriškumas, ryžtinga dvasia. Įkvėpimo semiamasi iš senovės mitų, epų. Svarbiausios poemos – *Sāket, Pañcavatī* ir *Yaśodharā*.
Coca-Cola Zero

**Coca-Cola Zero** – dietologinis gaivusis gėrimas, nuo 2005 m. gaminamas JAV kompanijos The Coca-Cola Company. Šis gėrimas yra „Coca-Cola“ variantas, kuriame yra mažiau kalorijų (0,3 kcal 100 ml). „Coca-Cola Zero“ skonis yra labai panašus į standartinės „Coca-Cola“, tuo tarpu kitas dietologinis gėrimas „Diet Coke“ turi aiškiai atskiriamą skonį. Visose šalyse šis gėrimas parduodamas vienodo skonio ir sudėties. Litre šio gėrimo yra 96 mg kofeino. Taip pat jame yra dirbtinių saldiklių.

„Coca-Cola Zero“ turi kelis variantus – „Coca-Cola Vanilla Zero“, „Coca-Cola Cherry Zero“ ir „Coca-Cola Zero caffeine“.

## Išnašos


## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Vladas Masiulis

**Vladas Masiulis** (1887 m. rugpjūčio 26 d., Panemunėlio valsčius, Rokiškio apskritis – 1954 m. sausio 22 d., Jakutskas) – Lietuvos politinis veikėjas, konsulas, verslininkas ir prekybininkas.

## Biografija
Gimė 1863 m. sukilimo tremtinių iš Užpalių valsčiaus, Utenos apskrities Karolinos Baukytės ir Kipro Masiulių šeimoje. Augo Latvijoje, baigęs Ilūkstės progimnaziją, toliau mokslus tęsė Varšuvoje. Ten dirbo pas brolį Stasį Masiulį užsienio prekybos firmose, iškildamas iki firmos „Alfa Laval“ skyriaus vedėjo.

1916 m. su šeima persikėlė į Peterburgą, o 1919 m. grįžo į Kauną. 1920 m. balandžio 2 d. paskirtas prekybos skyriaus vedėju prie Lietuvos pasiuntinybės Berlyne. 1923 m. spalio 15 d. paskirtas Lietuvos Respublikos pirmuoju konsulu Tilžėje. Šias pareigas ėjo iki 1927 m. kovo 1 d., kada jį pakeitė Eduardas Jatulis.

Pasitraukęs iš diplomatinės tarnybos V. Masiulis išėjo į prekybos ir pramonės sritį. Praplėtė prekybos namų „V. Masiulis ir J. Baltrušaitis“, įkurtų 1922 m. Šiauliuose, veiklą, įsteigdamas naujus skyrius Telšiuose, Klaipėdoje ir kitur. Prekybos namai prekiavo žemės ūkio mašinomis, žemdirbystės ir pienininkystės įrengimais. Populiarindamas verslą išleido žinyną „Prekybos namų kainininkas“. Ne kartą su pasisekimu dalyvavo respublikinėse žemės ūkio ir pramonės parodose Kaune.

1929 m. gegužės mėn. danai įsteigė garbės konsulatą Šiauliuose. Danijos garbės konsulu paskiriamas V. Masiulis. Tuo pačiu dirbo skyriaus vedėju žemės ūkio mašinų atstovybėje Danijoje. Buvo renkamas Šiaulių miesto tarybos nariu. Plėtodamas verslą, Šiauliuose įrengė mechaninę „Bangos“ kepyklą, makaronų fabriką ir kitas verslo įmones.

1940 m. rugpjūtį bolševikai nusavino V. Masiulio prekybinę firmą „Mašinūkis“, didelę „Bangos“ kepyklą ir kitas įmones Šiauliuose, o jį patį su žmona Elena, sūnumis Algirdu Marijonu ir Jurgiu Algimantu 1941 m. birželį ištrėmė į Sibirą. Pradžioje nuvežė į Tengą, Onkudajaus rajone, Altajaus krašte, 1942 m. nutrėmė į Jakutiją. ten 1947 m. liepos 18 d. mirė Elena Masiulienė, 1954 m. sausio 22 d. Jakutsko mieste ir Vladas Masiulis.

## Šaltiniai

* LCVA, f. 412, ap. 16 m, b. 515 ir 804)
* A. Mažiulis „Lietuvių enciklopedija“, Bostonas, 1959, tom. 17, psl. 446
Wrecking Ball

**Wrecking Ball** – septynioliktasis studijinis amerikiečių roko atlikėjo Bruce Springsteen albumas, išleistas 2012 m. kovo 5 d. Albumas susilaukė daugiausiai teigiamų kritkų įvertinimų, o žurnalas „Rolling Stone“ jį net išrinko geriausiu 2012 m. albumu. „Wrecking Ball“ debiutavo pirmoje vietoje šešiolikoje šalių, įskaitant JAV ir Jungtinę Karalystę. 2012 m. duomenimis, visame pasaulyje parduota virš 1,5 milijono albumo kopijų.

„Wrecking Ball“ 2012 m. vykusiuose „Grammy“ apdovanojimuose buvo nominuotas geriausio roko albumo nominacijoje. Singlas „We Take Care of Our Own“ taip buvo nominuotas geriausio roko atlikimo ir geriausios roko dainos nominacijose. JAV prezidentas Barack Obama panaudojo singlą kaip vieną iš pagrindinių dainų, naudotų jo antros kadencijos rinkiminėje kampanijoje.

## Dainų sąrašas

## Išnašos
Christmas

**Christmas** – septintasis studijinis kanadiečių atlikėjo Michael Bublé albumas, išleistas 2011 m. spalio 24 d. Visos albume esančios dainos yra kalėdinės. Albumas susilaukė daugiausiai teigiamų kritikų įvertinimų ir debiutavo pirmojoje vietoje daugelyje muzikos reitingų, įskaitant JAV „Billboard 200“ ir Jungtinės Karalystės „UK Albums Chart“.

2021 m. gruodžio mėnesio duomenimis, „Christmas“ yra sėkmingiausias Bublé albumas, kurio kopijų visame pasaulyje parduota virš dvylikos milijonų.

## Dainų sąrašas

## Išnašos
Amadėjus II

**Amadėjus II** (; apie 1050–1080 m. sausio 26 d.) – penktasis Savojos ir Morjeno grafas (nuo 1078 metų).

## Biografija

Savojos grafo Otono I ir jo žmonos Adelaidos Suzkos sūnus. Paveldėjo titulą po savo vyresnio brolio Pjero I, nepalikusio sūnų, mirties.
 
Kaip ir jo broliui, Amadėjui II labai didelę įtaką darė jo motina, kuri buvo labai valdinga moteris.

Savo vidaus politikoje Amadėjus II prisilaikė principo: palaikyti pjemontus prieš savojiečius, ir savojiečius prieš pjemontus.

Amadėjus II davė daug privilegijų cerkvėms, dalinai – bernardinų ir augustinų, ir aukojo žemes vienuolynams.

