open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Bahreino demografija

Šiame straipsnyje pateikiami statistiniai duomenys apie **[[Bahreinas|Bahreino]] demografiją**.

**Gyventojų skaičius:** 1 344 111 (2014 m. apskaičiavimai) 

**Struktūra pagal amžių:**
**0–14 m.:* 20,5 % (126 313 vyrai ir 122 359 moterys)
**15–64 m.:* 77 % (595 244 vyrai ir 339 635 moterys)
**65 m. ir vyresni:* 2,6 % (14 791 vyras ir 16 363 moterys) (2011 m. apsk.)

**Gyventojų amžiaus [[mediana]]:**
**bendras:* 30,9 m.
**vyrų:* 32,2 m.
**moterų:* 28,1 m. (2011 m. apsk.)

**Metinis populiacijos prieaugis:** 2,652 % (2011 m. apsk.)

**[[Gimstamumas]]:** 14,41 gimimų/1000 gyv. per metus (2011 m. apsk.)

**[[Mirtingumas]]:** 2,63 mirčių/1000 gyv. per metus (2011 m. apsk.)

**[[Migracijos indeksas]]:** 14,74 migrantų/1000 gyv. per metus (2011 m. apsk.)

**[[Urbanizacija]]:**
* *mieste gyvenančių žmonių skaičius:* 89 % (2010 apsk.)
* *mieste gyvenančių žmonių procento metinis kitimas:* 1,8 % (2010–15 m. apsk.)

**Lyčių pasiskirstymas:**
**Gimimo metu:* 1,03 vyro vienai moteriai
**Jaunesniems nei 15 metų:* 1,03 vyro vienai moteriai
**15–64 metų:* 1,75 vyro vienai moteriai
**65 metų ir vyresniems:* 0,91 vyro vienai moteriai
**Visai populiacijai:* 1,54 vyro vienai moteriai (2011 apsk.)

**Kūdikių [[mirtingumas]]:**
**bendra:* 10,2 mirčių/1000 gimimų
**vyrų:* 11,43 mirčių/1000 gimimų
**moterų:* 8,92 mirčių/1000 gimimų (2011 m. apsk.)

**[[Vidutinė gyvenimo trukmė]]:**
**bendra:* 78,29 m.
**vyrų:* 76,16 m.
**moterų:* 80,48 m. (2011 apsk.)

**[[AIDS]]/[[ŽIV]]:**
**paplitimas tarp suaugusiųjų:* 0,2 % (2001 m. apsk.)
**bendras skaičius:* <600 (2007 m. apsk.)
**mirčių skaičius:* <200 (2003 m. apsk.)

**15 m. ir vyresnių gyventojų [[raštingumas]]:**
**bendras:* 94,6 %
**vyrų:* 96,1 %
**moterų:* 91,6 % (2010 m. surašymas)

**15–24 m. amžiaus gyventojų [[nedarbo lygis]]:**
**bendras:* 20,1 %
**vyrų:* 17,2 %
**moterų:* 27 % (2001 m. apsk.)

**[[Religija|Religijos]]:**
* *musulmonai:* 81,2 %
* *krikščionys:* 9 %
* *kiti:* 9,8 % (2001 m. surašymas)

**[[Etninė grupė|Etninės grupės]]:**
* *bahreino gyventojai:* 46 %
* *kiti:* 54 % (2010 m. surašymas)

## Šaltiniai

*Bahreinas CŽV pasaulio faktų knygoje (anglų kalba)
Maisto tekstūra

**Maisto tekstūra** () – maisto produkto fizikinių ir cheminių savybių, jaučiamų burnoje, rinkinys. Tai produkto mechaninės, geometrinės ir paviršiaus savybės, juntamos mechaniniais, lytėjimo ir net klausos receptoriais.

* „Mechaninės savybės“ – susijusios su produkto reagavimu į spaudimą:
** kietumas (,
** rišlumas (),
** klampumas (),
** stangrumas (())
** tamprumas (),
** kibumas (adheziškumas, ),
** trapumas (),
** tąsumas (,
* „Geometrinės savybės“ – susijusios su dalelių dydžiu, forma ir jų išsidėstymu produkte:
** grūdėtumas (),
* „Paviršiaus savybės“ yra susijusios su pojūčiais, kuriuos sukelia drėgmės ir (arba) riebalų kiekis. Burnoje šios savybės siejasi ir su vandens bei riebalų išskyrimu.
** drėgnumas ()

Maisto tekstūra nustatinėjama degustuojant maisto produktus (pvz., vyną, sūrį, sausainius ir pan.). Tekstūra įvertinama pagal pradinį jutimą gomuriu, pirmą kandimą, kramtymą, rijimą, poskonį. Tekstūra dažnai susijusi su vandens kiekiu ir būkle maisto produkte, pvz., kietuose ar trapiuose produktuose vanduo pasireiškia mažai, o minkštuose – vidutiniškai ar daug.
Kokosų pienas

**Kokosų pienas** – baltas skystis, gaunamas iš sunokusių kokosų minkštimo, jį smulkiai sumalus (su vandeniu arba be jo), o tirščius nukošus. Jis naudojamas kaip gėrimas arba valgių (pavyzdžiui, kario) sudėtinė dalis. Populiarus Pietų ir Pietryčių Azijos, Centrinės Amerikos, Karibų, Okeanijos valstybėse, jo galima įsigyti skardinėse daugelyje pasaulio šalių. Tirštas, riebesnis kokosų pienas kartais vadinamas **kokosų grietinėle**.

Kokosų piene yra apie 23 % riebalų, 2 % baltymų, 5 % angliavandenių, jis geras mangano, fosforo, vario, seleno, geležies, magnio šaltinis. Kokosų pieno maistinė vertė kinta priklausomai nuo to, kiek vandens naudota jam praskiesti, konservavimo būdo.

## Šaltiniai

## Susiję straipsniai
* Kokosų vanduo
* Kokosų aliejus
Peptidai

**Peptidai** (nuo , 'suvirškintas' nuo *πέσσειν* 'virškinti') yra trumpi amino rūgščių polimerai sujungti peptidinėmis (amidinėmis) jungtimis (C(O)NH). Nuo baltymų jie skiriasi mažesniu molekulės dydžiu. Įprastai peptidus sudaro mažiau nei 50 monomerinių vienetų (amino rūgščių). Peptidai gali būti baltymų fragmentai.

Trumpiausi peptidai yra dipeptidai, kuriuos sudaro dvi amino rūgštys sujungtos viena peptidine grandimi. Didesni peptidai gali būti tripeptidai, tetrapeptidai ir t. t.

## Taip pat skaitykite
* Polipeptidas
Jubėja (riešutas)

**Jubėja** () – didžiosios jubėjos (*Jubea chilensis*) valgomas vaisius, kuris kulinarijoje ir komerciškai priskiriamas riešutams. Iš Čilėje augančių didžiųjų jubėjų gaunami ne tik riešutai, bet ir saldi sula, iš kurios gaminami palmių sirupas ir palmių vynas. Šiltuose sausuose rajonuose šias palmes augina ir kaip dekoratyvinius augalus.

Jubėjos riešutai atrodo kaip miniatiūriniai kokosai, kuriuos primena ir skoniu. Jo išorė ruda, o vidus baltas, centre – tuštuma. Skersmuo – 1,7–1,9 cm. Jie yra gurgždūs, bet minkštos tekstūros ir migdolo saldumo.

Žodis  *'coquito* riešutas' kilęs iš  'mažas kokosas, kokosėlis'.

## Naudojimas
Jubėjos valgomos šviežios ar keptos. Sveikos ar smulkintos jubėjos dedamos į vairius patiekalus, pvz., desertus, gėrimus.

Jubėjos prinoksta balandžio-rugsėjo mėnesiais. Laikomi drėgnoje aplinkoje, kad nedžiūtų. Išdžiūvę 10 minučių pavirinami vandenyje.
Nuskinti valgymui tinka tris savaites, jei laikomi šaldytuve.

