open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Motulka

**Motulka** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Štabino valsčiuje, Augustavo apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 10 km į šiaurės vakarus nuo Štabino, 13 km į pietus nuo Augustavo ir 70 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės. Kaimo gyventojai daugiausiai užsiima pieninių galvijų auginimu. Kaimas yra įsikūręs Augustavo girios viduryje ir yra nutolęs nuo Cisuvo ir Promiskų apie 16 km. Pastaraisiais metais už Europos sąjungos lėšas buvo sparčiai tobulinamas vietinis ūkininkavimas iki kol visi ūkininkai pasiekė europos sąjungos ūkininkavimo standartus.

## Istorija
Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Ostroviai

**Ostroviai** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Štabino valsčiuje, Augustavo apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 11 km į rytus nuo Štabino, 25 km į pietryčius nuo Augustavo ir 68 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės. Kaime yra Bebžos Ostrovių geležinkelio stotelė.

## Istorija

Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Kaimas minimas nuo 1602 m.

Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975–1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.

## Geležinkelis

Kaimas turi vienos platformos, vieno perono geležinkelio stotelę, per kurią eina Sokulkos–Suvalkų geležinkelio linija Nr. 40. Stotelės pavadinimas kilęs nuo šalia esančio Ostrovių kaimo ir šalia tekančios Bebro upės.


Ostrowie - Railway station 02.jpg|Ostrovių Bebro traukinių stotelė
Ostrowie - Road.jpg


## Šaltiniai
Polkovas

:: *Apie kaimą Lenkijoje, Mazovijos vaivadijoje žr. [[Polkovas (Mazovijos vaivadija)]]*.
**Polkovas** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Štabino valsčiuje, Augustavo apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra įsikūręs ant mažos sausos salelės pelkėtoje teritorijoje šalia Mėtos upės ir netoli Bebro upės.

## Istorija

Nuo VIII a. pr. m. e. – XIX a. šioje teritorijoje gyveno Lietuviams artima baltų gentis jotvingiai. Nuo XIII a.-XIV a. iki 1795 metų kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Kaimas buvo įkurtas 1582 metų birželio 23 dieną vykstant Abiejų tautų respublikos ir Krymo totorių karo belaisvių apsikeitimo metu. Po kelerių metų Suvalkų apskrities viršaitis suteikė *Markui ir Elžbietai Konozoms* teisę naudotis žemėmis šioje teritorijoje. 1585 metais gegužės 3 dieną karalienė Ona įtvirtino Polkovo gyvenvietės statusą. 1587 metais Polkovo teritorija buvo 150 ha. 1639 metais rugsėjo 13 dieną Raigardo teismas sumažino žemės nuomos kainą nuo 50 iki 10 zlotų. 1661 metais Polkovo žemes perėmė karalius Kazimieras. 1664 metais kaime gyveno 5 šeimos. 1777 metais kaimo valdytojas įvedė didesnius mokesčius, didesnę nuomos kainą ir ilgesnes darbo valandas. Kaimo gyventojai padavė valdytoją į teismą, pagrindiniai kaltintojai buvo *Matas ir Marijana Kovalkovai Konozai*, kurie kaltino valdininką savivaliavimu, arklių vagystėmis, turto grobimu ir sumušimu. 1778 metais į kaimą atvyko speciali komisija ištirti keliamus kaltinimus, kuri nusprendė panaikinti naujus valdininko įsakymus, tačiau valdininkas apskundė šį sprendimą ir 1781 metais į kaimą atvyko dar viena komisija kuri buvo kaimiečių pusėje ir nusprendė pakelti jų atlyginimus iki 200 zlotų, tuo metu kaime buvo 20 namų. XIII a. pabaigoje šis kaimas, Kopitkovas ir Jasionovas buvo vadinami *Bojaro* regionu. 1827 metais kaime buvo 29 namai, 170 gyventojų ir 1888 metais 37 namai ir 361 gyventojas. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Svobiškio apylinkė (Molėtai)

**Svobiškio apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Alantos valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Molėtų rajonui. 1954 m. prijungta dalis Kaniūkų apylinkės, dalis Spulių apylinkės ir dalis Mackėnų I apylinkės, o dalis Svobiškio apylinkės prijungta prie Alantos apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. Svobiškio apylinkė prijungta prie Alantos apylinkės ir Skudutiškio apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || LKP VII suvažiavimo vardo kolūkis ir Aluntos tarybinio ūkio Tijūniškių skyrius  || 
|-
| 1959-02-01  || 38,99 || || Aluntos tarybinio ūkio Tijūniškio ir Svobiškio skyriai  || 24 kaimai, 9 vienkiemiai
|}

## Šaltiniai
Juodenėnų apylinkė

**Juodenėnų apylinkė** (arba ***Jodinėnų apylinkė***) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Joniškio valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Pabradės rajonui. 1954 m. prijungta Maldžiūnų apylinkė, o dalis Juodenėnų apylinkės prijungta prie Arnionių apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. visa Juodenėnų apylinkė prijungta prie Arnionių apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Raudonosios Vėliavos“ kolūkis  || 
|-
| 1959-02-01  || 56 || || „Raudonosios Vėliavos“ kolūkis  || 11 kaimų, 10 vienkiemių
|}

## Šaltiniai
Dapkūniškių apylinkė

**Dapkūniškių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Balninkų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Kavarsko rajonui. 1954 m. prijungta Perkalių apylinkė, o dalis Dapkūniškių apylinkės prijungta prie Antaplaštakio apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. Dapkūniškių apylinkė prijungta prie Balninkų apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Pakeltos velėnos“ kolūkis  || 
|-
| 1959-02-01  || 40,3 || || „Pakeltos velėnos“ kolūkis, „Vienybės“ kolūkis  || 27 kaimai
|}

## Šaltiniai
Juodiškių apylinkė (Molėtai)

**Juodiškių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Giedraičių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Širvintų rajonui. 1954 m. gegužės 25 d. prijungta prie Giedraičių apylinkės. Atkurta 1956 m. vasario 8 d. vietoje Šiupienių apylinkės prijungiant dalį Šešuolėlių apylinkės. 1962 m. prijungta dalis Alionių apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. Juodiškių apylinkė galutinai prijungta prie Giedraičių apylinkės.

|-
| 1959-02-01  || 48,99 || || „Ateities“ kolūkis, „Tarybinio artojo“ kolūkis  || 28 kaimai
|}

## Šaltiniai
Spalio apylinkė

**Spalio apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas rytų Lietuvoje. Viena iš retų LTSR apylinkių, pavadinta ne gyvenvietės, bet kolūkio vardu (kitos – Poškos apylinkė, Rambyno apylinkė).

## Istorija

Apylinkė įkurta 1954 m. gegužės 25 d. iš dalies Molėtų I apylinkės, dalies Avilčių apylinkės, dalies Antadurės apylinkės, dalies Kazimieravo apylinkės ir dalies Juočių apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. prijungta prie Luokesos apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Spalio“ kolūkis ir Molėtų MTS  || 
|-
| 1959-02-01  || 60,08 || || „Spalio“ kolūkis  || 32 kaimai, 2 vienkiemiai
|}

## Šaltiniai
Kaližų apylinkė

**Kaližų apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta 1954 m. gegužės 25 d. iš Molėtų II apylinkės, dalies Videniškių apylinkės, dalies Bijutiškio apylinkės, dalies Vėdarų apylinkės ir dalies Molėtų I apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. prijungta prie Luokesos apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || Ždanovo vardo kolūkis  || 
|-
| 1959-02-01  || 65,25 || || Ždanovo vardo kolūkis, „Skrebulių“ kolūkis  || 40 kaimų, 6 vienkiemiai
|}

## Šaltiniai
Lakaja (reikšmės)

**Lakaja** gali reikšti šiuos objektus Švenčionių rajone:

* Lakaja – upė;
* Lakaja – kaimas;
* Lakaja – ežeras šalia Juodųjų Lakajų;
* Lakaja – ežeras, kitaip Lakajos.