## Santuoka ir vaikai
1065 metais Amadėjus II vedė Žaną Ženevską – grafo Geroldo II dukterį.
* Umbertas II, Savojos ir Morjeno grafas
* Konstancija, markizo Otono II Monferato žmona
* Adelaida (m. 1090), senjoro de Kolinji Manase V žmona
* Oksilija, nuo apie 1080 m. siro de Bože Umberto II žmona.

## Nuorodos

* http://www.savoie-archives.fr/archives73/dossiers_sabaudia/maisondesavoie/05-amedee2.php  
* Amédée II André Palluel-Guillard La Maison de Savoie ". Site des Archives départementales de la Savoie et de la Haute-Savoie – Sabaudia.org .
Pepsi

**Pepsi** – gazuotas nealkoholinis gėrimas, gaminamas JAV kompanijos „PepsiCo“. Pirmasis toks gėrimas buvo sukurtas 1893 m. ir vadintas **Brad’s Drink**, 1898 m. pervadintas į **Pepsi-Cola**, o dabartinį pavadinimą įgavo 1961 m.

Šį gėrimą 1893 m. išrado JAV farmacininkas Caleb Bradham savo vaistinėje ir vadino jį „Brad’s Drink“. 1898 m. gėrimą jis pervadino į „Pepsi-Cola“, nes gamyboje buvo naudojamas fermentas pepsinas ir kolamedžio riešutas. Taip pat recepte buvo cukrus ir vanilė.

Nuo aštunto XX a. dešimtmečio „Pepsi“ stipriai konkuruoja su panašiu gėrimu „Coca-Cola“.

2011 m. duomenimis „Pepsi“ yra trečiasis gaivusis gėrimas pagal pardavimus visame pasaulyje, jį lenkia „Coca-Cola“ ir kitas „The Coca-Cola Company“ gaminamas „Diet Coke“ gėrimas. „Pepsi“ per 2011 m. pardavė 892 milijonus šio gėrimo buteliukų.

## Nuorodos
* Oficiali svetainė

## Išnašos
Bonifacijus I

**Bonifacijus Savojietis** (; 1244 m. gruodžio 1 d. 1263 m. Šamberis) – Savojos grafas 1253–1263 m.

## Biografija

Amadėjaus IV ir jo antros žmonos Sesilijos de Bo, Marselio vikonto Borelio de Bo dukters, vienintelis sūnus.

Valdė nuo 1253 m iki 1263 m. birželio 7 d., globojamas savo dėdės Tomo II. Dalyvavo nesėkmingose Savojai kampanijose į Flandriją ir Savoją.

Niekada nebuvo vedęs ir nepaliko palikuonių. Mirė nelaisvėje nuo žaizdų, gautų kovoje.

## Nuorodos
* Bonifacio I
Suryakant Tripathi Nirala

**Sūrjakantas Tripathis** dar žinomas kaip **Nirala** (; g. 1896 m. sausio 21 d. – 1961 m. spalio 15 d.) – Indijos poetas, rašytojas.

Gimė brahmanų šeimoje Midnapure (Bengalijoje). Mokėsi bengalų, anglų, hindi, sanskrito kalbų. Buvo paveiktas „Bengalijos renesanso“ (Tagorės, Vivekanandos, Ramakrišnos). Pradėjo rašyti hindi kalba. Nirala anksti neteko motinos, vėliau žmonos ir dukters, patyrė skurdą, darbavosi leidyklose kaip kalbos redaktorius.

Sūrjakanto Tripathio kūryba priskiriama hindi romantistinės poezijos (*chāyāvād*) laikotarpiui. Jo kūryboje susilieja vedantinė filosofija, nacionalizmo, humanizmo idėjos, protestas prieš socialinę santvarką. Jis pirmasis iš hindi poetų rašė baltosiomis eilėmis, nevengė eksperimentuoti, todėl ir pramintas „Nirala“ („išskirtinis“).

Bene svarbiausias Niralos veikalas – poema „Ramos galios pašlovinimas“ (राम की शक्ति पूजा). Kiti svarbūs poezijos kūriniai – *Parimal* (परिमल), *Anāmikā* (अनामिका). Taip pat rašė esė, apysakų, romanų, atliko vertimų iš sanskrito į hindi.
Liudvikas I (Savoja)

**Liudvikas I Savojietis** (; 1413 m. vasario 21 d. – 1465 m. sausio 29 d.) – Savojos hercogas nuo 1440 m.

## Biografija

Savojos hercogo Amadėjaus VIII ir Marijos Burgundės sūnus.

Nuo 1434 m. valdė Savojos valstybę, naudodamas Pjemonto kunigaikščio titulą. Jo tėvas Amadėjus VIII faktiškai paliko hercogo pareigas po žmonos mirties ir atsivertė į religiją. Jis Bazelio bažnyčios susirinkime 1439 m. buvo išrinktas antipopiežiumi Feliksu V ir atsižadėjo sosto Liudviko naudai. Liudvikas I tapo paskutiniuoju antipopiežiumi Bažnyčios istorijoje.

## Šeima
1433 m. lapkričio 1 d. Šenberyje jis vedė Aną de Lazunjan (1419–1462), Kipro karaliaus Januso ir Šarlotės de Burbon dukterį. Sutuoktiniai turėjo 19 vaikų, iš kurių penki mirė kūdikystėje:
* **[[Amadėjus IX|Amadėjus Savojietis]]** (1435.2.1 – 1472.3.30), Savojos hercogas Amadėjaus IX Laimingo vardu, Pjemonto kunigaikštis, vedęs princesę Jolandą Prancūzę (1434.9.23 – 1478.8.23);
* **Marija Savojietė** (10.3.1436 – 1.12.1437);
* **Liudvikas Savojietis** (1437.4.1 – 1482.7.16), Ženevos grafas ir Kipro karalius, pirma santuoka vedęs princesę Anabelą Škotę (1433–1509), antra santuoka Šarlotę Kiprietę (1444.6.28 – 1487.7.16);
* **Žanas Savojietis** (1438–1491), Ženevos grafas;
* **Margarita Savojietė** (1439–1483.3.9), pirmą kartą ištekėjo už Monferato margrafo **Džovanio IV Paleologo** (1413.6.24 – 1464.1.19), antrą kartą už Sen-Plio grafo Pjero de Liuksaemburg-Sen-Pol (1435–1482.10.25);
* **Pjeras Savojietis** (1440.2.2 – 1458.10.21), Tarantezo arkivyskupas;
* **Janusas Savojietis** (1440.11.8 – 1491.12.22), Ženevos ir Fosinijos grafas, Nicos general-gubernatorius, vedęs princesę Eleną Liuksemburgietę (m. 1488);
* **Šarlotė Savojietė** (1441–1483), 1451 m. ištekėjo už Prancūzijos karaliaus Liudviko XI
* **Aimone** (1442–1443)
* **Filipas II** (1443–1497), Savojos hercogas, Pjemonto kunigaikštis
* **Žakas** (1445)
* **Agnesa** (1445–1508), 1466 m. ištekėjo už Longvilio grafo Fransua Orleaniečio (1447–1491)
* **Žanas-Lui** (1447–1482), Ženevos vyskupas ir Taranrtezo vyskupas
* **Marija** (1448–1475), 1466 m. ištekėjo už Lui de Liuksemburg-Sen-Polio (1418–1475)
* **Bona Savojietė** (1449–1503), 1468 m. ištekėjo už Milano hercogo Galeaco Marijos Sforzo (1444–1476)
* **Žakas** (1450–1486), Romonto grafas, Vo senjoras
* **Ana** (1452–1452)
* **Franciskas** (1454–1460), Ošo arkivyskupas ir Ženevos vyskupas
* **Žana** ()

## Nuorodos
Virėjas

**Virėjas** – virtuvėje dirbantis maisto ruošos specialistas. Jis atlieka pirminį kulinarinį produktų apdorojimą, gamina šaltuosius ir karštuosius patiekalus, desertus, gėrimus, nesudėtingus konditerinius gaminius. Naudojasi įvairiomis receptūromis, apskaičiuoja maistui pagaminti reikiamų produktų kiekį. 