## Nuorodos
Karis (reikšmės)

Žodis **karis** gali reikšti:

* Karis – ežeras Švenčionių rajone.
* Karis (prieskoniai) – iš Pietų Azijos kilęs prieskonių mišinys.
* Karis (valgis) – bendras kai kurių Pietų ir Pietryčių Azijos valgių, šiuo metu paplitusių daugelyje šalių, pavadinimas.
* *[[Murraya koenigii]]*, Indijoje paplitęs medis, kurio lapai naudojami kaip prieskoniai.
Plopenis

**Plopenis** () – miestas Prahovos apskrityje, pietų Rumunijoje.

## Gyventojai
1930 m. Plopenyje gyveno 1 000 gyventojų. 2002 m. Rumunijos gyventojų surašymo duomenimis, miestas turėjo 9 612 gyventojų, iš kurių 9 493 buvo rumunai ir 112 romų.
Urlacis

**Urlacis** () – miestas Prahovos apskrityje, Valakijoje, Rumunijoje. Jis administruoja šešiolika kaimų: *Arioneștii Noi*, *Arioneștii Vechi*, *Cherba*, *Jercălăi*, *Mărunțiș*, *Orzoaia de Jos*, *Orzoaia de Sus*, *Schiau*, *Ulmi*, *Valea Bobului*, *Valea Crângului*, *Valea Mieilor*, *Valea Nucetului*, *Valea Pietrei*, *Valea Seman* ir *Valea Urloii*.

## Gyventojai
1860 m. Urlacyje gyveno 1 645 gyventojų. 2002 m. Rumunijos gyventojų surašymo duomenimis, miestas turėjo 11 778 gyventojus, iš kurių 11 589 buvo rumunai ir 178 romų.
Piko valanda

**Piko valanda** – paros metas, kuomet dideli žmonių srautai suplūsta į gatves, taip sudarydami transporto kamščius ir visiškai užpildydami viešąjį transportą. Paprastai piko valandos susijusios su darbo dienos pradžia ir pabaiga ir paroje būna du kartus: ryte (maždaug 7–9 val.), kai darbuotojai, moksleiviai, studentai išvyksta iš namų į savo darbovietes ir mokymosi vietas, bei pavakare (maždaug 17–18 val.), kuomet iš darboviečių grįžtama namo. Taip pat kiek didesnis eismo suintensyvėjimas būna vidurdienį ir ankstyvą popietę (12–14 val.), kai vykstama pietauti bei baigiasi pamokos mokyklose.

Piko valandomis kylančios spūstys labai priklauso nuo gyventojų skaičiaus mieste, miesto išplanavimo ir eismo srautų valdymo, viešojo transporto sistemos funkcionalumo. Tačiau netgi ir labai išvysčius viešojo transporto ir eismo srautų valdymo technologiją, spūsčių visiškai išvengti neįmanoma. Dalyje miestų problema sprendžiama ribojant, apmokestinant automobilių patekimą į centrinius miesto rajonus ir taip skatinant gyventojus naudotis viešuoju transportu, tačiau nesant gerai išvystytam viešojo transporto sektoriui, tokia politika gali būti mažai veiksminga. Piko valandų spūstys taip pat mažinamos nustatant skirtingą darbo dienos pradžios ir pabaigos laiką skirtingose įstaigose.

Be įprastų piko valandų taip pat pasitaiko kitų reguliarių eismo suintensyvėjimo laikotarpių. Penktadienio popietę ir sekmadienio popietę arba pirmadienio rytą ypač suintensyvėja tarpmiestiniai / užmiestiniai eismo srautai, kai didmiesčių gyventojai vyksta į savo gimtuosius namus mažesnėse gyvenvietėse arba poilsiauti į kurortines vietoves, o vėliau grįžta atgal. Dalyje miestų eismo suintensyvėjimą pirmoje dienos pusėje sukelia prekyba turgavietėse. Nereguliarios piko valandos pasitaiko dėl vykstančių sporto renginių, koncertų, švenčių ir kt.
Im Dong-Hyun

**Im Dong-Hyun** (g. 1986 m. gegužės 12 d.) – Pietų Korėjos šaulys iš lanko. Pasaulio ir olimpinis čempionas bei rekordininkas.

## Biografija
### 2004 m. vasaros olimpinės žaidynės
2004 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Im Dong-Hyun pirmą kartą tapo olimpiečiu. Atrankinėse varžybose sportininkas buvo pirmas (687 taškai), bet vėliau ketvirtfinalyje nusileidęs vos vienu tašku pralaimėjo sidabro medalininkui iš Japonijos Hiroshi Yamamoto. Komandinėse varžybose šaulys laimėjo aukso medalį.

### 2008 m. vasaros olimpinės žaidynės
2008 m. vasaros olimpinių žaidynių šaudymo iš lanko varžybų atrankoje Im Dong-Hyun užėmė tik aštuntą vietą. Vėliau šešioliktfinalyje pralaimėjo amerikiečiui Vic Wunderle. Komandinėse varžybose šaulys laimėjo aukso medalį.

### 2012 m. vasaros olimpinės žaidynės
2012 m. vasaros olimpinėse žaidynėse šaudymo iš lanko varžybų atrankiniame raunde pasiekė naują pasaulio rekordą individualioje rungtyje (699 taškai) bei kartu su Pietų Korėjos rinktine pagerino pasaulio komandinį rekordą (2087 taškai).

## Šaltiniai
Vėduonė

**Vėduonė** (*Marojejya*) – palmių (arekinių šeimos) (*Arecaceae*) gentis, aptinkama tik Madagaskare.

Gentį sudaro dvi rūšys:
* *[[tikroji vėduonė]]* (*Marojejya darianii*) – endeminė Madagaskaro palmė, auga vienintelėje žinomoje augavietėje.
* *Marojejya insignis* – endeminė Madagaskaro palmė. Nors arealas didelis, manoma kad populiacijos dydis tėra mažiau kaip 2000 palmių.

## Nuorodos
Tikroji vėduonė

**Tikroji vėduonė** (*Marojejya darianii*) – vėduonių genties rūšis iš arekinių šeimos. Šią rūšį 1983 m. atrado *Mardy Darian*. Ši endeminė rūšis yra kritiniame pavojuje dėl nykstančių buveinių. Pradžioje buvo žinoma tik viena augavietė ties *Maroantsetra* (Madagaskaras).

Augavietės – raistai aukštutiniame slėnyje 290–400 m virš jūros lygio aukštyje. Pirmoji augavietė – mažas raistas slėnio dugne 400 m aukštyje netoli *Sahavary* kaimo šiaurrytiniame Masoalos pusiasalio gale. Vėliau šiame pusiasalyje atrastos dar dvi augavietės.
2004 m. paskelbta, kad atrasta dar viena augavietė (290 m aukštyje) Betamponos draustinyje, už 250 km į pietus nuo pirmosios augavietės.

Palmių aukštis iki 15 m. Lapai vientisi, jų ilgis 3,5-5,0 m, plotis iki 1,2 m.

## Nuorodos

* Jauna palmė, Augesnė palmė (nuotraukos)
Azuga

**Azuga** – mažas kurortinis miestelis kalnuose, Prahovos apskrityje, Rumunijoje, Valakijos regione. Azuga yra Bučedžio kalnų papėdėje, turintis ilgiausią slidinėjimo trasą Rumunijoje. Miestelis taip pat turėjo įžymią alaus daryklą, kuri darė „Azuga Beer“ (dabar gaminamas kitur, Rumunijoje pagal licenciją).
Tikrasis sagas

**Tikrasis sagas** (*Metroxylon sagu*) – sago genties iš palminių šeimos rūšis, natūraliai auganti Indonezijoje, Naujoje Gvinėjoje, Molukuose, Malaizijoje.

## Aprašas
Sagai yra daugiakamienės atžalomis besidauginančios palmės, kiekvienas kamienas žydi vieną kartą gyvenime ir subrandinęs vaisius žūsta. Žydint kamieno viršuje susiformuoja aukštas žiedynas. Kamienų aukštis būna 7-20 m. Prieš žydėjimą sagas paprastai turi apie 20 plunksniškų iki 10 m ilgio lapų. Kiekvienas lapas turi apie 150–180 lapelių, kurie būna iki 175 cm ilgio.

Paprastai žydi 15-20 m. amžiaus sagų kamienai. Žiedynas būna 33,0-7,5 m ilgio. Nuo jo pagrindinės ašies atsišakoja 15-30 pirmos eilės šakų, nuo kurių atsišakoja 15-25 antros eilės šakų, o nuo šių – 10-12 trečios eilės šakų. Ant trečios eilės šakų spirališkai poromis išsidėstę žiedai. Poroje vienas žiedas būna vyriškas, antras – abilytis.
Vaisius yra apie 5 cm skersmens kaulavaisis, padengtas žvynais, kurių spalva nokimo metu kinta nuo ryškiai žalios iki šiaudų geltonumo.