## Taip pat skaitykite
* Lakajai
Vrotkiai

**Vrotkiai** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Štabino valsčiuje, Augustavo apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 9 km į vakarus nuo Štabino, 17 km į pietus nuo Augustavo ir 66 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės.

## Istorija
Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Juozas Pajaujis (1908)

**Juozas Pajaujis** (1908 m. gruodžio 30 d. Padovinyje, Marijampolės apskritis – 1988 m. gruodžio 16 d. Vilniuje) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius, leidybos darbuotojas.

## Biografija
1928 m. baigė Marijampolės mokytojų seminariją. 1932–1933 m. studijavo Dotnuvos žemės ūkio akademijoje, 1934–1935 m. Klaipėdos prekybos institute, 1935–1940 m. Kauno Vytauto Didžiojo universitete.

1932 m. įsitraukė į antivalstybinę veiklą, 1933 m. už tai pašalintas iš Žemės ūkio akademijos. 1933–1940 m. 7 kartus kalintas. 1936–1937 m. su kitais organizavo studentų draugijas „Scientia“ ir „Kultūra“. 1935–1936 m. redagavo nelegalų komunistinį žurnalą „Kova“, 1940 m. laikraštį „Karių tiesa“, 1940–1941 m. laikraštį „Raudonarmietis“, 1942 m. laikraštį „Pergalė“, 1942–1944 m. laikraštį „Tėvynė šaukia“, 1944–1945 m. „Valstiečių laikraštį“. 1945–1949 m. Politinės literatūros leidyklos vyriausiasis redaktorius, 1949–1957 m. Politinės ir mokslinės literatūros leidyklos direktorius. 1969 m. LTSR nusipelnęs kultūros darbuotojas.

Išvertė į lietuvių kalbą politinės ir grožinės literatūros kūrinių.

## Šaltiniai
Algimantas Pabijūnas

**Algimantas Pabijūnas** (g. 1936 m. liepos 8 d. Kaune) – Lietuvos žurnalistas, rašytojas, satyrikas, redaktorius.

## Biografija
Augo ir mokėsi Birštone, Ašmintoje, kur mokytojavo tėvas. 1947–1951 m. mokėsi Prienų vidurinėje mokykloje, vėliau – Garliavoje. Vidurinę mokyklą baigė Kaune. 1954–1957 m. ir 1961–1980 m. leidinių „Komjaunimo tiesa“, „Šluota“, „Sovetskaja Litva“, „Kultūros barai“, „Agitatorius“, „Laikas ir įvykiai“ ir kt. redakcijų darbuotojas. 1957–1959 m. tarnavo sovietinėje armijoje Užpoliarėje – Kandalakšos mieste. 1959–1963 m. Vilniaus universitete studijavo lietuvių kalbą ir literatūrą, žurnalistiką. 1981–1985 m. savaitraščio „Literatūra ir menas“ atsakingasis sekretorius, vyriausiojo redaktoriaus pavaduotojas. 1985–1992 m. žurnalo „Kinas“ vyriausiasis redaktorius.

Nuo 1968 m. Lietuvos rašytojų sąjungos narys.

Išleido satyrinių ir humoristinių eilėraščių bei epigramų knygų, spaudoje paskelbė publicistinių straipsnių, literatūros, kino recenzijų, satyrų, humoreskų, parodijų.

## Bibliografija

* Skersvėjai: satyriniai ir humoristiniai eilėraščiai / dail. Stasys Krasauskas. – Vilnius, 1956. – 85 p.: iliustr.
* Kepurė dega: satyriniai eilėraščiai / dail. Stasys Krasauskas. – Vilnius: Valstybinė grožinės literatūros leidykla, 1961. – 94 p.: iliustr.
* Šimtas perkūnsargių: satyriniai eilėraščiai / dail. Stasys Krasauskas. – Vilnius: Vaga, 1967. – 91 p.
* Juoko ašaros: satyriniai eilėraščiai / dail. Jonas Varnas. – Vilnius: Vaga, 1973. – 118 p.: iliustr.
* Trys satyriniai paveikslėliai: dainų tekstai / komp. Vytautas Barkauskas. – Vilnius: Vaga 1976.
* Angelo plaukai: satyriniai eilėraščiai / iliustr. Ignas Martinaitis. – Vilnius: Vaga, 1980. – 183 p.: iliustr.
* Ašara skersvėjuos: satyriniai eilėraščiai / iliustr. Stasys Krasauskas. – Vilnius: Vaga, 1982. – 263 p.: iliustr.
* Paslaptis, kurią žino visi: epigramos / dail. Andrius Cvirka. – Vilnius: Vaga, 1987. – 77 p.: iliustr.
* Palankios aplinkybės: scenarijus. – Vilnius: Lietuvos kino studija, 1989.
* Gražuolės obuolys kupreliui: eilėraščiai. – Vilnius: Joružis, 1997. – 76 p. – ISBN 9986-812-05-4


## Įvertinimas
1986 m. LTSR nusipelnęs kultūros švietimo darbuotojas

## Šaltiniai
Lankos

**Lankos** gali reikšti:

* Lanka – užliejama pieva;
* Lankos – kaimas Alytaus rajone;
* Lankos – ežeras Utenos rajone.
Dalni Lasas

**Dalni Lasas** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Plaskų valsčiuje, Augustavo apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra įsikūręs Augustavo girioje.

## Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Kaimas įkurtas XIX a. pirmoje pusėje. 1901 metais kaime buvo 30 ūkių su 316 gyventojais. Taip pat kaimo apylinkėse minimi seniau egzistavę vienkiemiai iš kurių viename gyveno 8 žmonės ir kurie priklausė Ščebros-Olšankos valsčiui bei Studzieničnos Škaplierių parapijai. 1997 metais kaime buvo 47 namai ir 216 gyventojai. 2006 metais gyventojų skaičius sumažėjo iki 187. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Lankos (ežeras)

**Lankos** arba **Juodlankiai** – ežeras rytų Lietuvoje, Utenos rajone, 0,5 km į rytus nuo Sudeikių, šalia pietinio Alaušo ežero kranto. Ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius iki 0,62 km, plotis iki 0,43 km. Altitudė 138,1 m. Ežeras ledyninės kilmės, termokarstinis. Krantai žemi, pelkėti, aplink plyti dirbami laukai ir pelkėtos pievos – į pietryčius plyti ~25 ha dydžio Juodlankių pelkė. Ežeras seklus, smarkiai užaugęs vandens augalija.

Prie šiaurinio kranto yra Alkų kaimas. Lankos nuo 1967 m. paskelbti ornitologiniu draustiniu. Šiaurine pakrante eina kelias .

## Šaltiniai
Juozas Pajaujis-Javis

**Juozas Pajaujis-Javis** (1894 m. kovo 14 d. Cyrailiuose, Punsko valsčius, Suvalkų apskritis – 1973 m. birželio 10 d. Niujorke, JAV) – Lietuvos visuomenės veikėjas, publicistas, ekonomistas, istorikas, žurnalistas, redaktorius.

## Biografija
1920–1923 m. Berlyno universitete studijavo teisės ir valstybės mokslus, 1926 m. daktaro laipsniu baigė Kylio universitetą.