Virėjo kvalifikaciją galima įgyti profesinio rengimo ir panašiose mokyklose. Ką tik mokslus baigęs jaunuolis dažniausiai įsidarbina pagalbiniu darbininku virtuvėje. Įgijus patirties gali atsirasti galimybė pakilti iki virėjo padėjėjo, vėliau - ir iki virėjo pareigų.

Jei virėjo karjera klostosi sėkmingai, galiausiai tampama virtuvės šefu () - bene aukščiausia profesinio meistriškumo pozicija, iki kurios galima tikėtis pakilti. Virtuvės šefas organizuoja ir kontroliuoja patiekalų gaminimą, vadovauja likusiam virtuvės personalui.

## Nuorodos

* Virėjo profesija, mokymo įstaigos Lietuvoje
* Universiteto žurnalistas. Kulinarijos studijos: čia ir svetur
* Kulinaro profesija
Virtuvės šefas

**Virtuvės šefas** () – virėjas, pasiekęs aukšto profesinio meistriškumo lygį, paprastai atsakantis už visą maisto gamybos procesą virtuvėje, vadovaujantis virėjų kolektyvui. Išradingas, norintis eksperimentuoti ir improvizuoti virtuvėje šefas gali parašyti sukurtų kulinarinių receptų knygą, atidaryti savo kulinarinę mokyklą skleisti profesinėms žinioms. Pasaulyje žinomos prestižinės „Le Cordon Bleu“ mokyklos.

Europoje didelėse virtuvėse priimta, kad virėjų komandos nariai dirba jiems priskirtus darbus pagal vadinamąją brigadinę sistemą (), kurios autoriumi laikomas Georges Auguste Escoffier (1846–1935), populiarinęs prancūzišką virtuvę, kėlęs aukštosios virtuvės idėją.
Paprastai virtuvės šefas (*Chef de Cuisine*) gali būti atsakingas ne tik už savo virtuvę, bet ir už savininko kelių restoranų virtuves. Jis turi padėjėją (*Sous-chef de Cuisine*), vadovauja virėjų (*Chef de Partie*) darbui. Atskiri virėjai, ruošiantys konkrečius patiekalus, taip pat turi savo vardus: *Sauté Chef* (padažai ir patiekalai su jais), *Poissonier* (žuvies patiekalai), *Rotisseur* (mėsos patiekalai), *Pâtissier* (kepiniai) ir t. t.

## Nuorodos

* Kaip tampama šefu
Marilù Tolo

**Marilu Tolo** (tikrasis vardas – * Marilù Tolo *; g. 1944 m. sausio 16 d. Roma) – italų aktorė, 1960-85 m. kine sukūrusi daugiau kaip 60 vaidmenų.

Ji taip pat dirbo dizainerio Valentino modeliu.

## Dalinė filmografija
* „Itališkos vedybos“ (1964)
* „Macistas, Spartos gladiatorius“ (1964)
* „Seniausia profesija pasaulyje“ (1967)
* „Raganos“ (1967)
* „Rėjus Koltas ir Vinčesteris Džekas“ (1970)
* „Antrininkas“ (1971)
* „Mėlynbarzdis“ (1972)
* „Mano brangus žudikas“ (1972)

## Šaltiniai

## Nuorodos

* IMDb profilis
Umberto Lenzi

**Umberto Lenzi** (1931 m. rugpjūčio 6 d. – 2017 m. spalio 19 d.) – Italijos kino režisierius ir scenarijų autorius. Savo karjeros metu jis kūrė įvairaus žanro filmus: giallo, spageti vesternus, kriminalinius bei nuotykių filmus. Garsiausi jo darbai – kontroversiški eksploataciniai ir siaubo filmai „Mangiati vivi!“ (1980) ir „Cannibal Ferox“ (1981). Kartu su Mario Bava ir Dario Argento jis laikomas vienu iš giallo stiliaus kine pradininku, o su Rugerro Deodado ir Jesus Franco – vienu pagrindiniu nuotykių filmų apie kanibalus kūrėju.

## Biografija
Lenzi gimė Massa-Maritima mieste Toskanoje. Baigęs mokyklą jis studijavo teisę, tačiau susidomėjo kinu ir ėmė mokytis Eksperimentinio kino centre Romoje. 1956 m. gavęs diplomą, jis dirbo kino kritiku, nuotykių žurnalo redaktoriaus padėjėju, taip pat parašė keletą nuotykių romanų.

1961 m. Lenzi debiutavo kaip režisierius filmu „Mary la Rousse, Femme Pirate“, prieš tai jis keliuose filmuose dirbo režisieriaus padėjėju. Sukūręs kelis vesternus ir karinius filmus, 1968 m. jis nusprendė pakeisti amplua ir nufilmavo „Orgazmo“ – pirmąjį savo giallo filmą su Carroll Baker pagrindiniame vaidmenyje.  Vėliau ši nusifilmavo dar dviejuose režisieriaus filmuose: „Così dolce... così perversa“ (1969) ir „Ledo peilis“ (1972). Kiti žymesni jo šio žanro filmai „Septynios kruvinos orchidėjos“ (1972) ir „Spazmas“ (1974).

1980-aisiais Lenzi ėmėsi kurti siaubo filmus apie zombius ir kanibalus: „Mangiati vivi!“, „Incubo sulla città contaminata“ ir „Cannibal Ferox“. Pastarasis filmas dėl žiaurių scenų buvo uždraustas net 31 šalyje, kas paskatino režisierių nusigręžti nuo panašių temų.

Iki 1990-ųjų vidurio Lenzi išmėgino naujus žanrus: nuotykių, veksmo filmus, televizijos dramas. Sumažėjus finansinėms galimybėms, jis vis daugiau kūrė televizijai. Paskutinis jo režisuotas filmas pasirodė 1996 m.