## Auginimas ir panaudojimas

Sagų panaudojimas:
* Sago gamyba. Tikrasis sagas yra labai svarbus ekonomiškai, nes yra pagrindinis sago šaltinis pasaulyje. Sagas yra krakmolas, gaunamas vandeniu jį išplaunant iš susmulkintos sagų šerdies. Iš vieno sago krakmolo gauna 110–150 kg. Sagas naudojamas kaip miltai gaminant pudingus, lakštinius, duoną, taip pat – kaip tirštiklis. Pvz., Sepiko upės regione Naujoje Gvinėjoje blynai iš sago yra kasdieninis maistas, dažnai valgomas su žuvimi.
* Stogų dengimas. Sago lapeliais dengiami stogai, kurie išsilaiko apie 5 metus.
* Namų statybos. Išdžiovinti lapkočiai () naudojami tradicinių namų sienoms ir luboms daryti.
* Plaustų gamyba. Džiovinti lapkočiai yra labai lengvi, todėl iš jų daromi plaustai.
Sagai dauginasi tiek lytiškai sėklomis, tiek vegetatyviai šaknų atžalomis. Sago gamybai sagus paprastai kerta prieš pat žydėjimą, kai krakmolo kiekis šerdyje yra didžiausias. Naujus sagus atsodina atžalomis arba auginiais.


File:Sagu-06 081122-4153 sim.JPG|Sagas
File:Sagu-06 081122-4150 sim.JPG|Keptas sagas
File:Rumbia thatch UP 071121 1330 stbu.jpg|Stogas, dengtas sagų lapeliais
File:Rumbia thatch UN 071121-1327 stbu.jpg|Stogas, dengtas sagų lapeliais. Vaizdas iš vidaus.


## Nuorodos
Graikijos nepriklausomybės karas

**Graikijos nepriklausomybės karas**, taip pat vadinamas Graikų revoliucija (, Elliniki Epanastasi; , Yunan İsyanı) buvo sėkmingas graikų revoliucionierių, kuriems padėjo galingos to meto valstybės (Didžioji Britanija, Prancūzija ir Rusija), nepriklausomybės karas 1821–1832 m. prieš Osmanų imperiją, kuriai padėjo vasalas Egiptas ir iš dalies Tunisas.

Po to, kai osmanai užėmė Konstantinopolį 1453 m., dauguma graikų atsidūrė turkų valdžioje. Jie dažnai sukildavo, norėdami iškovoti nepriklausomybę. 1814 m. buvo įkurta slapta organizacija Filiki Eteria, kurios tikslas buvo išvaduoti Graikiją. Filiki Eteria ketino įžiebti sukilimus Peloponese, Dunojaus kunigaikštystėse ir Konstantinopolyje. Iš pradžių 1821 m. kovo 6 d. sukilo Dunojaus kunigaikštystės, bet osmanai greitai įvedė tvarką. Neramumai šiaurėje persimetė į Peloponesą ir 1821 m. kovo 17 d. maniotai (Manio pusiasalio gyventojai) paskelbė karą Osmanų imperijai.

Mėnesio pabaigoje Peloponese vyko atviras sukilimas prieš turkus ir 1821 m. spalį Theodoros Kolokotronis vadovaujami graikai užėmė Tripolę. Po to sekė sukilimai Kretoje, Makedonijoje, Centrinėje Graikijoje, kurie buvo greitai numalšinti. Tuo tarpu sudurtinis graikų laivynas sėkmingai kovojo su turkais Egėjo jūroje ir trukdė atvykti pastiprinimui jūros keliu.

Tarp graikų frakcijų kilo įtampa, kuri pasireiškė dviem pilietiniais karais. Tuo metu Osmanų sultonas susitarė su Egipto valdovu Mehmet Ali, kad šis atsiūs į Graikiją sūnų Ibrahim Pašą su armija numalšinti sukilimą mainais į tam tikras teritorijas. Ibrahimas išsilaipino Peloponese 1825 m. vasarį ir iki metų galo beveik visą jį užėmė, o Mesolongis, apgultas turkų nuo 1825 m. balandžio krito 1826 m. balandį. Nors Ibrahimas pralaimėjo Manyje, likęs Peloponesas ir Atėnai buvo jo valdžioje.

Po daugelio metų derybų, Didžioji Britanija, Prancūzija ir Rusija nusprendė nusiųsti savo laivynus, kad įsikištų graikų naudai. Sužinoję, kad turkų-egiptiečių laivynas puls Idros salą europiečių laivynas pastojo jiems kelią prie Navarino. Po savaitės manevrų prasidėjo mūšis, kuris baigėsi turkų ir egiptiečių laivyno sutriuškinimu. Padedami prancūzų karių graikai išvijo turkus iš Peloponeso ir kai kurių Centrinės Graikijos dalių iki 1828 m. Po ilgų derybų Graikija buvo pripažinta kaip nepriklausoma valstybė 1832 m. gegužę.

Dabar Graikija revoliuciją prisimena kovo 25 d., kuri yra nacionalinė šventė.

## Išnašos
Kipro demografija

Šiame straipsnyje pateikiami statistiniai duomenys apie **[[Kipras|Kipro]] demografiją**.

**Gyventojų skaičius:** 1 138 071 (2011 m. apskaičiavimai) 

**Struktūra pagal amžių:**
**0–14 m.:* 16,2 % (93 280 vyrų ir 88 022 moterys)
**15–64 m.:* 73,4 % (427 752 vyrai ir 394 578 moterys)
**65 m. ir vyresni:* 10,4 % (50 761 vyras ir 66 096 moterys) (2011 m. apsk.)

**Gyventojų amžiaus [[mediana]]:**
**bendras:* 34,8 m.
**vyrų:* 33,5 m.
**moterų:* 36,6 m. (2011 m. apsk.)

**Metinis populiacijos prieaugis:** 1,571 % (2011 m. apsk.)

**[[Gimstamumas]]:** 11,44 gimimų/1000 gyv. per metus (2011 m. apsk.)

**[[Mirtingumas]]:** 6,48 mirčių/1000 gyv. per metus (2011 m. apsk.)

**[[Migracijos indeksas]]:** 10,75 migrantų/1000 gyv. per metus (2011 m. apsk.)

**[[Urbanizacija]]:**
* *mieste gyvenančių žmonių skaičius:* 70 % (2010 apsk.)
* *mieste gyvenančių žmonių procento metinis kitimas:* 1,3 % (2010–15 m. apsk.)

**Lyčių pasiskirstymas:**
**Gimimo metu:* 1,05 vyro vienai moteriai
**Jaunesniems nei 15 metų:* 1,06 vyro vienai moteriai
**15–64 metų:* 1,09 vyro vienai moteriai
**65 metų ir vyresniems:* 0,77 vyro vienai moteriai
**Visai populiacijai:* 1,04 vyro vienai moteriai (2011 apsk.)

**Kūdikių [[mirtingumas]]:**
**bendra:* 9,05 mirčių/1000 gimimų
**vyrų:* 10,72 mirčių/1000 gimimų
**moterų:* 7,3 mirčių/1000 gimimų (2011 m. apsk.)

**[[Vidutinė gyvenimo trukmė]]:**
**bendra:* 78 m.
**vyrų:* 75,21 m.
**moterų:* 80,92 m. (2011 apsk.)

**[[AIDS]]/[[ŽIV]]:**
**paplitimas tarp suaugusiųjų:* 0,1 % (2003 m. apsk.)
**bendras skaičius:* <1000 (2007 m. apsk.)

**15 m. ir vyresnių gyventojų [[raštingumas]]:**
**bendras:* 97,6 %
**vyrų:* 98,9 %
**moterų:* 96,3 % (2001 m. surašymas)

**15–24 m. amžiaus gyventojų [[nedarbo lygis]]:**
**bendras:* 9 %
**vyrų:* 8,6 %
**moterų:* 9,4 % (2008 m. apsk.)

**[[Religija|Religijos]]:**
* *stačiatikiai:* 73,8 %
* *musulmonai:* 18 %
* *kiti:* 4 % (2001 m. surašymas)

**[[Etninė grupė|Etninės grupės]]:**
* *graikai:* 77 %
* *turkai:* 18 %
* *kiti:* 5 % (2001 m. surašymas)

## Šaltiniai
*Kipras CŽV pasaulio faktų knygoje (anglų kalba)
Yi Siling

**Yi Siling** (g. 1989 m. gegužės 6 d. Hunane) – Kinijos šaulė graižtviniu šautuvu. 2012 m. vasaros olimpinių žaidynių nugalėtoja.