Spaudoje pradėjo dirbti 1917 m. 1917–1918 m. Vilniuje leisto „Lietuvos aido“ redakcijos bendradarbis ir užsienio žinių skyriaus redaktorius. 1918–1919 m. M. Sleževičiaus vyriausybėje vadovavo Spaudos ir propagandos biurui. 1919 m. dirbo spaudos skyriuje prie Lietuvos delegacijos Paryžiuje Versalio taikos derybų metu. 1926 m. nuo Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjungos išrinktas į Trečiąjį Seimą. Po 1926 m. gruodžio 17 d. valstybės perversmo dalyvavo Komitete Lietuvos Respublikai ginti, rengė kontrperversmą. Buvo areštuotas, 1927 m. balandžio mėnesį karo lauko teisme nuteistas mirties bausme, 1929 m. amnestuotas. Nuo 1938 m. dalyvavo antismetoninėje opozicijos sąjūdyje „Ašis“.

Nuo 1941 m. birželio 23 d. Lietuvos laikinosios vyriausybės Darbo ir socialinės apsaugos ministras

1944 m. pasitraukė iš Lietuvos, 1946 m. apsigyveno JAV.

Lietuvių rašytojų ir žurnalistų sąjungos narys, 1946 m. Lietuvių žurnalistų sąjungos Centro valdybos pirmininkas.

1919–1940 m. bendradarbiavo leidiniuose „Lietuva“, „Lietuvos žinios“, „Trimitas“, „Tautos ūkis“, „Vakarai“, „Bendras žygis“, „Mūsų artojas“, „Sėja“. 1921 m. įsteigė ir redagavo humoristinį leidinį „Kultuvė“. Gyvendamas JAV, 1952 m. buvo vienas iš „Varpo“ atkūrėjų ir redaktorių. 

## Bibliografija
* Joseph Pajaujis-Javis: Soviet Genocide in Lithuania. Manyland Books, Inc., New York, 1980 m.

## Šaltiniai
Lakajos

**Lakajos** arba **Lakaja** – ežeras rytų Lietuvoje, Švenčionių rajone, 12,5 km į vakarus nuo Švenčionėlių, Labanoro girios apsuptyje (Baranavos miške). Ežero ilgis šiaurės vakarų-pietryčių kryptimi 3,16 km, plotis iki 0,58 km. Altitudė 140,6 m. Gylis iki 10,3 m. Ežeras ledyninės kilmės, rininis; sudarytas iš 4 dalių, per vidurį susiaurėjęs. Išilgai ežero dugno driekiasi duburiai. Kranto linija labai vingiuota; šiaurės rytinis ir pietinis krantai aukšti, o ežero galuose, ypač prie Lakajos žiočių ir ištakų – pelkėti, žemi.

Ežeru iš šiaurės vakarų į pietryčius prateka Žeimenos intakas Lakaja (teka iš Juodųjų Lakajų, pro Aldikio ežerą, kuris yra tuoj į šiaurės vakarus). Ežero pratakumas 3477 % per metus.

Greta ežero yra Žukaučiznos, Kumelynės ir Rutovčiznos kaimai. Šiaurrytinėje pakrantėje yra įrengtos 2 stovyklavietės.

## Šaltiniai
Perlso oro uostas

**Perls oro uostas** (ICAO kodas: **TGPG/MKPE**) buvo pirmasis Grenados oro uostas. Jame buvo įrengtas 082 laipsnio 1 570 m ilgio tūpimo pakilimo takas. Jis aptarnavo Grenvilio miestą šalies rytuose. 1984 m. prie sostinės Sent Džordžo buvo pastatytas naujas Mauriso Bišopo oro uostas, tad nuo to laiko Perls oro uostas nėra naudojamas.

Kaip eksponatai šalia buvusio terminalo stovi AN-26 ir AN-2R orlaiviai.

## Šaltiniai
Lapišė

**Lapišė** – upė Lietuvoje, Raseinių rajone; Dubysos kairysis intakas. Prasideda Šiluvos miestelio rytiniame pakraštyje, aukštupyje teka į šiaurę Šiluvos tyrelio durpyno pakraščiu. Toliau teka į vakarus, kerta Palapišių mišką. Už Pumpurų kaimo teka į pietus, smarkiai vingiuoja. Įteka į Dubysą 72 km nuo jos žiočių, ties Juškaičiais.

Intakai:
* kairieji –Lapišikė, Riba, Medinė Žyzdrė;
* dešinieji – Tytuva, Milžtė.

Vidutinis nuolydis – 358 cm/km. Žemupys patenka į Dubysos regioninį parką. Upė pasižymi itin švariu vandeniu. Joje gyvena gružliai, rainės, strepečiai, šližiai, neršia margieji upėtakiai ir šlakiai. Slėnyje yra retų augalų (baltijinė gegūnė, žalsvoji blandis, miškinė monažolė, totorinė maludė).

Gyvenvietės prie Lapišės: Šiluva, Roglaičiai, Palapišiai, Baltkarčiai, Žalpiai.

Spėjama, kad upėvardis greičiausiai kilęs nuo gyvūno pavadinimo *[[lapė]]* (plg.  „lapė“).

## Šaltiniai
Gruškai (Augustavo apskritis)

**Gruškai** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Plaskų valsčiuje, Augustavo apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 13 km į pietryčius nuo Plaskų, 30 km į rytus nuo Augustavo ir 84 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės.

## Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šiose vietovėse gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1863 m. gegužės 28 d. netoli kaimo įvyko mūšis tarp sukilėlių ir Rusijos kariuomenės. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Laumenas (Ignalinos r.)

**Laumenas** arba **Laukojys** – ežeras rytų Lietuvoje, Ignalinos rajone, 4 km į pietvakarius nuo Ignalinos miesto, į vakarus nuo geležinkelio Vilnius-Daugpilis, Šakarvos miške. Ilgis šiaurės rytų-pietvakarių kryptimi 1,17 km, plotis iki 0,43 km. Altitudė 145 m. Pietinėje dalyje yra 0,08 ha miškinga salelė. Ežeras ledyninės kilmės, rininis. Kranto linija vingiuota; krantai pietuose aukšti, kitur – žemi, šiaurėje pelkėti – plyti Laukojo pelkė. Krantai ištisai apaugę mišku. Šiaurės rytuose į ežerą įteka Rudinė, pietvakariuose išteka Laukupė (į Žeimenio ežerą).

Greta ežero yra Palaukojos kaimas.

Ežerėvardis *Laukojỹs* kildinamas nuo žodžio *laukas* (galbūt ne tiek žemės ploto reikšme, bet pirmine šviesaus ploto reikšme).

## Šaltiniai
Pranas Ožinskas

**Pranas Ožinskas** (1907 m. vasario 11 d. Šiauliuose – 1993 m. liepos 28 d. Buenos Airėse) – Argentinos lietuvių visuomenės veikėjas, leidėjas, spaudos darbuotojas.

## Biografija
1929 m. emigravo į Argentiną. Penkerius metus vadovavo draugijai „Lietuva“, kuri, jo pasiūlymu, tapo Argentinos lietuvių centru. Nuo 1929 m. leido laikraštį „Balsas“ , nuo 1930 m. leido, o nuo 1973 m. ir redagavo laikraštį „Argentinos lietuvių balsas“. Nuo 1953 m. jį spausdino nuosavoje spaustuvėje. 

## Šaltiniai
Vincas Oškinis

**Vincas Oškinis** (1892 m. gegužės 1 d. Kure, Kauno apskritis – 1971 m. gruodžio 6 d. Vilniuje) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius, vertėjas.

## Biografija
1912 m. baigė Veiverių mokytojų seminariją, 1929 m. – Kauno universiteto Teisių fakultetą.

Mokytojavo. 1922–1940 m. savaitraščio „Lietuvos ūkininkas“ redaktorius, 1940–1941 m. dirbo „Valstiečių laikraščio“ redakcijoje. 1940 m. buvo Lietuvos žurnalistų sąjungos valdybos narys. 1944–1948 m. gyveno Vakarų Vokietijoje. Grįžęs į Lietuvą dirbo savaitraščio „Literatūra ir menas“ redakcijoje.