## Dalinė filmografija
* „Malaizijos piratai“ (1964)
* „008, sunaikinimo operacija“ (1965) (scenarijaus autorius kartu su Wallace Mackentzy)
* „Paranoja“ (1970)
* „Septynios kruvinos orchidėjos“ (1972) (scenarijaus autorius kartu su Roberto Gianviti)
* „Ledo peilis“ (1972) (scenariajus autorius kartu su Luis G. de Blain)
* „Spazmas“ (1974) (scenarijaus autorius kartu su Pino Boller, Massimo Franciosa, Luisa Montagnana)
* „Sadistų sindikatas“ (1975)
* „Raudonos katės stiklo labirinte“ (1975) (scenariajus autorius kartu su Felix Tusell)
* „Ginkluota Roma“ (1976) (scenarijaus autorius kartu su Dardano Sacchetti)
* „Kupriaus gauja“ (1978) (scenarijaus autorius kartu su Tomas Milian)
* „Didysis mūšis“ (1978) (scenarijaus autorius kartu su Cesare Frugoni)
* „Nuo Korleonės iki Bruklino“ (1979) (scenarijaus autorius)
* „Ideali vieta žmogžudystei“ (1971) (scenarijaus autorius kartu su Antonio Altoviti ir Lucia Drudi Demby)

## Šaltiniai

## Nuorodos

* IMDb profilis
Policininkė daro karjerą

**Policininkė daro karjerą** () – 1976 m. itališka erotinė komedija, kuriame pagrindinį vaidmenį atliko Edwige Fenech. Šis filmas yra neoficialus juostos „Policininkė“ tęsinys, pats turintis 2 tęsinius – „Policininkė ir dorovės policija“ (1979) ir „Policininkė Niujorke“ (1981).

## Siužetas

Džijana, dirbanti namų šeimininke pas policijos viršininką, svajoja apie tarnybą policijoje. Ji susidomi skelbimu apie moteris, priimamas į tarnybą, ir nusprendžia pamėginti laimę. Nors Džijana nesugeba atlikti nei vienos užduoties, pažintis su policijos viršininku padeda jai išlaikyti egzaminus ir tapti tikra policininke. Gaudama pačias paprasčiausias užduotis, Džijana netrunka kiekvienoje jų rasti nusikaltimo pėdsakų, tuo išvesdama iš kantrybės savo tiesioginį viršininką. Persirengusi prostitute, ji bando rinkti įrodymus gatvėje, tačiau galiausiai pažeminama iki dviračių vagysčių tyrėjos...

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Edwige Fenech – Džijana Amikuči
* Gigi Ballista – Moretis
* Alvaro Vitali – agentas Taralo
* Mario Carotenuto – komisaras Antinoris
* Michele Gammino – Čečė
* Riccardo Garrone – Federiko
* Giuseppe Pambieri
* Francesco Mule
* Nello Pazzafini
* Gino Pagnani

## Šaltiniai
Dominykas Potockis

**Dominykas Potockis** (1646 m. – 1683 m. gruodžio 14 d.) – ATR valstybinis veikėjas, Haličo pakamaris (1680), Karūnos dvaro paiždininkis (1683), Chmelniko seniūnas.

## Biografija
Lenkijos žymios magnatų Potockių giminės atstovas, herbo „Piliawa“ savininkas. Krokuvos kašteliono ir Karūnos didžiojo etmono Mikalojaus Potockio nuo antros santuokos su Elžbieta Kazanovska antrasis sūnus. Vyresnieji broliai – Braclavo vaivada Petras, Nižyno seniūnas Steponas, Podolės žemės generolas Mikalojus ir Karūnos lauko raštininkas Jokūbas.

1680 metais Dominykas Potockis buvo paskirtas Haličo pakamariu, 1683 metais – Karūnos dvaro paiždininkis, taip pat Chmelniko seniūnas.

## Šeima ir vaikai
Nuo 1678 metų buvo vedęs Konstanciją Truskolianską (m. 1714), Haličo pakamario Mikalojauys Truskolianskio dukterį. Vaikai:

* Jokūbas (m. po 1711), Chmelniko seniūnas
* Aleksandra, Kijevo kašteliono Mikalojaus Kosakovskio žmona
* Joana, Voluinės kašteliono Vaclovo Vielhorskio žmona.

## Nuorodos
Amanti

**Amanti** – 1968 m. režisieriaus Vittorio De Sica sukurta romantinė drama.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Faye Dunaway – Džulija
* Marcello Mastroianni – Valerijus
* Caroline Mortimer – Megė
* Karin Engh – Griselda
* Yvonne Gilbert – Mari
* Mirella Pamphili
* Esmeralda Ruspoli
* Enrico Simonetti
* David Archell
* Martha Buckman

## Turinys

Džulija, išsšskyrusi mados dizainerė, sužino serganti nepagydoma liga ir kad jai liko vos 10 dienų. Palikusi ligoninę, ji vyksta į savo vilą Italijoje, kur nori praleisti paskutines dienas niekino neblaškoma ir tiesiog žiūrėdama televizorių. Kartą ji pamato interviu su inžinieriumi Valerijumi, pasakojančiu apie naują išradimą (saugos pagalves) ir prisimena kartą jį sutikusi oro uoste. Džulija paskambina jam ir susitikus pasiūlo kartu praleisti dvi dienas. Nieko nežinodamas apie taip ją pasielgti paskatinusią priežastį (jis žino tik, kad po 10 dienų ji turės grįžti į JAV ir daugiau nebesugrįš), Valerijus sutinka.

Jiems leidžiant laiką namelyje kalnuose, atvyksta Džulijos draugė Megė ir mėgina ją įkalbėti grįžti į JAV. Šiai atsisakius, jis pasako tiesą Valerijui, tačiau šis vis vien lieka su Džulija ir įsimylėjėliai kartu praleidžia likusias jiems dienas…
Neištikimybė itališkai

**Neištikimybė itališkai** () – 1966 m. Italijoje sukurta komedija.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Nino Manfredi – Franko Finalis
* Catherine Spaak – Marta Finali
* Maria Grazia Buccella – Glorija
* Vittorio Caprioli – Silvijo
* Akim Tamiroff – Maksas
* Mario Pisu
* Gino Pernice
* Lino Banfi

## Turinys

Marta Finali sužino, kad jos vyras Franko buvo neištikimas su jos geriausia drauge Glorija. Sukėlusi skandalą ji galiausiai sutinka nesiskirti su viena sąlyga: ji taip pat bus jam neištikima su bet kuriuo jai patikusiu vyru. Franko priverstas nusileisti, tačiau pradeda sekti žmoną, norėdamas sužinoti, kas bus tas „išrinktasis“. Matydama, kaip vyras kankinasi, Marta pradeda palikti įkalčius, siekdama dar didesnio jo pavydo, galiausiai net nusamdo vyrą, kad šis suvaidintų jos galimą meilužį. Jį susekęs, Franko persekiodamas užverčia ant jo krūvą dėžių ir manydamas, kad šį nužudė, kūną įkiša į maišą ir paslepia automobilio bagažinėje. Marta šį išlaisviną, o vyras, išmetęs maišą į tvenkinį, galvoja atsikratęs žmonos meilužio kūno. Viską stebėjusi Marta kitą dieną lyg tarp kitko užsimena, jog girdėjo, kad tvenkinys bus nusausintas. Išsigandęs Franko nardydamas suranda maišą ir nori jį užkasti kieme, tačiau aptinka, kad maiše yra ne kūnas. Pradėjus krikti nervams, jis mėgina nusinuodyti, tačiau ir tai nepavyksta. Kuomet jo įmonės prezidentas pradeda rodyti Martai dėmesį, Franko į vakarėlį ateina apsirengęs moterimi. Marta priima vyro iššūkį – kuris iš jų sugebės suvilioti prezidentą...
Bingo Bongo