## Biografija

### 2012 m. vasaros olimpinės žaidynės
10 m pneumatikos rungtyje Yi Siling atrankiniame ture neteko tik vieno taško ir su 399 taškais pasidalino pirmą ir antrą vietas. Finaliniame ture sportininkė vos 0,7 taško aplenkė sidabrą laimėjusia lenkę Sylwia Bogacka ir tapo olimpine čempione.

### 2016 m. vasaros olimpinės žaidynės
Orinio šautuvo šaudymo iš 10 m atstumo rungties atrankoje Yi Siling liko 8-a ir vos 0,1 taško persvara pateko į finalą. Rungties finale sportininkė nusileido tik JAV šaulei Virginia Thrasher ir kitai Kinijos atstovei Du Li ir pelnė bronzos medalį.

## Šaltiniai
Club Atlético Estudiantes

**Buenos Airių „Estudiantes“** – Argentinos futbolo klubas, įkurtas Buenos Airėse, Vilja Devoto kvartale, tačiau rungtyniauja priemiestyje Kaserose.

## Istorija
1898 m. įkurtas Buenos Airėse, Vilja Devoto kvartale. 1903–1932 m. varžėsi aukščiausioje lygoje, 1977 m. vienam sezonui sugrįžo, bet vėliau žaidė Antrame arba Trečiame divizionuose. Nuo 2019–2020 m. sezono vėl rungtyniavo Antrame divizione.

## Pasiekimai
;  **[[Primera B Nacional|Antrasis divizionas]]: 
*  **Nugalėtojai (3):** 1906, 1977, 1999–2000 m.
;  **Primera C Metropolitana:
*  **Nugalėtojai (4):** 1903, 1904, 1942, 1966 m.

## Sezonai

; Pastarųjų metų sezonai

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia tradicine apranga. 

## Garsesni žaidėjai
; Futbolininkai, atstovavę Argentinos nacionalinei rinktinei
* 

## Treneriai

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
Sylwia Bogacka

**Sylwia Katarzyna Bogacka** (g. 1981 m. spalio 3 d. Jelenia Gura) – Lenkijos šaulė graižtvinis šautuvu. 2012 m. vasaros olimpinių žaidynių sidabro prizininkė.

## Biografija
Savo debiutinėse 2004 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Bogacka užėmė 17-ą vietą.

2012 m. vasaros olimpinėse žaidynėse 10 m pneumatikos rungtyje Sylwia Bogacka atrankiniame ture neteko tik vieno taško ir su 399 taškais pasidalino pirmą ir antrą vietas. Finaliniame ture sportininkė vos 0,7 taško nusileido auksą laimėjusiai kinei Yi Siling ir tapo olimpine vicečempione.

2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse užimta 23-ia vieta.

## Šaltiniai
Redimistis

**Redimistis** – upelis Kauno rajone, priklausantis Nemuno mažųjų intakų (su Nemunu) baseinui. Įteka  kairiajame krante, 264,2 km atstumu nuo pastarojo žiočių. Vandentakio kodas LR upių klasifikatoriuje – 10011270. Upelio ilgis – 5,4 km, baseino plotas – 9,0 km².

Redimisčio ištakos yra ties Dobilijos kaimu, toliau prateka Dobilijos ežerą, dirbamus laukus. Vaga sureguliuota. Žemupyje  kerta kelią , giliame miškingame slėnyje įteka į Nemuną, sudarydamas įlanką.

Šalia upelio įsikūrusios gyvenvietės: Dobilija, Taurakiemis, Bačkininkėliai.

## Nuorodos

* Sąrašas:Nemuno intakai
* LR upių klasifikatorius
* Redimistis ''Gamtos kataloge''
Sagas (krakmolas)

**Sagas** – iš tikrojo sago () palmių stiebų gaunamas krakmolas. Jis plačiai naudojamas maistui Naujojoje Gvinėjoje, Molukų salose, rečiau – Malaizijoje, Indonezijoje, Pietų Azijoje.

Siekiant gauti sagą, palmė nukertama, jos kamiene susikaupus didžiausiam krakmolo kiekiui – žydėjimo metu, dar nepradėjus formuotis vaisiams. Kamienas supjaustomas į metro ilgio baslius, jie perskeliami išilgai ir išimama krakmolinga šerdis. Iš vieno medžio jos gaunama 270–350 kg. Tada šerdis užpilama vandeniu ir trinama, kad suirtų audiniai ir išsiplautų krakmolas. Tai daroma kelis kartus, vis iš naujo pakeičiant vandenį. Galiausiai gautas krakmolingas skystis paliekamas nusistovėti, viršutinis vanduo nupilamas, o likusi krakmolo košė išdžiovinama saulėje. Sagas taip pat gaminamas ir pramoniniu būdu, į prekybą dažnai patiekiamas mažų apvalių kruopelių pavidalu.

Naujojoje Gvinėjoje ir aplinkinėse salose sagas naudojamas kaip pagrindinė valgių dalis, iš jo verdama košė, kepami blynai, gaminami saldumynai ir kita. Regione populiarus fermentuoto sago valgis *ega*. Kitose šalyse iš sago dažniausiai gaminami įvairūs desertai.

Kadangi sagas yra beveik grynas krakmolas, jį sudaro daugiausiai angliavandeniai, tačiau turi ir kalcio, magnio, kalio.

## Šaltiniai
Ova (reikšmės)

**Ova** – ši sąvoka turi įvairias reikšmes:

* Ova (Nemunas), upelis Kauno rajone, kairysis Nemuno intakas
* OVA (), iš Japonijos kilęs animacijos stilius, anime
Aleksandras Vinokurovas

**Aleksandras Vinokurovas** (, , g. 1973 m. rugsėjo 16 d.) – Kazachijos profesionalus dviratininkas, olimpinis čempionas.

2007 m. Vinokurovo dopingo skandalas sukrėtė daugiadienes lenktynes Tour de France. Kitą dieną, po laimėto lenktynių 15-ojo etapo, Vinokurovo dopingo mėginys buvo teigiamas ir rodė kraujo perpylimo dopingą. Komanda Astana, kuriai atstovavo Vinokurovas, buvo pašalinta iš lenktynių, dviratininkas diskvalifikuotas 2 metams.

2012 m. vasaros olimpinėse žaidynėse vyrų plento bendro starto grupinėse lenktynėse sportininkas iškovojo aukso medalį. Tai jau antrasis sportininko olimpinis medalis.

## Pasiekimai
*2000 m. -  - 2000 m. vasaros olimpinės žaidynės
*2001 m. - pirma vieta - Deutschland Tour
*2003 m. - pirma vieta - Tour de Suisse
*2003 m. - trečia vieta (bendroji įskaita) – Tour de France
*2003 m. - trečia vieta - Deutschland Tour
*2004 m. -  - Pasaulio čempionatas
*2006 m. -  - Pasaulio čempionatas
*2009 m. -  - Azijos čempionatas
*2012 m. -  - 2012 m. vasaros olimpinės žaidynės

## Šaltiniai
Jin Jong-oh

**Jin Jong-oh** (g. 1979 m. rugsėjo 24 d. Čunčone) – Pietų Korėjos šaulys pistoletu. Daugkartinis olimpinis čempionas ir pasaulio rekordininkas.

## Biografija
2004 m. sportininkas pirmą kartą debiutavo olimpinėse žaidynėse bei pelnė sidabro medalį. 2006 m. Azijos žaidynėse Jong-oh pelnė bronzos medalį. 2008 m. vasaros olimpinėse žaidynėse sportininkas pelnė du medalius: auksą 50 m pistoletu ir sidabrą 10 m oriniu pistoletu. Po metų sportininkas pasiekė 10 m oriniu pistoletu šaudymo pasaulio rekordą - 594 taškai. 2010 m. Azijos žaidynėse Jin Jong-oh pelnė du aukso ir vieną sidabro medalį. Tais pačiais metais šaulys pelnė bronzą pasaulio čempionate. 2012 m. vasaros olimpinėse žaidynėse 10 m oriniu pistoletu atrankoje korėjietis pasiekė pirmą vietą su 588 taškais, o finale iš viso surinkęs 688,2 taškus antrą kartą tapo olimpiniu čempionu.

## Šaltiniai
Mazovai

**Mazovai** (, , mazoviškai:Masovsany) – etnografinė lenkų tautos žmonių grupė gyvenanti Lenkijos Mazovijos regione Palenkės vaivadijos vakaruose ir Mazovijos vaivadijoje. Didžiausios mazovų gyvenvietės yra Plockas, Lomža, Vizna, Čerskas, Cechanuvas, Plonskas, Zakročimas ir Grujecas. Mazovų etninei grupei priklauso ir Mozūrų bei Kurpių subetninės grupės. Šiais laikais Mazovais vadinami ir visos Mazovijos vaivadijos gyventojai. XI a. mazovai šiaurėje ribojosi su galindais, rytuose su jotvingiais, pietuose ribojosi su Pilicos upe, vakaruose su Kujavais ir Lenčicanais.