Iš rusų kalbos išvertė M. Aleksejevo, M. Anderseno-Neksės, A. Čaikovskio, V. Lipatovo, G. Markovo, S. Sergejevo-Censkio, P. Skosyrevo, M. Šolochovo, S. Voronino prozos knygų. Paliko atsiminimų apie darbą spaudoje (rankraštis).

## Šaltiniai
Antanas Olšauskas (1863)

**Antanas Olšauskas** (1863 m. birželio 13 d. Aštruliai, Liudvinavo valsčius, Marijampolės apskritis – 1942 m. gegužės 10 d. Čikaga, JAV) – Lietuvos leidėjas, bankininkas, redaktorius.

## Biografija
1889 m. atvyko į JAV, apsigyveno Čikagoje ir pradėjo dirbti „Gazeta Polska“ leidėjo Vlado Dynevičiaus spaustuvėje. Nuo 1891 m. dirbo rinkėju „Nowe Žycie“ spaustuvėje. 1893-1895 m. redagavo laikraštį „Lietuva“, iki 1917 m. ir laikraščio leidėjas. Dėl ūkinių sunkumų 1917 m. laikraštį „Lietuva“ pardavė J. Bičiūnui ir A. Pajauskui. Leidykloje 1894-1917 m. išleido 131 knygą, iš jų 45 originalias. Savo knygų kolekciją padovanojo Lietuvių mokslo draugijos bibliotekai. 

## Šaltiniai
Rūta Oginskaitė

**Rūta Oginskaitė-Noreikaitė** (g. 1954 m. gegužės 29 d. Vilniuje) – Lietuvos žurnalistė, kino kritikė.

## Biografija
1972 m. baigė Vilniaus S. Nėries vidurinę mokyklą, 1977 m. – Vilniaus universiteto Istorijos fakulteto žurnalistikos specialybę.

1976–1978 m. Lietuvos radijuje rengė laidas užsienio lietuviams apie teatrą ir kiną. 1978–1982 m. žurnalo Kinas skyriaus redaktorė, bendradarbė, 1983–1985 m. dirbo žurnalo „Kultūros barai“ redakcijoje, nuo 1985 m. savaitraščio „Literatūra ir menas“ spec. korespondentė, skyriaus vedėja, bendradarbė. Nuo 1987 m. dirbo Lietuvos istorijos instituto Menotyros skyriuje. 1992 m. su R. Marcinkevičiūte įsteigė ir redagavo savaitraštį „7 meno dienos“, vėliau – „Meno savaitė“, per radiją „Radiocentras“ vedė tokio pat pavadinimo laidą. Nuo 1993 m. dienraščio „Lietuvos rytas“ redakcijoje su kitais įsteigė priedą „Mūzų malūnas“, buvo teatro apžvalgininkė, nuo 1996 m. – priedo redaktorė. 

## Apdovanojimai
* 2020 m. Vyriausybės kultūros ir meno premija

## Bibliografija
* *[[Aleksandra Staškevičiūtė]]*, monografija, 1990 m.
* *Ekrane ir už ekrano*, straipsnių rinkinys, su S. Macaičiu, 1994 m.
* *Teatras be pasakų*, Vilnius, Tyto alba, 2000 m. ISBN 9986-16-179-7
* *nes nežinojau, kad tu nežinai, knyga apie [[Vytautas Kernagis|Vytautą Kernagį]]*, Vilnius, Tyto alba, 2009 m. ISBN 978-9986-16-733-4
* *Nuo pradžios pasaulio. Apie dokumentininką [[Robertas Verba|Robertą Verbą]]*, Vilnius, Aidai, 2010 m. ISBN 978-9955-65-693-7
* *Gib a kuk. [[Pokalbiai Olgos ir Grigorijaus Kanovičių namuose]]*, Vilnius, Tyto Alba, 2017 m. ISBN:9786094662713
* *Žebriūnas. [[Nutylėjimai ir paradoksai]]*, Vilnius, Tyto Alba, 2020 m. ISBN:9786094665158

## Šaltiniai
Kazys Obolėnas

**Kazys Petras Obolevičius-Obolėnas** (1898 m. gegužės 22 d. Degutiškėje I, Daugėliškio valsčius, Švenčionių apskritis – 1966 m. balandžio 20 d. Niujorke, JAV) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius.

## Biografija
Nuo 1920 m. bendradarbiavo spaudoje. 1924–1930 m. žurnalo „Trimitas“ redaktorius, 1930–1934 m. „Mūsų rytojus“ redakcijos sekretorius. 1934–1935 m. Kauno miesto savivaldybės pareigūnas spaudos reikalams. 1935–1938 m. leidinio „Mūsų kraštas“ redaktorius, 1938–1939 m. spaudos korespondentas užsienyje. Nuo 1940 m. sausio 28 d. iki sovietinės okupacijos – žurnalo „Savaitė“ redaktorius-leidėjas. 1942–1944 m. toliau redagavo ir leido žurnalą „Savaitė“.

1944–1948 m. Vokietijoje bendradarbiavo leidiniuose „Mūsų kelias“, „Tėviškės garsas“. 1946 m. suredagavo Vysbadene ėjusio laikraščio „Tremtinių žinios“ pirmąjį numerį. 1949–1951 m. Londone ėjusio leidinio „Britanijos lietuvis“ redaktorius. 1954 m. VLIK’o informacinės tarnybos pareigūnas. 1955–1957 m. „Amerikos balso“ lietuviškos programos bendradarbis.

1925 m. su Matu Šalčiumi prie žurnalo „Trimitas“ suorganizavo pirmuosius Lietuvoje korespondencinius reporterių kursus. 1949 m. vadovavo lietuvių žurnalistų delegacijai Londone įvykusiame tarptautiniame iš komunistų pavergtų kraštų kilusių žurnalistų kongrese. 1955–1964 m. Lietuvių žurnalistų sąjungos valdybos pirmininkas.

## Šaltiniai
Aleksandrupolis

**Aleksandrupolis** arba **Aleksandropolis** () – miestas šiaurės rytų Graikijoje, Trakijoje, Egėjo jūros pakrantėje, 15 km į vakarus nuo Evro žiočių. Evro nomo centras. Pro miestą eina Salonikų-Stambulo plentas. Prekybinis ir žvejybos uostas, taip pat naudojamas ir Bulgarijos reikmėms. Veikia oro uostas. Apylinkėse auginamas tabakas, javai, daržovės, vaisiai (ypač melionai), verčiamasi pienininkyste.

## Istorija

Įkurtas 1871 m. kaip žvejų kaimas, vadintas **Dedeagaču** () ir iki 1912 m. priklausė Turkijai. Vėliau iki 1919 m. valdytas Bulgarijos, o 1920 m. atiteko Graikijai ir pervadintas į Aleksandrupolį.

## Šaltiniai
Bronė Braškytė

**Bronė Braškytė** (g. 1952 m. Kazlų Rūdoje) – lietuvių teatro ir kino aktorė.

Baigė Kazlų Rūdos vidurinę mokyklą ir Lietuvos valstybinę konservatoriją. Dirba Vilniaus teatre „Lėlė“.

## Filmografija
* 1973 – Naktibalda, rež. Arūnas Žebriūnas
* 1973 – Kristina. Laimingas laimės neradęs, rež. Algirdas Araminas
* 1974 – Piejūras klimats, rež. Rolands Kalniņš, Rygos kino studija
* 1975 – Petro kaimynė. Sadūto tūto, rež. Almantas Grikevičius
* 1976 – Sprinterio vieta laisva, rež. Anatolijus Ivanovas, M. Gorkio kino studija
* 1977 – Iljana Kosinziana. Pasakojimas apie narsųjį karžygį Fet-Frumosą, rež. Vlad Ioviţă, Moldova-film
* 1980 – Rungtynės nuo 9 iki 9, rež. Raimondas Vabalas
* 1981 – Amerikietiška tragedija, rež. Marijonas Giedrys
* 1982 – Turtuolis, vargšas..., rež. A.Žebriūnas
* 1985 – Liuda. Sūnus paklydėlis, rež. M.Giedrys
* 1986 - Tado motina. Pramuštgalviai pirmyn! Rež. B.Bušma
* 1990 – Marius, rež. Jonas Pakulis, M. Giedrys.