**Bingo Bongo** – 1982 m. sukurta komedija, kurioje pagrindinį vaidmenį atliko dainininkas ir aktorius Adriano Celentano.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Adriano Celentano – Bingo Bongo
* Carole Bouquet – Laura
* Felice Andreasi – profesorius Fortis
* Enzo Robutti – daktaras Miuleris
* Sal Borgese – daktaras

## Turinys

Afrikos džiunglėse randamas vyras, patekęs čia dar kūdikis ir užaugintas beždžionių. Mokslininkai jį paslapčia pargabena į Italiją, pavadina Bingo Bongo, uždaro į narvą ir pradeda stebėjimus. Bongo elgiasi kaip beždžionė, tačiau ilginiui jo dėmesį patraukia viena iš mokslininkių, biologė Laura. Kuomet šią nušalina nuo projekto, Bingo Bongo pabėga ir leidžiasi jos ieškoti. Neįpratęs prie miesto ir žmonių susibūrimų, jis patiria daugybę nuotykių bei nesusipratimų, kol galiausiai Laura, pati namuose laikanti šimpanzę Renato, randa jį zoologijos sode ir pasiima su savimi. Gyvendamas kartu, Bongo pamažu mokosi priprasti prie šiuolaikinio gyvenimo, tampa gyvūnų teisių gynėju ir šių tarpininku sprendžiant įvairias problemas bei galiausiai laimi Lauros širdį...
Tamsoje (filmas)

**Tamsoje** () – 2011 m. režisierės Agnieszka Holland sukurta karinė drama, kurioje pasakojama realiais įvykiais paremta istorija apie Lvove karo metais kanalizacijos sistemų prižiūrėtojo Leopoldo Sochos 14 mėnesių vykdytą žydų gelbėjimo akciją, kurios metu šis padėjo slapstytis iš geto pabėgusiam būriui žydų. 

Filmo pagrindas yra rašytojo Roberto Marshallo omanas „Sewers of Lvov“.

Juosta buvo nominuota Oskarui geriausio užsienio filmo kategorijoje.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Robert Wieckiewicz – Leopoldas Socha
* Kinga Preis – Vanda Socha
* Benno Fürmann – Mundekas Margulis
* Agnieszka Grochowska – Klara Keler
* Maria Schrader – Paulina Chiger
* Herbert Knaup – Ignacas Chigeris
* Julia Kijowska – Chaja

## Pagrindiniai apdovanojimai
* Oskaras (nominacija) – geriausias užsienio filmas 
* Europos kino apdovanojimas (nominacija) – auditorijos apdovanojimas (A. Holland)
* Valjadolido filmų festivalis – geriausia režisierė (A. Holland)
* „Genie“ apdovanojimas (nominacijos) – geriausias montažas, geriausias garsas, geriausias adaptuotas scenarijus
Paskutinis šūvis

**Paskutinis šūvis** () – 1975 m. Italijoje sukurta politinė kriminalinė drama.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Luc Merenda – komisaras Džordžijo Solmi
* Mel Ferrer – tardytojas Mikelė Manino
* Delia Boccardo – Marija
* Tomas Milian – Sperlis
* Michele Gammino – komisaras Luidžis Kaprara
* Paola Tedesco – Džulijana Raimondi (Tunisietė)
* Gianfranco Barra – policininkas De Luka

## Turinys

1974-jų liepą Italijoje paslaptingomis aplinkybėmis miršta keli aukštas pareigas užimantys pareigūnai, tačiau visais atvejais skelbiama oficiali priežastis – savižudybė.

Tuo pat metu nužudomas privatus detektyvas Kjerotis, o byla pavedama komisarui Solmi, jo padėjėjui Kaprarui bei tardytojui Mikelei Maninui, kurio nuomonė ir darbo metodai nuo komisaro skiriasi. Suimama įtariamoji – prostitutė Džulijana, pravarde Tunisietė, tačiau Solmis netiki, kad tai jos darbas. Jis išsiaiškina, kad Kjerotis buvo surinkęs kompromituojančią medžiagą, kurią ketino panaudoti šantažui, o mergina tapo liudininke. Policija paguldo ją į ligoninę, tačiau iš ten ją pagrobia. Džulijanai pavyksta pabėgti ir paskambinti komisarui, tačiau ją sugauna ir nužudo anksčiau negu atvyksta policija.

Tyrimas tęsiasi ir Solmis netrukus supranta aptikęs politinio sąmokslo ir valstybės perversmo pėdsakus, tačiau jame įsipainioję įvairių tarnybų atstovai ir politikai. Net spec. tarnybos vadovas Sperlis, kuris visokeriopai padeda Solmiui, pasirodo besąs vienas pagrindinių įtariamųjų. Jam duomenis rinkti padeda draugė, žurnalistė Marija, tačiau tiek tardytojai, tiek prokurorai nenusiteikę tęsti tyrimą. Į tardymo vietą gabenamam Sperliui padeda pabėgti paties Solmio padėjėjas Kaprara, tačiau vėliau jį nušauna.

Filmo pabaigoje Solmis ketina vykti į Sperlio apklausą, tačiau yra nušaunamas savo namų kieme.
Provokacija (1988 filmas)

**Provokacija** () – 1988 m. Italijoje sukurta erotinė drama. 

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Moana Pozzi – Vanesa
* Marino Mase – profesorius
* Petra Scharbach – Kiki
* Hula – Vivi
* Alessandro Vivarelli
* Oliviero Vivarelli
* Piero Vivarelli

## Turinys

Jauna moteris Vanesa, ištekėjusi už turtingo vyro, po šio mirties paveldi ne tik pinigus, bet ir pareigą rūpintis šio paauglėmis dukterimis Kiki ir Vivi. Visos trys gyvena saloje, į kurią Vanesa pasikviečia buvusį meilužį, dabar tapusį profesoriumi, kad šis užsiimtų merginų rengimu artėjantiems egzaminams. Nuotaikos saloje ir namuose ne pačios geriausios, nes merginos ir pamotė nemėgsta ir niekina vienos kitas. Tarp Vanesos ir profesoriaus vėl užsimezga intymus ryšys, sukeliantis Kiki ir Vivi pavydą. Merginos nusprendžia atsikratyti pamote ir užrakina šią pirtyje, tuo sukeldami šiai širdies smūgį. Vanesa miršta ir merginos gali netrukdomi džiaugtis jos meilužio draugija, tačiau šio širdis taip pat neatlaiko meilės žaidimų ir merginos lieka dviese, paveldėjusios visus tėvo pinigus...
Dvi moterys (filmas)

**Dvi moterys** () – 1960 m. režisieriaus Vittorio De Sica sukurta drama, visame pasaulyje išgarsinusi aktorę Sophia Loren. Joje pasakojama apie motinos pastangas karo metais apsaugoti savo dukterį. 