## Istorija

Manoma, kad mazovai į šias žemes atsikraustė maždaug XII a. amžiuje. Prieš jiems atsikraustant didžiojoje dalyje šių žemių gyveno baltų gentys galindai, prūsai ir jotvingiai. Atsikraustę mazovai užgrobė dalį šių genčių žemių. Pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose Mazovai buvo paminėti XI a. Nestoro kronikose. Prieš apsikrikštijant Mazovai buvo pagonys ir tradiciškai mirusiųjų kūnus laidodavo Šiaurės žvaigždės kryptimi. Šias žemes esančias į rytus nuo Vyslos upės X a. pabaigoje užkariavo lenkų kunigaikštis Meška I ir prijungė prie Lenkijos karalystės. 1138–1526 m. ši tauta priklausė Mazovijos kunigaikštystei, 1529–1795 m. Mazovijos vaivadijai, 1795–1807 m. Prūsijos karalystei, 1807–1915 m. Rusijos imperijai, 1915–1919 m. Vokietijos imperijai, 1919–1939 m. II Lenkijos Respublikai, 1939–1945 m. Trečiajam Reichui ir nuo 1945 m. Lenkijai.


Vaizdas:Slavų gentys ir jų kaimynai VII–VIII a..png|Rytų Europos gentys VII-VIII a.
Vaizdas:East europe 5-6cc.png|Rytų Europos gentys V-VI a.
Vaizdas:Лехитские-племена-в-XI-веке.png|Vakarų slavų gentys XI a.
Vaizdas:Polska-dialekty wg Urbańczyka.PNG|Lenkijos tarmės


## Nuorodos

* Aprašymas apie Mazovus (lenk.).

## Literatūra

* Roman Soltyk: Polen, geographisch & historisch geschildert. Stuttgart 1834, S.53
* Heinrich Kunstmann: Die Slaven, Ihr Name, ihre Wanderung nach Europa und die Anfänge der russischen Geschichte in historisch-onomastischer Sicht. Franz Steiner Verlag Stuttgart, 1996, S. 148
* Wilhelm Gaerte: Urgeschichte Ostpreußens, Gräfe und Unzer, Königsberg 1929 S. 319
Ryan Lochte

**Ryan Steven Lochte** (g. 1984 m. rugpjūčio 3 d.) – JAV plaukikas. Pasaulio rekordininkas ir olimpinis čempionas.

## Biografija
2011 m. sportininkas išrinktas pasaulio metų sportininku. Sportininkas per savo karjerą pagerino dešimt pasaulio rekordų.

2004 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Lochte pirmą kartą tapo olimpiniu čempionu 4x200 m laivuojami stiliumi estafetėje. Po ketverių metų 2008 m. Pekino olimpinėse žaidynėse plaukikas iškovojo du aukso medalius ir pirmą kartą tapo čempionu individualioje rungtyje. 2012 m. vasaros olimpinėse žaidynėse pirmąją dieną Lochte tapo olimpiniu čempionu 400 m kompleksiniame plaukime.

2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Lochte užėmė penktą vietą individualiame kompleksiniame plaukime, bei pelnė aukso medalį kartu su JAV rinktine estafetiniame plaukime.

## Šaltiniai
Prahova

**Prahova** () – upė pietinėje Rumunijoje; Jalomicos kairysis intakas. Prasideda Pietų Karpatuose, Bučedžio masyve. Aukštupyje dar vadinama ***Prahovica*** (*Prahoviţa*). Teka į pietryčius Brašovo, Prahovos ir Ilfovo apskritimis, sudaro tankiai apgyvendintą Prahovos slėnį. Įteka į Jalomicą netoli Adinkantos.

Didžiausi intakai: Azuga, Doftana, Krikovul Siratas (kairieji). Miestai prie Prahovos: Predialas, Azuga, Buštenis, Sinaja, Komarnikas, Briaza, Kimpina.
Sinaja

**Sinaja** () – kurortinis miestas Rumunijoje, Prahovos apskrityje, 50 km į pietus nuo Brašovo, Bučedžio kalnų papėdėje, Prahovos slėnyje. Praeina Ploješčio–Brašovo plentas ir geležinkelis. Yra Sinajos vienuolynas (1695 m.), Pelešo pilis (1914 m.), Pelišoro pilis (1903 m.), Sinajos kazino (1912 m.), gausu vilų, sanatorijų. Netoliese yra vaizdingi Prano Juozapo ir Šv. Onos skardžiai. Trykšta mineralinės versmės.

## Istorija

Gyvenvietė susikūrė aplink vienuolyną, kuris pavadintas pagal Sinajaus kalną. Rumunijos princas Karolis I Rumunas Sinajoje XX a. pr. įkūrė savo vasaros rezidenciją.

## Galerija

Image:SinaiaMonastery.jpg|Sinajos vienuolynas
Image:Castelul Peles Sinaia.jpg|Pelešo pilis
Image:RO PH Sinaia railway station 1.JPG|Geležinkelio stotis
File:Sinaia Old Town.jpg|Senovinė vila
Ea

**Ea** (arba šumerų **Enkis**, ) – viena svarbiausių dievybių Mesopotamijos mitologijoje (greta Anu ir Enlilio).

Ea buveine laikytas požeminis vandenynas abzu (). Buvo sakoma, kad ant abzu pastatytas Babilono miestas. Ea sietas su išmintimi, magija bei užkalbėjimais. Be to, Ea globojo menus, amatus bei kitus civilizacijos pasiekimus. Buvo laikomas ir valytojų globėju (dėl sąsajų su vandeniu).

Babiloniečių mite apie tvaną *[[Atra-hasis|Atra-hasīs]]* bei Gilgamešo epe Ea – žmonijos kūrėjas ir sergėtojas. Ea sugalvojęs sukurti žmones iš molio, kad šie galėtų dirbti dievams. Visgi aukščiausiasis dievas Enlilis pamėginęs sunaikinti Ea sukurtus žmones, pasiųsdamas tvaną, nes žmonių keliamas triukšmas neleidęs jam miegoti. Išmintingasis Ea numatė Enlilio planą ir davė nurodymus išminčiui Atrahasiui kaip pasistatyti arką, kad žmonija išvengtų sunaikinimo.

Mite „Adapa ir pietų vėjas“ Ea padeda žmonijai išsaugoti magijos ir užkalbėjimų dovaną, neleisdamas Adapai tapti nemirtingu.

Enkis buvęs dievo An ir deivės Namu sūnus, turėjęs brolį dvynį Adadą. Nėra aišku, kada Enkis ir Ea susiliejo į vieną dievybę; Ea pirmąkart paminėtas XXIV a. pr. m. e. Jo sutuoktinė  buvusi Damgalnuna / Damkina, o vaikai – dievai Mardukas, Asarluhis ir Enbilulu, deivė Nanšė, taip pat išminčius Adapa.

Ea pasiuntinys – dviveidis dievas Isimudas (). Drauge su Ea jo abzu buveinėje gyvenę septyni išminčiai (*apkallū*), sukurti, kad išmokytų žmones išminties.

Svarbiausias Enkio kulto centras – pietinės Mesopotamijos Eridu miestas, buvęs Persijos įlankos pakrantėje, ties Eufrato žiotimis; čia stovėjo šiai dievybei skirta šventykla *E-abzu* („abzu“ namai), dar vadinta *É-engura* („požeminio vandens namai“) arba *E-unir*. Kadangi Enkis buvo viena svarbiausių dievybių Mesopotamijos panteone, jo šventyklų būta ir daugelyje kitų miestų.

## Mene
Mesopotamijos mene Ea vaizduotas barzdotas, vilkintis ilgus rūbus, dėvintis galvos apdangalą su ragais. Cilindriniuose antspauduose ši dievybė neretai vaizduota apsupta tekančio vandens srauto, kuriame plaukiojančios žuvys; tai simbolizavo požeminius abzu vandenis. Taip pat vaizduotas savo abzu buveinėje ar *[[E-abzu]]* šventovėje.

Naujosios Asirijos karalystės laikų reljefuose iš Ninurtos šventyklos Kalache pavaizduotos figūros su žuvų žvynais. XX a. pradžioje jos klaidingai buvo laikomos Ea atvaizdais. Iš tiesų šios figūros vaizduoja apkalu išminčius, drauge su Ea gyvenusius abzu; kai kada jie įsivaizduoti pusiau žmogaus, pusiau žuvies pavidalo.