## Šaltiniai
Aleksinas

:: *Apie kaimą Lenkijoje žr. [[Oleksinas]]*.

**Alèksinas** () – miestas Rusijoje, Tulos srityje, 71 km į šiaurės vakarus nuo Tulos, prie Okos upės. Rajono centras. Chemijos, statybinių medžiagų, siuvimo, metalo apdirbimo (armatūros gamybos), kartono, maisto pramonė. Apylinkėse išgaunamos rusvosios anglys.

## Istorija

Aleksinas pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose minimas 1348 m. Gyvenvietė 1472 m. nusiaubta chano Achmato antpuolio. Miesto teisės suteiktos 1777 m. Carmečiu buvo miestas Tulos gubernijoje, Aleksino apskrities centras.

## Šaltiniai
Monktonas

**Monktonas** (pranc. ir ) – didžiausias miestas Kanados Naujojo Bransviko provincijoje. Gyvenvietė yra Vestmorlando rajone. Monktono metropolitano teritorija yra viena labiausiai augančių Kanadoje. 

## Istorija
Nors pirmieji gyventojai į miestą atsikėlė 1733 m., jo įkūrimo data laikoma 1766 m., kuomet atsikėlė imigrantai iš Filadelfijos. 

## Ekonomika
Praeityje Monktonas buvo svarbus geležinkelių taškas. Dabartinė miesto ekonomika yra stabili ir išlaikiusi tradicines šakas:  mažmeninė prekyba, transportavimas ir paskirstymas. Monktone taip pat išsivystė ir naujesnės ekonomikos šakos, tai informacinės technologijos, švietimas, sveikatos priežiūra, finansinės paslaugos, draudimas. Stipri miesto ekonomika sulaukė nacionalinio pripažinimo, Monktone nedarbo lygis mažesnis nei šalies vidurkis.

## Sportas
2010 m. mieste vyko pasaulio jaunimo lengvosios atletikos čempionatas.

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Juozas Oguzas

**Juozas Oguzas** (1921 m. lapkričio 1 d. Lodzėje, Lenkija – 2004 m.) – Lietuvos žurnalistas, pedagogas.

## Biografija
Gimė Lodzės žydų verslininkų šeimoje. Nuo jaunystės gyveno Kaune. 1940 m. baigė Kauno 3-ąją gimnaziją. 1940–1941 m. laikraščio „Komjaunimo tiesa“ literatūrinis darbuotojas. 1941–1945 m. Raudonosios armijos 16-osios lietuviškosios šaulių divizijos karys, Kursko mūšyje buvo sužeistas.

1945–1946 m. laikraščio „Komjaunimo tiesa“ redaktoriaus Vlado Mozūriūno pavaduotojas. 1946–1984 m. dirbo „Valstiečių laikraščio“ redakcijoje, 1959–1984 m. redaktoriaus Jurgio Karoso pavaduotojas. 1952 m. baigė Sąjunginio neakivaizdinio teisės instituto Vilniaus filialą. 1953–1982 m. dėstė Vilniaus universiteto Žurnalistikos katedroje. 1961 m. Lietuvos žemės ūkio akademijoje baigė agronomiją. 1965 m. LSSR nusipelnęs kultūros veikėjas.

Daugiausia rašė žemės ūkio ekonomikos klausimais, paskelbė apybraižų kaimo tematika. 

## Bibliografija
* Ūkio vadovo kasdiena: situacijos su komentarais / Vidmantas Gikys, Antanas Naujokaitis, Juozas Oguzas, Romualdas Razauskas. – Vilnius: Mokslas, 1983. – 103 p.

## Šaltiniai
Kęstutis Oginskas

**Kęstutis Oginskas** (g. 1959 m. birželio 8 d. Klaipėdoje) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius, buriuotojas.

## Biografija
1977 m. baigė Klaipėdos K. Donelaičio vidurinę mokyklą, 1985 m. Vilniaus universiteto Istorijos fakultete – žurnalistikos specialybę. Studijavo Oklahomos valstijos universitete.

1983–1984 m. dirbo žurnale „Sparnai“, 1985–1988 m. Šiaulių miesto laikraščio „Raudonoji vėliava“, 1988–1989 m. dienraščio „Klaipėda“ korespondentas, 1989–1991 m. savaitraščio „Mažoji Lietuva“ redaktoriaus pavaduotojas, 1991 m. laikraščio „Vakarų ekspresas“ vienas steigėjų.

1988 m. Šiaulių Sąjūdžio iniciatyvinės grupės ir tarybos narys. Nuo 1991 m. Lietuvos televizijos Klaipėdos redakcijos vyriausias redaktorius, 1994–1997 m. – Lietuvos televizijos Naujienų direkcijos Klaipėdos korespondentų punkto žurnalistas. Rengė reportažus apie Klaipėdos miesto ir apskrities, aplinkinių rajonų visuomeninį ir kultūrinį gyvenimą.  1997–1998 m. laikraščio „Vakarų ekspresas“ žurnalistas, 2000–2005 m. AB „Mažeikių nafta“ atstovas spaudai. Gyvena ir dirba Šventojoje.

## Bibliografija
* *Šturmano žinynas*, 2006 m., anglų kalba 2007 m.
* *Buriuotojo vadovas*, 2008 m.

## Šaltiniai
Butniūnų apylinkė

**Butniūnų apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Vaškų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Linkuvos rajonui. 1954 m. prijungta dalis Guostagalio apylinkės, dalis Staškaviečių apylinkės ir dalis Šalaikonių apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. Butniūnų apylinkė prijungta prie Guostagalio apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Pirmyn į komunizmą“ ir „Saulės“ kolūkiai  || 
|-
| 1959-02-01  || 50 || || „Pirmyn į komunizmą“ kolūkis, „Saulės“ kolūkis  || 19 kaimų, 1 glžk. stotis
|}

## Šaltiniai
Petrašiūnų apylinkė (Pakruojis)

**Petrašiūnų apylinkė** (iki 1961 m. ***Balsių apylinkė***) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės Lietuvoje.

## Istorija

Balsių apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Pakruojo valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Pakruojo rajonui. 1954 m. prijungta Kapčiūnų apylinkė. 1961 m. gruodžio 28 d. perkeltas apylinkės centras ir pakeistas jos pavadinimas iš Balsių į Petrašiūnus bei prijungta Lumbelių apylinkė. 1963 m. sausio 12 d. Petrašiūnų apylinkė prijungta prie Klovainių apylinkės ir Linkuvos apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Naujo ūkio“ kolūkis ir Pakruojo tarybinio ūkio Lašpamušio skyrius  || 
|-
| 1959-02-01  || 41,2 || || „Naujo ūkio“ kolūkis  || 14 kaimų, 1 vienkiemis, 1 glžk. stotis
|}

## Šaltiniai
Bardiškių apylinkė

**Bardiškių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta 1954 m. gegužės 25 d. iš Diržių apylinkės, dalies Lauksodžio apylinkės, dalies Steigvilių apylinkės ir dalies Gelčių apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. Bardiškių apylinkė prijungta prie Lauksodžio apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || K. Požėlos vardo kolūkis  || 
|-
| 1959-02-01  || 53,1 || || K. Požėlos vardo kolūkis  || 13 kaimų, 1 glžk. stotis
|}

