open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Gorō Miyazaki

**Goro Mijadzakis** (; g. 1967 m. sausio 21 d.) – Japonijos kino režisierius. Žymaus animatoriaus ir vieno iš animacijos studijos „Studio Ghibli“ įkūrėjų Hajao Mijadzakio sūnus. Iki kol jis nusprendė sekti tėvo pėdomis kino versle, Goro dirbo landšafto specialistu. G. Mijadzakis režisavo du filmus „Tales from Earthsea“ (2006) ir „From up on Poppy Hill“ (2011).

## Biografija
Gimė Tokijuje. Baigęs Šinšu universiteto žemės ūkio mokyklą, Goro dirbo statybų konsultantu projektuojant parkus ir sodus. 1998 m. Goro dalyvavo studijos „Ghibli“ muziejaus Mitakoje projektavime ir nuo 2001 m. iki 2005 m. birželio dirbo jo direktoriumi. Goro režisūroje debiutavo 2006 m. su anime filmu „Žemjūrės pasakos“.

## Filmografija
; Kinas
* *[[Žemjūrės pasakos]]* (2006), rež., scenar., dainų ž.
* *[[Nuo Aguonų kalvos viršūnės]]* (2011), rež., įžanginės dainos žodžiai.

; Televizija
* *Sanzoku no Musume Rōnya* (2014), rež.

## Išnašos
GP2 Azijos serija

**GP2 Azijos serija** (**GP2 Asia Series**) – buvęs vienviečių atvirų ratų automobilių lenktynių čempionatas, pristatytas 2008 m.

Pagrindinės čempionato lenktynės vyko GP2 serijos ne sezono metu – sausio-balandžio mėnesiais po dvejas lenktynes vieno savaitgalio metu. Norint populiarinti autosportą Azijoje, šiame čempionate bent vienas iš dviejų komandos lenktynininkų turėjo būti kilęs ne iš Europos ar Amerikos žemyno.

2011 m. buvo pranešta, kad čempionatas sujungiamas su GP2 serija.

## Nugalėtojai

## Taip pat skaitykite

* GP2 serija
* GP3 serija
* Formulė 1
* Formulė 2
* Formulė 3
* Formula 3000

## Šaltiniai

## Nuorodos
* GP2 serijos tinklalapis
Tepalas (reikšmės)

Žodis ***tepalas*** reiškia:

* tepalas () – medžiaga, mažinanti besiliečiančių paviršių trintį;
* tepalas () – laikinosios saugos priemonė, pagaminta iš plastiškojo tepalo, naudojama mechanizmų ir metalo gaminių ilgalaikiam išlaikymui užtikrinti. Mažina paviršiaus, ant kurio užtepta, koroziją;
* tepalas () – tiršta medžiaga, naudojama medicinoje gydymui ar profilaktinei apsaugai. Ne visi tepami preparatai yra tepalai. Tepalais nevadina kremų, gelių.
** akių tepalas () – tepalas, skirtas vartoti ant akių; 
** apsauginis tepalas (; ) – tepalas odai apsaugoti nuo nuodingųjų medžiagų, biologinių medžiagų ir kt.;
** ausų tepalas () – tepalas, skirtas vartoti ant išorinės ausies landos sienelės;
** burnos gleivinės tepalas – tepalas, skirtas vartoti ant burnos gleivinės;
** makšties tepalas () – tepalas, skirtas vartoti į makštį vietiniam poveikiui sukelti; paprastai puskietis tepalo preparatas;
** nosies tepalas () – vartoti į nosį skirtas puskietis tepalo preparatas;
** tiesiosios žarnos tepalas () – vartoti į tiesiąją žarną vietiniam poveikiui sukelti skirtas puskietis tepalo preparatas;

* batų tepalas () – tepalas, kuris batų paviršiui suteikia dekoratyvumo (spalvą, blizgesį), apsaugo nuo nešvarumų lipimo ir drėgmės;
* sodo tepalas (; ) – mišinys medžių žaizdų ir pjūvių paviršiui užtepti, saugantis nuo infekcijos;
* slidžių tepalas (; ) – specialus cheminis mišinys, kuriuo tepamas slystamasis slidžių paviršius
* tepalas () – mišiniai, pagaminti iš alyvuogių, riešutų, migdolų aliejų arba lanolino (vilnų riebalų) maišant juos kartu su vandeniu, dervomis ir aromatinėmis žolėmis. Plačiai naudoti senovės graikų ir romėnų (įsitrinama prieš sportuojant, išsimaudžius).