Ea simboliai – išlenktas skeptras su avino galva, ožka-žuvis, taip pat vėžlys.

## Vardo reikšmė
Enkio vardo tikroji reikšmė yra neaiški. Dažniausias vertimas yra „Žemės viešpats“. Yra žinoma, kad *En* – „viešpats“, o *ki* – „Žemė“, tačiau pagal kitas teorijas gali reikšti ir „karalius“ arba „kalva“.

Dievardžio *Ea* kilmė nėra iki galo aiški. Senovės babiloniečių raštininkai dievavardį kildino iš šumerų *É.a*, reiškiančio „vandens namai“. Visgi manoma, kad greičiausiai jis semitiškos kilmės.

## Išnašos
Jonas Januška

**Jonas [[Januška]]**:

* Jonas Januška (1906) – teisininkas, rezistentas
* Jonas Januška (1935) – agronomas, verslo ir politinis veikėjas
Petras Petraitis

**Petras [[Petraitis]]**:

* Petras Petraitis (1907) – muzikantas
* Petras Petraitis – bendrinis pavadinimas, anksčiau naudotas vietoj dabartinio Vardenis Pavardenis
Jonas Petrauskas

**Jonas [[Petrauskas]]**:

* Jonas Petrauskas (1956) – politikas
* Jonas Petrauskas (1979) – futbolininkas
Valdas Kazlauskas

**Valdas [[Kazlauskas]]**:

* Valdas Kazlauskas (1958) – lengvaatletis
* Valdas Kazlauskas (1961) – pedagogas, politikas
Donatas Kazlauskas

**Donatas [[Kazlauskas]]**:

* Donatas Kazlauskas (1931) – chemikas
* Donatas Kazlauskas (1994) – futbolininkas
Zigmas Mackevičius

**Zigmas [[Mackevičius]]**:

* Zigmas Mackevičius (1898) – agronomas selekcininkas
* Zigmas Mackevičius (1944) – pedagogas, politikas
Apsu

**Apsu** (arba **Abzu**, ) Mesopotamijos, šumerų ir akadų, mitologijoje – pirmapradžio gėlo vandens personifikacija. Apsu buvo laiko pradžioje ir savo cirkuliavimu palaikė Žemę. Buvo manyta, kad Apsu teikia vandenį ežerams, upėms, šaltiniams ir kitiems gėlo vandens telkiniams. Apsu žemei nešė gausą ir laimę, buvo žinių bei išminties šaltinis. Apsu susimaišė su pirmapradžiu sūriu vandenynu Tiamat. Iš jų sąjungos atsirado bangos Mumu ir pirmoji pora Lakmu su Lakamu. Kita iš jų gimusi pora buvo dievai Anšaras (vyriškasis pradas) ir Kišara (moteriškasis pradas), kurie pagimdė didžiuosius Anu ir Ea bei kitas dievybes.

## Mituose
* Vėliau kiti dievai pradėjo kelti Apsu daug rūpesčių, todėl jis kartu su Tiamat sumanė juos sunaikinti. Nors iš pradžių Tiamtat nenorėjo įsitraukti į konfliktą, tačiau kai dievas Ea nugalėjo Apsu, ji ėmėsi keršto. Iš Marduko, Ea sūnaus, ir Tiamt mūšio užgimė žemė ir dangus.
* Deivė Namu nulipdė pirmąjį žmogų iš Apsu vandenyne paimto molio
* Didvyris Gilgamešas nusileido į Apsu vandenis ieškoti amžinojo gyvenimo augalo
* Tikėta, kad dievas Ea (Enkis) gyveno Apsu vandenyne iki tol, kol buvo sukurti žmonės. Taip pat jame gyveno Ea žmona Damgalnuna, jo motina Namu, jo patarėjas Isimudas bei įvairios kitos patarnaujančios būtybės.

## Šaltiniai
Vynpalmė

**Vynpalmė** (*Oenocarpus*) – palmių (*Arecaceae*) gentis, priklausanti *Arecoideae* pošeimiui. Ją sudaro 9 rūšys, paplitusios Centrinėje Amerikoje, Pietų Amerikos šiaurinėje dalyje bei Trinidade. Medžių lapai plunksniški, dalis rūšių veda valgomus vaisius (plačiausiai vartojami *Oenocarpus bacaba* vaisiai).

## Rūšys
* Aliejinė vynpalmė (*Oenocarpus bataua*)
* *[[Oenocarpus bacaba]]*
* *[[Oenocarpus balickii]]*
* *[[Oenocarpus circumtextus]]*
* *[[Oenocarpus distichus]]*
* *[[Oenocarpus makeru]]*
* *[[Oenocarpus mapora]]*
* *[[Oenocarpus minor]]*
* *[[Oenocarpus simplex]]*
* *Oenocarpus × andersonii* (*= O. bacaba × O. minor*)
Margapalmė

**Margapalmė** (*Oncosperma*) – palmių (*Arecaceae*) gentis, priklausanti *Arecoideae* pošeimiui. Ją sudaro 5 rūšys, paplitusios Pietryčių Azijoje ir Šri Lankoje. Lapai plunksniški, kamienai ilgi, laibi.

## Rūšys
* Laiboji margapalmė (*Oncosperma tigillarium*)
* *[[Oncosperma fasciculatum]]*
* *[[Oncosperma horridum]]*
* *[[Oncosperma platyphyllum]]*
* *[[Oncosperma gracilipes]]*
Areka

**Areka** (*Areca*) – palmių (*Arecaceae*) gentis, priklausanti *Arecoideae* pošeimiui. Genčiai priklauso ~50 rūšių, kurios auga Azijos ir Okeanijos tropikuose (Indija, Šri Lanka, Pietryčių Azija, Naujoji Gvinėja, Saliamono salos).

Dalis rūšių veda valgomus vaisius.

## Rūšys
* Katekinė areka (*Areca catechu*)
* Plačiaskiautė areka (*Areca latiloba*)
* Trikuokė areka (*Areca triandra*)
* *[[Areca andersonii]]*
* *[[Areca chaiana]]*
* *[[Areca concinna]]*
* *[[Areca glandiformis]]*
* *[[Areca hutchinsoniana]]*
* *[[Areca guppyana]]*
* *[[Areca ipot]]*
* *[[Areca macrocarpa]]*
* *[[Areca parens]]*
* ir kt.

## Arekos riešutų produkcija

## Šaltiniai
Dipsis

**Dipsis** (*Dypsis*) – palmių (*Arecaceae*) gentis, priklausanti *Arecoideae* pošeimiui. Genčiai priklauso 152 rūšys, kurių dauguma yra endeminės Madagaskare. Dar kelios rūšys auga Rytų Afrikoje ir aplinkinėse salose.

## Rūšys
* Grakštusis dipsis (*Dypsis cabadae*)
* Paprastasis dipsis (*Dypsis decaryi*)
* Gelsvasis dipsis (*Dypsis lutescens*)
* Verpstinis dipsis (*Dypsis decipiens*)
* *[[Dypsis pembana]]*
* *[[Dypsis utilis]]*
* *[[Dypsis baronii]]*
* *[[Dypsis ambositrae]]*
* *[[Dypsis crinita]]*
* *[[Dypsis florencei]]*
* ir kt.
Janušas I Senasis

**Janušas I Senasis**, **Janušas I Varšuvietis** () (apie 1346 m. − 1429 m. gruodžio 8 d. Čerske) – Varšuvos kunigaikštystės kunigaikštis nuo 1373/1374 m. iki 1429 metų, 1381-1429 m. Čersko žemės, 1381-1429 m. Cechanuvo žemės, 1381-1429 m. Lomžos žemės ir 1391-1429 m. Palenkės kunigaikštis.

## Istorija

1373/1374 m. Janušas tapo Varšuvos kunigaikštystės kunigaikščiu. 1381 m. po tėvo Semovito III Mazoviečio mirties tapo Čersko, Cechanuvo ir Lomžos žemių kunigaikščiu. Nuo 1386 m. tapo Lenkijos karalystės vasalu. 

Kai 1382 m. birželio 12 d. Jogaila atsiėmė iš Kęstučio Vilnių, o po poros mėnesių užėmė ir Trakų pilį, Kęstučio padėtis tapo kritiška. Janušas, į kurį Kęstutis buvo kreipęsis pagalbos, ne tik nepadėjo, bet, pasinaudodamas Lietuvoje kilusia sumaištimi, užėmė LDK pasienio sritis – Drohičiną ir Mielniką. Tuo pačiu smarkiai apnaikino Suražą, Bielską, Kamenecą, priartėjo prie Bresto, tačiau nedrįso jo pulti ir grįžo į Mazoviją. 