## Šaltiniai
Noreikų apylinkė

**Noreikų apylinkė** (arba ***Noreikių apylinkė***; 1954–1959 m. ***Nairių apylinkė***) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje kaip Noreikų apylinkė. 1949 m. buvo Žeimelio valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Linkuvos rajonui. 1954 m. gegužės 25 d. apylinkė pervadinta – prijungus Kiburių apylinkę, dalį Staškaviečių apylinkės ir dalį Lauksodžio apylinkės ji tapo Nairių apylinke. 1959 m. gruodžio 7 d. sugrąžintas ankstesnis pavadinimas – Noreikų apylinkė. 1963 m. sausio 12 d. ji prijungta prie Lauksodžio apylinkės ir Žeimelio apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || M. Melnikaitės vardo ir „Auksinės varpos“ kolūkiai  || 
|-
| 1959-02-01  || 76,4 || || M. Melnikaitės vardo kolūkis, „Auksinės varpos“ kolūkis, Nairių tarybinis ūkis  || 23 kaimai, 8 vienkiemiai
|}

## Šaltiniai
Ruponių apylinkė

**Ruponių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta 1954 m. gegužės 25 d. iš Miciškių apylinkės ir Gudžiūnų apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. prijungta prie Linkuvos apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Didžiojo Spalio“ ir „Žalgirio“ kolūkiai  || 
|-
| 1959-02-01  || 59,9 || || „Didžiojo Spalio“ kolūkis, „Žalgirio“ kolūkis, Linkuvos tarybinis ūkis  || 14 kaimų, 5 vienkiemiai
|}

## Šaltiniai
Triškonių apylinkė

**Triškonių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta 1954 m. gegužės 25 d. iš Blikonių apylinkės ir dalies Draudelių apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. prijungta prie Linkuvos apylinkės ir Pašvitinio apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Spartuolio“ ir „Aušros“ kolūkiai  || 
|-
| 1959-02-01  || 52,4 || || „Aušros“ kolūkis, „Spartuolio“ kolūkis  || 19 kaimų
|}

## Šaltiniai
Mažeikonių apylinkė

**Mažeikonių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta 1954 m. gegužės 25 d. iš Klovainių apylinkės dalies, Akmenėlių apylinkės ir Poškėčių apylinkės dalies. 1961 m. prijungta dalis Vilūnaičių apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. Mažeikonių apylinkė prijungta prie Pakruojo apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || Vorošilovo vardo, „Gimtosios žemės“ kolūkiai ir Pakruojo tarybinio ūkio Akmenėlių ir Libariškių skyriai  || 
|-
| 1959-02-01  || 66,7 || || „Gimtosios žemės“ kolūkis, Vorošilovo vardo kolūkis, Pakruojo tarybinio ūkio Libariškio skyrius  || 18 kaimų, 1 vienkiemis
|}

## Šaltiniai
Žvirblonių apylinkė

**Žvirblonių apylinkė** (arba ***Žvirblionių apylinkė***) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta 1954 m. gegužės 25 d. iš Meldinių apylinkės, Mediniškių apylinkės ir dalies Gikonių apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. prijungta prie Rozalimo apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Ąžuolo“ ir „Tarybinio kelio“ kolūkiai  || 
|-
| 1959-02-01  || 60,2 || || „Ąžuolo“ kolūkis, Žvirblionių tarybinis ūkis  || 16 kaimų
|}

## Šaltiniai
Gaižūnų apylinkė (Pakruojis)

**Gaižūnų apylinkė** (arba ***Gaižiūnų apylinkė***) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Linkuvos valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Linkuvos rajonui. 1954 m. prijungta dalis Draudelių apylinkės ir dalis Daugalonių apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. Gaižūnų apylinkė prijungta prie Linkuvos apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Nemuno“ kolūkis  || 
|-
| 1959-02-01  || 42,5 || || „Nemuno“ kolūkis  || 17 kaimų, 2 vienkiemiai
|}

## Šaltiniai
Pamūšio apylinkė

**Pamūšio apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta 1954 m. gegužės 25 d. iš Mikniūnų apylinkės, Sutkūnų apylinkės, Titonių apylinkės ir dalies Telišionių apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. prijungta prie Lygumų apylinkės, Pakruojo apylinkės ir Pašvitinio apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Lenino keliu“, „Jaunosios Gvardijos“ ir „Mūšos“ kolūkiai  || 
|-
| 1959-02-01  || 78,2 || || „Mūšos“ kolūkis, „Jaunosios Gvardijos“ kolūkis, „Lenino keliu“ kolūkis  || 28 kaimai, 1 vienkiemis
|}

## Šaltiniai
Romualdas Norkus (1944)

**Romualdas Norkus** (g. 1944 m. sausio 18 d. Balniuose, Tauragės apskritis) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius, poetas, vertėjas.

## Biografija
1963 m. baigė Eržvilko vidurinę mokyklą. Studijavo Kauno medicinos institute, Vilniaus universitete žurnalistiką.

Nuo 1969 m. laikraštyje „Komjaunimo tiesa“ rengė kultūros puslapį „Versmė“. Nuo 1971 m. redagavo biuletenį „Ekrano naujienos“, 1972 m. su kitais – leidinį „Kinas“. 1973–1989 m. žurnalo „Nemunas“ atsakingasis sekretorius, meno skyriaus vedėjas. 1989 m. įkūrė kultūros žurnalą „Santara“, jo vyriausiasis redaktorius. 1995 m. paskirtas Baltijos kultūros fondo valdybos pirmininku.

Išvertė rusų prozos, parengė atsiminimų knygas apie prof. Č. Kudabą, diplomatą J. Urbšį, žurnalistą J. Laučką. 

## Bibliografija
* *Kur eini, žmogau*, esė, 1986 m.
* *Pasaulis viename mieste*, esė, 1987 m.
* *Už kasdienybės lango*, esė, 1990 m.
* *Saulėtekio neramią valandą*, poezija, 1995 m.
* *Ričardo Mikutavičiaus kolekcija: Europos dailė*, parengė, V.: Baltijos kultūros fondo leidykla, 1996 m. ISBN 978-9955-755-76-0
* *Pėsčiojo riterio dalia: Česlovo Kudabos laikas ir asmenybė*, parengė Aleksas Dabulskis, Romualdas Norkus, K., Spindulys, 1995 m. ISBN 9986408393
* *Už kasdienybės lango*: susitikimai, pokalbiai, apmąstymai, Šviesa, ISBN 5430007005
* *Rožė ledynuose*, 1999 m.
* *Auklėjimas priešiškumu. Piliečio užrašai*, Eglės leidykla, Klaipėda, 2009 m. ISBN 978-9955-54-282-7

## Įvertinimas
* 1991 m. žurnalistinė Vinco Rastenio premija.
* 2008 m. medalis „Už nuopelnus žurnalistikai“
* 2010 m. Santarvės ordinas „Pro augenda concordia“
* 2014 m. Jono Vileišio pasidabruotas medalis

## Šaltiniai
Pijus Norkus

**Pijus Norkus** (1885 m. Jurkšai, Paežerių valsčius, Vilkaviškio apskritis – 1941 m. birželio 26 d. Pravieniškės) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius.

## Biografija
1904 m. Peterburge baigė tris gimnazijos klases ir išvyko i JAV. 1910 m. Lietuvių spaudos draugijos steigėjų. 1915 m. liepos 15-1919 m. vasario 26 d. ir 1919 m. rugsėjo 10-1920 m. balandžio 21 d. savaitraščio „Vienybė lietuvninkų“ redaktorius, 1919 m. balandžio mėn. – 1920 m. balandžio 21 d. – leidinio „Lietuva“ redaktorius, nuo 1918 m. – Tėvynės mylėtojų draugijos centro sekretorius. 