Juosta sukurta pagal Alberto Moravia romaną.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Sophia Loren – Česira
* Jean-Paul Belmondo – Mikelė Di Libero
* Eleonora Brown – Rozeta
* Carlo Ninchi – Filipas, Mikelės tėvas
* Raf Vallone – Džovanis
* Emma Baron – Marija
* Andrea Checchi – fašistas
Pagal pradinį režisieriaus sumanymą motinos vaidmenį turėjo atlikti aktorė Anna Magnani, o Sophia Loren – dukters rolę. Magnani atsisakius, Loren sutiko vaidinti motiną, o dukterį – Eleonora Brown. Filmavimo metu Loren buvo 26, o Brown – 12 metų.

Sophia Loren tapo pirmąja, laimėjusią Oskarą už pagrindinį moters vaidmenį filme ne anglų kalba.

## Turinys

Jauna našlė Česira, Romoje turinti nedidelę krautuvėlę, nusprendžia išvažiuoti iš Romos, nes miestas nuolatos bombarduojamas. Kartu su dukra ji sėda į traukinį, kad pasiektų Čiočarą – provincijos miestelį, iš kurio ji pati kilusi. Čia jos tikisi sulaukti karo pabaigos kartu su kitais, besislepiančiais nuo karo baisumų, tarp kurių ir jaunas intelektualas Mikelė. Kaimą pasiekusi žinia apie Musolinio suėmimą pažadina viltį, kad karas greitai baigsis, tačiau pabaiga dar toli, trūksta maisto ir visi stengiasi bet kokiais būdais prasimaitinti. Mikelė palaipsniui susižavi Česira, tačiau ši rūpinasi tik savo dukterimi. Kaimelyje pasirodo dezertyravę vokiečiai, kurie nori pereiti kalnus ir kaip vedlį prievarta išsiveda Mikelę.

Pasirodžius amerikiečiams, žmonės negali atsidžiaugti ir Česira su dukterimi nusprendžia grįžti į Romą. Jos apsistoja apgriuvusioje bažnyčioje, kur užpuola ir abi išprievartauja sąjungininkų pusėje kariaujantys išvaduotojai turkai. Rozetai kuriam laikui pakrinka nervai, tačiau abi moterys toliau tęsia kelionę namo. Duktė vis labiau ima priešgyniauti ją paniškai ginančiai motinai, tačiau jas vėl suvienija sielvartas dėl žinios apie Mikelės mirtį...

## Apdovanojimai
Coca-Cola Light

**Coca-Cola Light** (kitose šalyse dar vadinama **Diet Coke**) – dietinė kola, kurią gamina The Coca-Cola Company. Gėrimas pirmą kartą parduotas JAV (1982 m. rugpjūčio 9 d.). „Coca-Cola Light“ buvo pirmasis naujas „Coca-Cola“ prekės ženklas. Šiuo metu „Coca-Cola Light“ yra vienas iš didžiausių ir sėkmingiausių prekinių ženklų The Coca-Cola Company. Šio gėrimo galima įsigyti daugiau kaip 150 pasaulio šalių rinkose.

## Gėrimo versijos

## Išnašos
Right Place Right Time

**Right Place Right Time** – trečias studijinis britų atlikėjo Olly Murs albumas, išleistas 2012 m. lapkričio 26 d. Pirmasis albumo singlas „Troublemaker“, įrašytas kartu su amerikiečių reperiu Flo Rida, pasiekė pirmąją vietą „UK Singles Chart“ reitinge ir ten išbuvo dvi savaites, tapdamas sėkmingiausiu atlikėjo singlu.

„Right Place Right Time“ susilaukė daugiausiai teigiamų kritikų įvertinimų ir debiutavo pirmoje vietoje Jungtinėje Karalystėje, kur per pirmąją savaitę buvo parduota 127 tūkstančiai kopijų. Albumas buvo antrasis Murs įrašas, pasiekęs šią viršūnę. 2016 m. lapkričio mėnesio duomenimis, šalyje buvo parduota 1,34 milijonai kopijų.

## Dainų sąrašas

## Išnašos
Take the Crown

**Take the Crown** – devintasis studijinis britų atlikėjo Robbie Williams albumas, išleistas 2012 m. lapkričio 2 d. Tai – pirmasis atlikėjo albumas per trejus metus, kadangi jis 2010 m. grįžo į savo buvusią grupę „Take That“.

Pirmasis albumo singlas „Candy“ pasiekė pirmąją vietą Jungtinės Karalystės singlų reitinge, tapdamas keturioliktuoju atlikėjo singlu, pasiekusiu šią viršūnę. „Take the Crown“ susilaukė daugiausiai teigiamų kritikų įvertinimų ir taip pat debiutavo pirmojoje vietoje šalyje, tapdamas dešimtuoju atlikėjo įrašu, pasiekusiu aukščiausiąją vietą. 2013 m. gruodžio mėnesio duomenimis buvo Jungtinėje Karalystėje buvo parduota 515 tūkstančių albumo kopijų.

## Dainų sąrašas

## Išnašos
Liaudies ūkis

**Liaudies ūkis**:

* Liaudies ūkis (1919) – žurnalas, ėjęs 1919 m. Vilniuje lietuvių ir lenkų kalbomis
* Liaudies ūkis (1958) – ekonomikos žurnalas, ėjęs 1958–1990 m. Vilniuje
Jonas Jonavičius Zabžezinskis

**Jonas Jonavičius Zabžezinskis** (apie 1480–1538) – LDK valstybinis veikėjas, Valkavisko ir Kričavo vietininkas, rūmų maršalka (1506–1516), Naugarduko vaivada (1509–1530), Drohičino vietininkas (1514), Lietuvos didysis maršalka (1522–1538), Trakų vaivada (1531–1538).

## Biografija
Lietuvos bajorų Zaberezinskių giminės atstovas, herbo „Leliva“ savininkas. Trakų vaivados ir Lietuvos didžiojo maršalkos Jono Jurgaičio Zaberezinskio (apie 1440–1508), ir Onos Nasutaitės sūnus.

Užėmė eilę svarbių pareigybių Lietuvos Didžiojoje Kunigaikštystėje. 1509–1530 metais – Naugarduko vaivada. 1522 metais Jonas Zabžezinskis buvo paskirtas Lietuvos didžiuoju maršalka, o 1531 metais gavo Trakų vaivados pareigybę.

1529 metais Jonas Jonavičius Zabžezinskis iš savo valdų išstatė 197 ginkluotus raitelius į Lietuvos bajorų pulką.