Nerasdamas kitos išeities, 1382 m. pabaigoje Vytautas kreipėsi pagalbos į kunigaikštį. Janušas priėmė iš Krėvos pilies pabėgusį svainį, tačiau Palenkės jam grąžinti nesutiko. Pasižadėjo duoti mažą miestuką ir tai su sąlyga, kad jis pasikrikštytų. Vytautas nesutiko su tokiomis sąlygomis ir kreipėsi pagalbos į Kryžiuočių ordiną. 1410 m. nepaisant senyvo amžiaus kunigaikštis dalyvavo Žalgirio mūšyje.

## Šeima

Tarp 1371-1379 m. vedė Lietuvos Didžiojo kunigaikščio Kęstučio dukrą Oną Danutę, su kuria susilaukė trijų sūnų Janušo, Boleslavo ir Konrado. Iki jo mirties, žuvus visiems sūnums, visas žemes paliko savo vaikaičiui, sūnaus Boleslavo sūnui Boleslavui IV Varšuviečiui. Janušas buvo palaidotas Varšuvos Šv. Jono Krikštytojo arkikatedroje bazilikoje.


Vaizdas:Warszawa, katedra sw. Jana, ksiazeta mazowieccy.jpg|Kunigaikščio kripta
Vaizdas:POL COA Janusz I Starszy.svg|Kunigaikščio herbas


## Nuorodos

* Aprašymas apie kunigaikštį I ;
* Aprašymas apie kunigaikštį II ;

## Literatūra

* Małgorzata Wilska, Książę Janusz Starszy, Zamek Królewski w Warszawie, Warszawa 1986, ISBN 8370220002, 9788370220006
Ivanas Bagdanovičius Sapiega

**Ivanas Bagdanovičius Sapiega** (, ; apie 1486 m. – 1546 m.) – LDK diplomatas, 1520–1528 m. Vitebsko vaivada, 1529–1541 m. Palenkės vaivada ir Drohičino seniūnas.

## Biografija

Gimė 1486 metais ir buvo vienintelis Bogdano Sapiegos sūnus. Savo karjerą pradėjo karaliaus Aleksandro Jogailaičio dvare, kur pirmą kartą minimas 1507–1508 metais. 1508 m. su savo dėde Ivanu Sapiega vyko į Maskvą, kaip jo pagalbininkas. 1517 m. tapo Vitebsko vaivada. Apie 1520 m. susituokė su Ana Sanguško, su kuria susilaukė dviejų sūnų Povilo Sapiegos ir Ivano. 1529 m. tapo Palenkės vaivada. 1531–1532 m. ir 1536 m. dirbo diplomatinį darbą Maskvoje. 1534 m. dirbo Osmanų imperijoje. 1541 m. dėl karalienės Bonos Sforzos intrigų buvo įkalintas Vilniuje. Po karaliaus Žygimanto Augusto užtarimo 1542 m. balandžio 25 d. išleistas iš kalėjimo.

## Šeima
Buvo vedęs kunigaikštytę Aną Sanguško (m. 1561), kunigaikščio Andrejaus Sanguškos (m. 1534), Vladimiro-Voluinės seniūno, ir Bogdanos Odincevič dukrą. Vaikai:

* Lukaš Sapiega (m. apie. 1545)
* Ivanas Sapiega (m. 1580), Drogičino seniūnas
* Leonas Sapiega (1557-1633)
* Mikalojus Sapiega (m. po 1592), valdovo dvariškis, karaliaus sekretorius
* Povilas Sapiega (m. 1580), Kijevo kaštelionas
* Sofija Sapiegaitė, 1-mas vyras Lukašas Kurženickis, 2-as vyras Naugarduko kaštelionas Grigalius Valavičius

## Literatūra
* Грыцкевіч А. Сапегі // Вялікае Княства Літоўскае. Энцыклапедыя у 3 т. – Мн.: Беларуская Энцыклапедыя імя П. Броўкі, 2005. – Т. 2: Кадэцкі корпус – Яцкевіч. – С. 546–547. – 788 с. – ISBN 985-11-0378-0

|-
Kontraltas

**Kontraltas** () – žemiausias moterų balsas, turintis tamsų, sodrų tembrą. Diapazonas – mažosios oktavos fa – antrosios oktavos fa (sol). Kartais skiriamos šios kontralto rūšys: koloratūriniai (praktiškai vadinami mecosopranais), lyriniai ir dramatiniai. Kontraltas – labai retas balsas, daugiau vertinamas moterų choruose nei operoje.

Pedagoginėje praktikoje dažnai kontraltui išplečiamas diapazonas iki antros oktavos la (si) ir jis tampa mecosopranu. Dėl šių pastangų iškyla grėsmė balso ilgaamžiškumui.

Žymiausi kontraltai: Kathleen Ferrier, Marian Anderson, Karen Clark, Tatiana Ilina, Eula Beal, Ewa Podleś, Bernardette Manca di Nissa, Ilona Viselgaitė. Kontraltas Marilyn Horne savo balsą išlavino iki korolatūrinio mecosoprano aukštumų.

Žymiausios kontralto partijos operoje:
* Vania M. Glinkos operoje „Ivanas Susainas“ („Gyvenimas už carą“);
* Ratmiras M. Glinkos operoje „Ruslanas ir Liudmila“;
* Končiakovna iš A. Borodino operos „Kunigaikštis Igoris“;
* Polina P. Čaikovskio operoje „Pikų dama“;
* Olga P. Čaikovskio operoje „Eugenijus Oneginas“;
* Tankredas Dž. Rosinio operoje „Tankredas“;
* Ulrika Dž. Verdžio operoje „Kaukių balius“;
* Madlena Dž. Verdžio operoje „Rigoeltas“;
* Baba A. Menotti operoje „Mediumas“.
Mikalojus Jurgaitis Pacas

**Mikalojus Jurgaitis Pacas** (, ) (iki 1500 m. – apie 1545/1546 m.) – 1527–1544 m. Lietuvos didysis pakamaris, 1509–1544 m. Lietuvos didysis medžioklis ir 1543–1551 m. Palenkės vaivada.

## Biografija

Gimė prieš 1500 m. Jurgio Paco ir Anastazijos (kilmė nežinoma) šeimoje. 1515 m. tapo Šventosios Romos imperijos grafu. Apie 1524 m. Berznyke įkūrė dvarą ir finansavo medinės bažnyčios statybas, taip pat daug prisidėjo prie Seinų miesto vystymo. 

## Šeima ir vaikai
Buvo vedęs kunigaikštytę Aleksandrą Alšėniškę (m. po 1551), Vilniaus kašteliono, kunigaikščio Aleksandro Jurgio Alšėniškio (m. 1511) dukterį. Su ja santuokoje  nuo turėjo keturis sūnus ir tris dukteris: 
 
* Stanislovas (1522–1588) – Vitebsko vaivada (1566), Lietuvos didysis pastalininkis
* Mikalojus (1527–1585) – Kyjivo vyskupas (1557—1584), pasiuntinys Maskvoje (1562), Smolensko kaštelionas (1584—1585), Kameneco vietininkas (1559–1569)
* Dominykas Mikalojaitis (m. 1579), Lietuvos Brastos pakamaris, Smolensko kaštelionas
* Povilas (m. 1595), Mstislavlio vaivada (1579—1593) ir Vilniaus kaštelionas (1593—1595)
* Jadvyga, 1-mas vyras Mikalojus Sirevičius, 2-ras vyras Vaitiekus Šemeta  
* Aleksandra, Erazmo (Rasmuso) Daugirdo žmona 
* Teodora, Mikalojaus Cirino-Daugėlos žmona

## Literatūra
* Вялікае княства Літоўскае: Энцыклапедыя. У 3 т. / рэд. Г. П. Пашкоў і інш. Т. 2: Кадэцкі корпус – Яцкевіч. – Мінск: Беларуская Энцыклапедыя, 2005. – 788 с.: іл. ISBN 985-11-0378-0.
* Анатоль Грыцкевіч. Пацы // Вялікае княства Літоўскае: Энцыклапедыя. У 3 т. / рэд. Г. П. Пашкоў і інш. Т. 2: Кадэцкі корпус – Яцкевіч. – Мінск: Беларуская Энцыклапедыя, 2005. С. 422.
* Urzędnicy Wielkiego Księstwa Litewskiego. Spisy, tom IV: Ziemia smoleńska i województwo smoleńskie. XIV-XVIII wiek. Pod redakcją Andrzeja Rachuby / opr. Lulewicz H., Rachuba A., Romaniuk P. P. / Wydawnictwo DiG, Warszawa 2003
* Urzędnicy centralni i dostojnicy Wielkiego Księstwa Litewskiego XIV-XVIII wieku. Spisy. Tom XI. Pod redakcją Antoniego Gąsiorowskiego, opr. Lulewicz H. i Rachuba A. / Biblioteka Kórnicka, Kórnik, 1994

## Nuorodos
* Pacų genealogija I (lenk.) ;

|-
Mykolas Antanas Pacas

**Mykolas Antanas Pacas** () (1754 m. – 1800 m.) – nuo 1783 m. Abiejų Tautų Respublikos generolas, Kauno seniūnas iki mirties. Žmona Liudvika Tyzenhauzaitė, sūnus Liudvikas Mykolas Pacas. Dauspudos dvare Antonio Canova buvo sukūręs Mykolo Paco epitafiją, kuri dabar perkelta į Račkų bažnyčią.