## Šaltiniai
Konstantinas Norkus

**Konstantinas Norkus** (1893 m. lapkričio 9 d. Santakoje, Suvalkų Kalvarijos valsčius – 1973 m. rugsėjo 18 d. Buenos Airėse, Argentina) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius, Argentinos lietuvių visuomenės veikėjas.

## Biografija
Mokėsi Kalvarijos dviklasėje mokykloje, nuo 1910 m. – Maskvoje buhalterijos ir komercijos kursuose, vėliau Šaniavskio universitete studijavo politinę ekonomiją ir žurnalistiką.

1915 m. išvyko į JAV. 1917 m. dirbo laikraščio „Naujienos“ redakcijoje, leidinio „Lietuva“ vyriausiojo redaktoriaus padėjėjas, 1918 m. savaitraščio „Ateitis“, 1918–1920 m. savaitraščio „Sandara“ redaktorius. 1928 m. išvyko į Argentiną. 1928–1973 m. redagavo laikraščius „Argentinos naujienos“, „Argentinos lietuvių balsas“, „Laikas“. Argentinoje buvo Argentinos lietuvių organizacijų bei spaudos tarybos valdybos pirmininkas. 

## Šaltiniai
Vladas Norgaila

**Vladas Norgaila** (g. 1933 m. liepos 29 d. Telšiuose) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius.

## Biografija
1953 m. baigė Telšių Žemaitės vidurinę mokyklą, 1958 m. Leningrado universitete – žurnalistikos specialybę.

1958 m. pradėjo dirbti dienraščio „Komjaunimo tiesa“ redakcijoje. 1959 m. KGB organų areštuotas, vėliau 1959 m. paleistas, ilgai niekur nedirbo. 1961 m. priimtas į Lietuvos radiją, nuo 1964 m. paskirtas Latvijos radijo spec. korespondentas Lietuvai ir radijo stoties „Atlantika“ atstovas. 1992 m. įkūrė ir redagavo specialią radijo laidą jūrininkams ir klaipėdiečiams „Gimtinės švyturys“. 1992 m. kartu su kitais įkūrė Lietuvos jūrų žurnalistų draugiją, jos prezidentas. 

## Šaltiniai
Barclays

**Barclays PLC** − tarptautinė finansinių paslaugų grupė, įsikūrusi Londone.

Universalusis bankas, kuris savo veiklą skaido į tris pagrindines sritis: investicinę ir privačiąją bei mažmeninę bankininkystę.

2010 m. Forbes žurnalo duomenimis, 10 pagal dydį finansinių paslaugų grupė ir 21 pagal dydį bendrovė pasaulyje. Ji vykdo savo veiklą daugiau nei 50-yje šalių 5 žemynuose ir turi 50 milijonų klientų. 2010 m. Barclays turimo turto suma siekė €1,94 trilijonus ir buvo trečias pagal dydį šiuo atžvilgiu pasaulyje, atsiliekantis tik nuo BNP Paribas bei HSBC bankų.

2009–2019 m. Vilniuje veikė Barclays technologijų centras Lietuvoje.

## Išnašos
Aleksandrinos ežeras

**Aleksandrinos ežeras** () – gėlavandenė lagūna Australijoje, Pietų Australijos valstijoje, 70 km į pietus nuo Adelaidės. Telkšo šalia Enkaunterio įlankos kranto, nuo jos potvynių apsaugotas 5 pylimais. Ilgis 37 km, plotis 21 km. Būdingas gylis 1,5-4,5 m. Vanduo naudojamas laukų drėkinimui. Pro Aleksandrinos ežerą prateka svarbiausia Australijos upė – Murėjus.

Ežero vakariniame krante įsikūręs Milango miestelis. 1828 m. ežerą atrado britų keliautojas Čarlzas Sturtas.

## Šaltiniai
Antanas Niedvaras

**Antanas Niedvaras** (nuo 1919 m. **Jonas Bučiukas**; 1893 m. birželio 30 d. Gustonyse, Panevėžio apskritis – 1937 m. gruodžio 9 d. Gomelyje, Baltarusija) – Lietuvos komunistinio judėjimo veikėjas, spaudos darbuotojas.

## Biografija
1919 m. Panevėžio apskrities bolševikinės tarybos vykdomojo komiteto pirmininkas, 1919–1920 m. – LKP Šiaulių rajono komiteto sekretorius, nuo 1921 m. – LKP CK narys. 1921–1923 m. kalintas. 1923 m. apsigyveno Maskvoje, 1926 m. baigė Vakarų tautinių mažumų universitetą. Nuo 1926 m. gyveno Baltarusijoje. Nuo 1927 m. dirbo laikraščio „Raudonasis artojas“ redakcijoje; 1927–1930 m. – redaktorius. Nuo 1930 m. dirbo knygų leidykloje, buvo Lietuvių biuro prie BKP (b) CK propagandos ir agitacijos skyriaus sekretorius. 

## Šaltiniai
Aleksandrija (Rumunija)

**Aleksandrija** () – miestas pietų Rumunijoje, į pietvakarius nuo Bukarešto, prie Dunojaus intako – Vedejos upės. Teleormano apskrities centras.

Mašinų ir metalo apdirbimo, statybinių medžiagų gamybos, siuvimo, tekstilės (medvilnės, kilimų), maisto pramonė.

## Istorija

Miestas 1834 m. pavadintas tuometinio Rumunijos princo Aleksandro II Giko garbei.

## Šaltiniai
Tiffany & Co.

**Tiffany & Co.** – juvelyrikos bendrovė, įsikūrusi Niujorke, JAV. Ji viena žinomiausių sužadėtuvių žiedų gamintoja. Dabar Tiffany turi per 150 parduotuvių pasaulyje. Visos Tiffany pakuotės – dėžutės, vyniojamasis popierius, maišeliai ir katalogo viršelis – turkio arba dar vadinamos „Tiffany mėlynumo“ spalvos. Ši spalva įteisinta kaip registruotas ženklas „Tiffany Blue®“.

## Nuorodos
* Tiffany & Co svetainė 

## Išnašos
Laimis Vilkončius

**Laimutis Antanas Vilkončius** (g. 1950 m. gegužės 13 d. Panevėžyje) – lietuvių kompozitorius, pedagogas, meno renginių organizatorius. 

## Biografija
1968 m. baigė Vilniaus Salomėjos Nėries vidurinę mokyklą, 1968–1976 m. mokėsi Lietuvos valstybinėje konservatorijoje.

1973–1981 m. buvo Lietuvos radijo ir televizijos garso režisierius, 1981–1984 m. – Meno darbuotojų rūmų vyr. dirigentas. 1984–1988 m. buvo LTSR Valstybinės filharmonijos Estrados skyriaus meno vadovas.

1988–1990 m. vadovavo koncertinei organizacijai „Tonas“. 1990–1992 m. buvo Lietuvos kompozitorių sąjungos atsakingasis sekretorius.

1992–1994 m. dirbo Kultūros ir švietimo ministerijos Menų departamento direktoriumi. 1995–1998 m. vadovavo Valstybės tarnautojų tobulinimosi centrui. 1998–2004 m. – Vilniaus konservatorijos direktorius, 2003–2004 m. kartu ir Vilniaus kolegijos Menų studijų centro vadovas. Konservatoriją reorganizavus, 2004–2008 m. buvo Vilniaus kolegijos Menų fakulteto dekanas. Muzikos ir teatro akademijos docentas. 

Tėvas – Vytautas Vilkončius. Motina - Silvija Vilkončienė. Žmona Nijolė (g. 1950) – ERGO gyvybės draudimo konsultantė, grupės vadovė, dukros Lina ir Agnė.