## Šeima ir vaikai
Buvo vedęs du kartus. Jo pirmoji žmona tapo Barbora Kęsgailaitė, Lietuvos didžiojo etmono ir Vilniaus kašteliono Stanislovo Jonavičiaus Kęsgailos (apie 1451–1527) duktė. Kaip kraitį gavo Ašmenos pavietą. Antrą kartą vedė Sofiją Radvilaitę Lietuvos didžiojo kanclerio ir Vilniaus vaivados Mikalojaus Radvilos (apie 1470–1521) dukterį.

Vaikai:
* Jonas (apie 1510 – apie 1545), rūmų maršalka
* Ana, 1-mas vyras valdovo dvariškis Teodoras Sapiega (m. iki 1548), 2-ras vyras – Trakų vaivada, kunigaikštis Steponas Zbaražskis (apie 1518–1585).

## Literatūra
* В. Насевіч. Забярэзінскія // Вялікае княства Літоўскае: Энцыклапедыя. У 3 т. Т.1: Абаленскі – Кадэнцыя / Рэдкал.: Г. П. Пашкоў (гал.рэд.) і інш.; Маст. З. Э. Герасімовіч. – Мн.: БелЭн, 2005. −688 с.: іл. С. 638. ISBN 985-11-0315-2 ISBN 985-11-0314-4 (т. 1)

## Nuorodos
* *Насевіч В. Л.* Генеалагічныя табліцы старадаўніх княжацкіх і магнацкіх беларускіх родаў 12-18 стагоддзяў. – Мн.: БелЭН, 1993.

|-
Amadėjus IX

**Amadėjus IX** *Laimingasis* (; 1435 m. vasario 1 d. – 1472 m. kovo 30 d.) – Savojos hercogas, Pjemonto kunigaikštis 1465–1472 metais.

## Biografija

Buvo Liudviko I (1413–1465) ir Anos de Luzinjan (1419–1462) sūnus.

Amadėjus sirgo epilepsija ir neturėjo pakankamai jėgų valdyti šalį. Reali valdžia buvo jo žmonos Jolandos ir brolio Filipo II rankose.

## Šeima
1452 metais jis vedė Jolandą Prancūzę (1434–1478), Prancūzijos karaliaus Liudviko XI seserį ir Karolio VII dukterį. Jie turėjo 10 vaikų:

* Liudvikas (1453)
* Ana (1455–1480), 1478 m. ištekėjo už Neapolio karaliaus Federigo (1452–1504)
* Karolis (1456–1471), Pjemonto kunigaikštis
* Luiza (1462–1503), ištekėjus nuo 1479 metų
* Marija (? – 1511), ištekėjus nuo 1476 metų
* Filibertas I (1465–1482), Savojos hercogas, Pjemonto kunigaikštis
* Bernardas (1467)
* Karolis I (1468–1490), Savojos hercogas, Pjemonto kunigaikštis
* Žakas-Lui (1470–1485)
* Žanas-Klodas Galeaco (1472)

## Nuorodos
Filibertas I

**Filibertas I** (; 1465 m. rugpjūčio 17 d., Šamberi – 1482 m. rugsėjo 22 d., Lionas) – Savojos hercogas, Pjemonto kunigaikštis nuo 1472 iki 1482 m.; pravarde *Medžiotojas*. Savojos hercogo Amadėjaus IX ir jo žmonos Jolandos Prancūzės (Prancūzijos karaliaus Liudviko XI sesers) sūnus.

Po tėvo mirties septynerių metų Filibertas paveldėjo sostą kaip vyriausias sūnus. Regente tapo motina Jolanda Valua. Burgundijos karų metu jai teko laviruoti tarp Prancūzijos ir Burgundijos aljansų. Po Morato mūšio Jolanda pateko į Burgundijos kunigaikščio Karolio Narsiojo nelaisvę.

Motina jį apvesdino su Bjanka Sforza (1472–1510), vaikų jie neturėjo. Mirė nežinomomis aplinkybėmis po eilinės medžioklės. Po Filiberto mirties Savojos herogu tapo jo brolis Karolis I, o našlė Bjanka ištekėjo už imperatoriaus Maksimilijono I.

## Nuorodos
Volnovacha

**Volnovacha** () – miestas rytų Ukrainoje, Donecko srityje, 60 km į pietvakarius nuo Donecko, netoli aukščiausios Paazovės aukštumos vietos. Rajono centras. Geležinkelio mazgas (linijos į Donecką, Mariupolį, Zaporožę). Geležinkelių aptarnavimo, maisto (duonos, pieno), statybinių medžiagų pramonė. Veikia krašto muziejus.

## Istorija

Volnovacha įkurta 1881 m., statant geležinkelį. Miesto statusas suteiktas 1938 m.

Nuo 2022 m., Ukrainos miestas-didvyris.

## Šaltiniai
Volodarskas

**Volodarskas** () – miestas Rusijoje, Žemutinio Naugardo srityje, į vakarus nuo Žemutinio Naugardo, ~6 km į šiaurę nuo Okos upės, prie jos intako Seimos. Rajono centras. Geležinkelio stotis prie Maskvos–Žemutinio Naugardo linijos. Maisto (malimo, paukštininkystės) pramonė. Yra cerkvė, krašto muziejus.

## Istorija

Apylinkėse gausu archeologinių vietovių. 1932 m. keletas kaimų sujungta į Volodarsko miesto tipo gyvenvietę, taip pavadintą rusų revoliucionieriaus V. Volodarskio garbei. 1956 m. jai suteiktas miesto statusas.


Краевеческий музей г. Володарска.JPG|Krašto muziejus
Volodarsk Church at Gorky Street.jpg|Cerkvė
Volodarsk. Creek of Seyma River..jpg|Seimos upelis
Volodarsk. Polevaya Street.jpg|Laukų (*Polevaja*) gatvė


## Šaltiniai
Coca-Cola Light Sango

**Coca-Cola Light Sango** – raudonųjų apelsinų skonio gaivusis nealkoholinis gėrimas, gaminamas bendrovės „The Coca-Cola Company“. Jo įsigyti galima Prancūzijoje nuo 2005 m. Tai pirmasis „Coca-Cola“ variantas, pagamintas už bendrovės būstinės Atlantoje, Virdžinijoje, ribų, dalinai dėl Belgijos, kaip pasaulyje didžiausios „Coke Light“ produktų vartotojos pagal gyventojų skaičių, statuso. Gėrimo „Coke Sango“ gamybos taip pat imtasi iš dalies dėl ankstesnių Europoje populiarių „Coke Light“ citruso skonio gėrimų sėkmės.

Šio gėrimo pavadinimas kilo iš prancūziško žodžio *sang* 'kraujas', tokiu būdu pažymint jo gamybos būdą (iš raudonųjų apelsinų ().

## Išnašos

## Nuorodos
* Coca-Cola oficialus tinklalapis
Volokolamskas

**Volokolamskas** () – miestas Rusijoje, Maskvos srityje, 98 km į vakarus nuo Maskvos, netoli Lamos upės; rajono centras. Greta miesto eina plentas „Baltija“, taip pat keliai į Tverę, Ruzą, už 5 km nuo miesto yra geležinkelio stotis prie Maskvos–Rygos kelio. Maisto (konservų, konditerijos, pieno), chemijos, medienos apdirbimo pramonė. Veikia liaudies teatras, kultūros namai, biblioteka.