## Biografija
Lietuvos magnatų Pacų giminės atstovas, herbo „Gozdawa“ savininkas. Lietuvos didžiojo raštininko Antano Mykolo Paco (apie 1722–1774) ir Terezės Barboros Radvilaitės (1714–1780) sūnus.

1783 metais Mykolas Pacas buvo paaukštintas į Lietuvos armijos generolus-majorus. Tais pat nešiojo Kauno ir Bortiansko seniūno titulą. Buvo renkamas pasiuntiniu (deputau) į seimus.

## Šeima
1775 metais vedė Liudviką Tyzenhauzaitę (m. apie. 1791), su kuria išsiskyrė apie 1785 metus. Vaikai:

* Liudvikas Mykolas (1778–1835), pulkininkas (1810), brigados generolas (1812), divizijos generolas (1814), Lenkijos kongreso karalystės senatorius-kaštelionas (1825), Lenkijos kongreso karalystės senatorius-vaivada (1831)
* Sofija Aleksandra Pacaitė, 1-mas vyras Feliksas Potockis, 2-ras vyras Lenkijos armijos generolas Pranciškus Ksaveras Nesiolovskis (1771–1845).

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Jiezno parapija Rusijos dvigalvio erelio nasruose 1794–1803 m..


Raczki1.JPG|Mykolo Paco epitafija
Raczki2.JPG
Raczki3.JPG
Karo laivo rangas

**Karo laivo rangas** – karo laivo kategorija pagal jo paskirtį, kovinę galią (pagrindinę ginkluotę), vandentalpą, įgulos dydį, jėgainės tipą ir kt. požymius.

## Rusijos Federacijos karo laivų rangai
RF kariniame laivyne pagrindiniai karo laivai skirstomi į 4 rangus. Pagal laivo rangą nustatomas jų vadų vyresnumas, jų aprūpinimo eiliškumas..

* Pirmas rangas. Tai aukščiausias rangas. Jį turi stambiausi antvandeniniai laivai ir atominiai povandeniniai laivai:
** lėktuvnešiai,
** raketiniai kreiseriai,
** priešpovandeniniai kreiseriai,
** linijiniai laivai,
** sunkieji ir lengvieji kreiseriai,
** atominiai povandeniniai laivai.
Šio rango laivai yra pirmieji aprūpinant ištekliais, komplektuojant įgulas, įvairiose iškilmėse. Šių laivų vadai paprastai būna pirmo rango kapitonai.
* Antras rangas. Jį turi:
** didieji ir vidutiniai dyzeliniai povandeniniai laivai,
** didieji raketiniai laivai,
** didieji priešpovandeniniai laivai,
** eskadriniai minininkai (tiesa, 956-ojo projekto eskadriniai minininkai priskiriami pirmajam rangui),
** tolimieji sargybiniai laivai,
** didieji desantiniai laivai,
Antro rango laivo vadas paprasta būna antro rango kapitonas.
* Trečias rangas. Jį turi:
** raketiniai kateriai,
** mažieji priešpovandeniniai laivai,
** artimieji sargybiniai laivai,
** vidutiniai desantiniai laivai,
** jūros minų traleriai.
Trečio rango laivo vadas paprasta būna trečio rango kapitonas.
* Ketvirtas rangas. Jį turi:
** mažieji desantiniai laivai ir kateriai,
** artilerijos kateriai,
** priešpovandeniniai kateriai,
** torpediniai kateriai,
** reidiniai ir baziniai minų traleriai.
Ketvirto rango laivo vadas paprasta būna kapitonas leitenantas, vyresnysis leitenantas ar leitenantas.

Rusijos karinio laivyno pirmo ir antro rangų karo laivai stovėdami ant inkaro ar prisišvartavę prieplaukoje ar prie plūduro iškelia ne tik Rusijos karinę jūrų vėliavą, bet ir specialią nosies vėliavą ().

## Išnašos
LKL 1996–1997 m. sezonas

**[[LKL]] 1996–1997 metų sezonas** – ketvirtas lygos sezonas, kuriame dalyvavo 10 klubų. Pirmenybėse ketvirtą kartą iš eilės nugalėjo Kauno „Žalgiris“, finale įveikęs pirmą kartą į finalą patekusį Plungės „Olimpą“.

## Transliacijos
Šiais metais LKL transliuotojas pasikeitė: BTV atsisakė LKL transliavimo teisių ir perdavė jas LRT televizijai, taip pat LKL kovas rodė ir LNK televizija.

## Reguliarus sezonas

## Atkrintamosios varžybos

### Ketvirtfinaliai

### Pusfinaliai

*Pastaba. Rungtynės dėl III vietos tada nevyko.

### Finalas

## Individualūs apdovanojimai

## Nuorodos
LKL 1997–1998 m. sezonas

**[[LKL]] 1997–1998 metų sezonas** – penktasis lygos sezonas, kuriame dalyvavo 10 klubų. Pirmenybėse penktajį kartą iš eilės nugalėjo Kauno „Žalgiris“.

## Transliacijos
Šiame sezone LKL transliacijas rodė dvi televizijos: LRT televizija ir TV3 televizija.

## Reguliarus sezonas

## Atkrintamosios varžybos

## Ketvirtfinaliai

## Pusfinaliai

## Rungtynės dėl 3 vietos

## Finalas
LKL 1998–1999 m. sezonas

**[[LKL]] 1998–1999 metų sezonas** – šeštasis lygos sezonas, kuriame dalyvavo 10 klubų. Bankrutavusį Plungės „Olimpą“ pakeitė Marijampolės „Kraitenė“. Pirmenybėse vėl nugalėjo Kauno „Žalgiris“, finale įveikęs pirmą kartą į finalą patekusį „Lietuvos rytą“.

## Transliacijos
Šį sezoną LKL transliacijas gerbėjai matė per dvi televizijas: LRT ir LNK. Po šio sezono LNK LKL transliacijų teisių atsisakė.

## Reguliarus sezonas

## Atkrintamosios varžybos
Didysis desantinis laivas

**Didysis desantinis laivas** () – TSRS Karinio laivyno desantinių laivų klasė, atitinkanti Vakarų šalių tankų desantinį laivą ().

Šios klasės laivai skirti dideliu nuotoliu pervežti desantuojamą kariuomenę ir jos krovinius, išlaipinti desantą. Jais perveža ir kovos mašinas, įskaitant tankus.
Nuo panašių universaliųjų desantinių laivų skiriasi tuo, kad:
* Turi nosinę aparelę, kuri naudojama desantui greitai išlaipinti ant kranto;
* Mažesnes galimybes desantavimui naudoti sraigtasparnius.
Savigynai didieji desantiniai laivai ginkluoti artilerijos pabūklais ir zenitiniais raketų kompleksais. Turi desanto paramos ugnimi ginkluotės.
LKL 1999–2000 m. sezonas

**[[LKL]] 1999–2000 metų sezonas** – septintasis lygos sezonas, kuriame dalyvavo 9 klubai. Šilutės „Šilutė“ pasitraukė iš čempionato. Pirmenybėse pirmą kartą nugalėjo Vilniaus „Lietuvos Rytas“, finale įveikęs prieš tai šešis kartus lygoje triumfavusį Kauno „Žalgirį“.

## Reguliarus sezonas

Šaltinis:

## Atkrintamosios varžybos

Šaltinis:

## Išnašos