## Kūryba
L. Vilkončius – produktyvus ir įvairiapusis kompozitorius, sukūręs nemažai kūrinių chorui, orkestrui, ansambliams. Parašė operą vaikams „Paukštė" [libretas Birutės Marcinkevičiūtės], roko operą "Eglė" [libretas Sigito Gedos], operą "Pasaulio sutvėrimas" [libretas Daivos Čepauskaitės], baletą „Piteris Penas“ (pagal pasaką "Žydroji paukštė", Violetos Palčinskaitės libretą), miuziklą visai šeimai "Benediktas ir žirafa" [pagal Dianos Gancevskaitės libretą], misteriją "Varnėno mišios" [Sigito Gedos tekstais], misteriją "Saulei paliepus" [pagal Daivos Čepauskaitės libretą].

Parašė muziką dvylikai tetaro spektaklių ir aštuoniems kino filmams („Turtuolis, vargšas...“, „Kelionė į rojų“, „Chameleono žaidimai“, „Amerikietiška tragedija“, animaciniai filmas „Baubas“, „Senelės pasaka“ ir kt.).

Organizavo festivalius „Sing group Jazz“ Panevėžyje ir „Baby Jazz“ Vilniuje, vadovavo ir dainavo vokaliniame kvartete, taip pat trio (su dukromis). Įrašė autorinę plokštelę „Požeminės upės“, autorinį kompaktinį diską  ir kasetę „Tau, mano meile“, su valstybiniu choru „Vilnius“ kompaktinę plokštelę „Neregėtas Vilkončius“. 

L. Vilkončius parašė virš 100 dainų („Ar išsaugosi mano meilę“, „Laivas“, „O mes skubam“, „Dideli nykštukai“, „Mažos mašinėlės“, „Naktis bulvelėms žydint“, "Dėl tos dainos", "Tokia esu", "Su žmonėm, kurie galvoja" ir kt.)

2024 metais apdovanotas Vyriausybės kultūros ir meno premija. 

## Nuorodos
* http://www.bardai.lt/lt/node/76  Bardai. lt
* Laimis Vilkončius. Auginkime mišką Muzikos barai (2007 m. Nr. 3-4)
* L.Vilkončius. Naktis bulvelėms žydint
* Laimis Vilkončius. Nykštukai
* Laimis Vilkončius. Dėl tos dainos
* Laimis Vilkončius. Gimtinė
* Laimio Vilkončiaus jubiliejinis koncertas „Dar ne kartą. Dainos istorija“.
* Laimis Vilkončius. Tu

## Šaltiniai
Kopanica (Plaskų valsčius)

**Kopanica** () – eigulio namelis Lenkijos šiaurės rytuose, Plaskų valsčiuje, Augustavo apskrityje, Palenkės vaivadijoje.

## Istorija
Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
MetLife

**MetLife Inc.** – Metropolitan Life draudimo bendrovės holdingo įmonė, įsikūrusi Niujorke, JAV.

MetLife yra didžiausia draudimo bendrovė JAV, turinti daugiau nei $3,3 trilijonus vertės galiojančių gyvybės draudimo liudijimų. MetLife pirmauja taupymo ir pensijų paslaugų srityje, be kita ko ji pirmauja ir smulkaus verslo bei stambių įstaigų aptarnavime. Aptarnauja 90% Fortune JAV stambiausių ir labiausiai klestinčių bendrovių.
Liudas Nezabitauskis

**Liudas Nezabitauskis** (1903 m. sausio 29 d., senuoju stiliumi sausio 16 d. Baidotuose, Salantų valsčius – 1937 m. Kaune) – Lietuvos teisininkas, tautosakininkas, žurnalistas.

## Biografija
1926 m. baigė Telšių gimnaziją, 1932 m. – teisės studijas Vytauto Didžiojo universitete.

Nuo 1924 m. bendradarbiavo leidiniuose „Vairas“, „Lietuva“, „Lietuvos aidas“, Lietuvis. Dirbdamas Šiaulių apygardos teismo tardytoju, rašinius spausdino leidiniuose „Šiaurės Lietuva“, „Gimtasai kraštas“, „Tautosakos darbai“, o perkeltas į Klaipėdą – dienraštyje „Vakarai“. Rašė teisės, ekonomikos ir kraštotyros klausimais. Buvo Lietuvos žurnalistų sąjungos narys.

Apdovanotas Klaipėdos išvadavimo medaliu ir Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino ordino IV laipsnio ordinu.

## Šaltiniai
Daniliškių Švč. Trejybės sentikių cerkvė

**Daniliškių Švč. Trejybės sentikių cerkvė** – sentikių maldos namai Trakų rajone, Daniliškių kaime. Architektūros paminklas, nuo 2016 m. įrašytas į Kultūros vertybių registrą.

## Istorija

Daniliškių sentikių bendruomenė yra seniausia Vilniaus krašte, susikūrusi XVIII a. Pradžioje priklausė feodosėjų atšakai, o nuo XIX a. vid. – pomorų. XIX a. Trakų apskrityje buvo nemažiau 47 kaimų, kuriuose gyveno sentikiai. Daniliškių cerkvė minima nuo XIX a. Iki 1825 m. šia cerkve naudojosi ir Vilniaus sentikiai. Per I pasaulinį karą cerkvė smarkiai nukentėjo. 1931 m. pastatyta nauja medinė cerkvė su varpine ant betoninio pagrindo. 1937 m. turėjo 194 narius. Tarybiniais metais cerkvė uždaryta, o po 1990 m. atkurta, restauruota. Dėl nedidelio lankytojų skaičiaus dirba retai.

## Cerkvės atnaujinimas

2019 m. gavusi valstybės paramą iš Paveldotvarkos programos Daniliškių sentikių bendruomenė pradėjo cerkvės tvarkybos darbus. Buvo perdengtas kiauras stogas, sutvirtinti pamatai, pakeisti supuvę rąstai, grindys. Pagal paveldosaugininkų rekomendaciją žydra buvusi cerkvė perdažyta ruda spalva. Vėlesniais metais buvo pakeisti abu cerkvės kupolai su kryžiais, restauruoti langai, įstatytos naujos durys, patalpose įrengta gaisrinė signalizacija. Sentikis verslininkas Anatolijus Šalgunovas paaukojo lėšų ikonostasui, kurio cerkvėje iki šiol nebuvo. Atnaujintos ikonos.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Данилишкская община http://wilstar.w.interia.pl/slovar/d.htm
Ne vien rock ir pop

**Ne vien rock ir pop** – dvisavaitis leidinys muzikos mėgėjams ir profesionalams, ėjęs 1991–1995 m. Vilniuje.

## Istorija
Iki 1992 m. laikraščio „Žvilgsnis“ priedas ir vadinosi „Rock ir pop“. Leido Lino Jučo leidybos ir informacijos firma. Tiražas 1991 m. – 40 000 egz., 1995 m. – 3000 egz.

## Redaktoriai
* Vytautas Mizaras – 1991–1992 m.
* Nėrius Pečiūra – 1993–1995 m. 

## Šaltiniai
AXA

**AXA** – Prancūzijos tarptautinė draudimo grupė, įsikūrusi Paryžiuje. AXA grupės bendrovės teikia gyvybės draudimo bei kitų draudimo rūšių draudimo paslaugas.

Ji taip pat siūlo investicijų valdymo paslaugas. AXA draudimo milžinė savo veiklą skaido į penkias pagrindines sirtis: gyvybės draudimas, turto ir sveikatos draudimas, perdraudimas, turto valdymas bei kitos finansinės paslaugos. Ši grupė plačiai išsikerojusi Vakarų Europoje, šiaurės Amerikoje bei Ramiojo vandenyno pakrančių šalyse ir Viduriniuose Rytuose. Ji užima 9 vietą fortune tarptautinių bendrovių saraše įplaukų atžvilgiu.

## Išnašos