Volokolamskas garsus architektūros paveldu: išlikęs kremlius, kurį sudaro Kristaus Prisikėlimo soboras (XV a.), Šv. Nikolajaus soboras (XIX a.), varpinė (XVIII a.). Taip pat yra XVI a. Šv. Dievo Motinos cerkvė, XVII a. Šv. Petro ir Povilo, Šv. Mergelės Marijos paguodos cerkvės. Už 16 km yra Šv. Josifo Volockio vyrų vienuolynas – XV a. architektūros paveldo kompleksas.

## Istorija

1135 m. Laurentijaus metraštyje minima ***Voloko prie Lamos*** (*Волок на Ламе*) gyvenvietė. Pavadinimas kilo nuo čia buvusios valkos tarp Vološnios ir Lamos upių. Tai buvo svarbus prekybinis taškas pakeliui iš Naugardo į Maskvą ir Riazanę. XII a. dėl miesto kovėsi Naugardo ir Vladimiro kunigaikštystės. XIII a. miestą nusiaubė mongolų antpuoliai. XIV a. prijungtas prie Maskvos kunigaikštystės, Volokolamskas 1371 m. atlaikė Algirdo, 1382 m. Tochtamyšo antpuolius. 1398–1410 m. buvo pavaldus Švitrigailai. 1456–1513 m. tapo Voloko kunigaikštystės sostine. Vėliau vėl tapo Maskvos kunigaikštystės dalimi. XVIII a. miestą siaubė ATR antpuoliai. Vėliau tapo amatų centru, XIX a. klestėjo audimo pramonė. 1904 m. Volokolamską pasiekė geležinkelis. 1905 m. apylinkių valstiečiai paskelbė nepriklausomą Markovo Respubliką (1906 m. panaikinta).

1973 m. gruodį prie Volokolamsko nukrito iš Vilniaus į Maskvą skridęs lėktuvas, žuvo 6 ekipažo nariai ir 45 keleiviai


Volokolamsk (Moscow Oblast) 10.jpg|Miesto centras
Volokolamsk Kremlin 15.jpg|Kremlius
Church of Our Lady's Protection (Volokolamsk) 01.jpg| Šv. Mergelės Marijos paguodos cerkvė
Volokolamsk - CBD 10.jpg|Bankas


## Šaltiniai

## Nuorodos
Hurufizmas

**Hurufizmas** (, iš *hurufi* – „raidės“) – sufistinis mokymas, XIV a. pab.–XV a. paplitęs po vakarų Persiją, Anatoliją ir Azerbaidžaną.

Hurufizmo pradininkas ir dvasinis mokytojas yra iš Astarabado kilęs Fazlula Astarabadis Naimis. Jis buvo sufijų Rumi ir Mansuro al Haladžo sekėjas, o po 1370 m. pats tapo dvasiniu mokytoju ir skleidė savo mokymą vakarų Persijoje. Tebrize jis buvo globojamas Džalairidų valdovų, ten tikriausiai parašė savo veikalą *Jawidan-Al-Kabir*. Vėliau Naimio mokymas tapo vis labiau ezoteriškas, jis pateko į Persiją užvaldžiusių Timūridų nemalonę ir 1394 m. nužudytas prie Alidžos bokšto Timūro sūnaus Miranšacho. Tai sukėlė Naimio sekėjų, hurufitų, sukilimą, bet jis buvo numalšintas. Hurufizmas įvairiais pavidalais gyvavo dar keletą amžių.

Pasak Naimio, raktas į septintąją Korano knygą yra kabalistinė raidžių sistema, pagrįsta arabišku raidynu. Hurufitai šią šifrų sistemą išdėstė kūriniuose *Hidayat-nama*, *Jawidan* ir *Mahram-Nama*. Fazlula Naimis teigė visatą esant nuolatiniu virsmu, Dievo veidą esant nenykstamai atskleistu per žmogų, o patį Dievą – įsikūnijus į kiekvieną atomą. Hurufitai pripažįsta Fazlulą greta Adomo, Mozės ir Mohameto kaip vieną iš Dievo galios įsikūnijimų. Septynetą laiko šventuoju skaitmenimi. Žmogus yra raktas į aukščiausiąją slaptą tiesą (*[[haqiqa]]*). Hurufizmo ir izmailizmo pagrindinis skirtumas tas, kad izmailitai raktu į *haqiqa* laiko imamą, o hurufitai – raidžių magiją.

Po Naimio mirties svarbiausi hurufizmo mokytojai buvo Imadadinas Nasimis, Aliulas Ala, Seidas Išagas. Hurufizmo idėjos vėliau veikė kitus sufijų poetus, o hurufizmo raštų ir idėjų prieglobsčiu tapo bektašių ordinas. Vėliau hurufizmo mintis veikale „Raktas į Neregimą“ surašė bektašių poetas Giulas Baba. Hurufitai siejami su Osmanų sultonu Mehmetu II – teigiama, kad jie į savo mokymą siekę atversti sultoną, bet vėliau sultono aplinkos žmonių paskelbti eretikais ir sudeginti.
Jurgis Henrikas Liubomirskis

**Jurgis Henrikas Liubomirskis** (1817 m. gegužės 28 d. Viena – 1872 m. gegužės 25 d., Krokuva) – Lenkijos politinis veikėjas, literatūrinis kuratorius, Pševorsko ordinatas (1850–1872).

## Biografija
Lenkijos kunigaikščių Liubomirskių giminės atstovas, herbo „Šreniava“ savininkas. Kunigaikščio Henriko Liudviko Liubomirskio (1777–1850) ir kunigaikštytės Izabelės Čartoriskos (1785–1868) sūnus.

## Šeima ir vaikai

1853 m. liepos 15 d. Klemensuve vedė grafaitę Ceciliją Zamoiskytę (1831 m. gegužės 10 d. – 1904 m. liepos 23 d.), grafo Andžejaus Artūro Zamoiskio (1800–1874) ir grafaitės Rozos Potockytės (1802–1862) dukterį. Jų vaikai:

* Tereza (1857–1883), vyras nuo 1878 metų kunigaikštis Karolis Radvila (1839–1907)
* Izabelė (1858–1859)
* Marija (1860–1942), vyras nuo 1885 metų grafas Benediktas Tiškevičius Logoiskis (1849–1939)
* Andžejus (1862–1953), vedęs nuo 1885 metų grafaitę Eleonorą Gusarževską (1866–1940)
* Kazimieras (1869–1930), vedęs nuo 1902 metų grafaitę Terezą Vodzinskaitę (1883–1848).

## Literatūra
* Lubomirski, Jerzy Fürst. In: Österreichisches Biographisches Lexikon 1815–1950 (ÖBL). Band 5, Verlag der Österreichischen Akademie der Wissenschaften, Wien 1972, S. 338.

## Nuorodos
* Родословная роспись рода Любомирских 
* Jerzy Henryk ks. Lubomirski z Lubomierza h. Drużyna