Susiję terminai:
* tepalinė (; ) – indas tepalui (alyvai) laikyti ar nešiojamas tepimo įtaisas judrioms mašinos dalims tepalu tepti.
* tepalinis distiliatas () – naftos frakcija, kurios distiliacijos temperatūros intervalas ir klampa yra tokie, kad po valymo ją būtų galima panaudoti kaip tepalinę alyvą
* tepaluotas vanduo () – vandeningos atliekos, kuriose yra tepalų iš laivų mašinų skyriaus ar cisternų;
* tepaliniais vadinami anatominiai dariniai, susiję su sinoviniu skysčiu, atliekančius tepimo funkciją:
** tepalinė ertmė () 
** tepalinė klostė ()
** tepalinė sausgyslės makštis ()
** tepaliniai gaureliai ()
** tepalinis maišelis ()
** tepalinis sluoksnis ()

## Nuorodos
Amazija

**Amazija** – hipotetinis superkontinentas, pasak Jeilio universiteto mokslininkų, galintis susidaryti maždaug po 50-200 mln. metų, Amerikos ir Eurazijos žemynams susijungus Šiaurės ašigalyje.

Žemės sausumos masyvai be paliovos juda, nes Žemės tektoninės plokštės slenka planetos paviršiumi. Geologai mano, kad dėl to laikas nuo laiko sausumos masyvai susijungia į superkontinentus. Manoma, jog paskutinį sykį žemynai buvo susijungę prieš 300 mln. metų, sudarydami superkontinentą Pangėją.

Mokslininkai, tirdami, kur būta ankstesnių superkontinentų, mėgino išsiaiškinti, kada ir kur toks žemynas susidarys. Prognozė remiasi viso pasaulio uolienų magnetiniais duomenimis, liudijančiais apie tų uolienų magnetinį išsidėstymą praeityje. Uolienos formuojasi stingstant lavai arba kietėjant nuosėdoms. Šių procesų metu užfiksuojama uolienų orientacija pagal Žemės magnetinį lauką. Išanalizavę šiuos duomenis, mokslininkai gali tiksliai nustatyti geografinę senovinio žemyno platumą, tačiau iki šiol nėra būdo geografinei ilgumai nustatyti.

Jeilio universiteto darbuotojai spėja, kad ateityje užsivers Karibų jūra ir susijungs Šiaurės bei Pietų Amerika. Be to, nebeliks Arkties vandenyno ir jo vietoje susijungs Amerika ir Eurazija. Manoma, kad prie žemyno prisijungs ir Afrika bei Australija, paskiras žemynas teliks Antarktida.

## Išnašos
Nesas (Vaguras)

: *Apie kaimą [[Eisturojus|Eisturojaus]] saloje žr. [[Nesas (Eisturojus)]]*.
**Nesas** (, ) – kaimas Vaguro savivaldybėje (), Suvurojaus saloje, Fareruose. Įsikūręs tarp Porkerio vakaruose ir Vaguro rytuose, šalia Vagsfjordo fiordo. Nesas reiškia 'iškyšulį'.

## Žymus žmonės
Nese paskutinius savo gyvenimo metus gyveno dailininkė Ruth Smith (1913–1958). Keli jos paveikslai turi Neso motyvų. Keli iš jų kabo „Ruth Smith“ meno muziejuje, Vagure bei keli Farerų salų meno muziejuje () Torshaune.
Porkeris

**Porkeris** () – kaimas ir savivaldybė Farerų salose, Suvurojaus rytų pakrantėje, į šiaurės rytus nuo Vaguro. Gyvenamas nuo XIV amžiaus. 1847 m. pastatyta medinė Porkerio bažnyčia su žole apaugusiu stogu. Šalia mokyklos pastatytas paminklas žuvusiems jūroje.

## Galerija

Porkeri.2.2002.jpg|Porkeris
Porkeri.1.2005.jpg|Paminklas žuvusiems jūroje
Porkeris kirkja 2004.jpg|Medinė bažnyčia
Porkeri.2.2004.jpg|Porkeris
Porkeri.3.2010.jpg|Porkeris
Porkeri.4.2004.jpg|Kapinės


## Šaltiniai
Nesas (reikšmės)

**Nesas** gali reikšti:

* Nesas – žymus kentauras graikų mitologijoje;
* Nesas – kaimas ir savivaldybė Eisturojaus saloje, Fareruose;
* Nesas – kaimas Vaguro savivaldybėje, Fareruose.

Taip pat:

* Loch Nesas – gėlas ežeras Škotijoje;
** Loch Neso pabaisa – mitinė būtybė, kuri, kaip manoma, gyvena Loch Neso ežere;
* Eliotas Nesas (1903–1957) – JAV įstatymų priežiūros tarnautojas.
Vakarų Logonės regionas

**Vakarų Logonės regionas** (, ) – administracinis regionas Čado pietinėje dalyje. Vakaruose turi sieną su Kamerūnu. Administracinis centras – Mundu.

## Geografija

Regionas yra savanų gamtinėje srityje. Prateka Logonės ištaka – Vakarų Logonė. Paviršius pietuose kalnuotas.

## Gyventojai
Regionas priklauso Adamavos kultūrinei zonai. Daugiau nei 90 % krašto gyventojų yra sarai (jų subetnosas ngambajai).

## Administracinis suskirstymas

Vakarų Logonės regionas padalintas į 4 departamentus (skliaustuose – administracinis centras):
* Dodžės departamentas (Beinamaras)
* Genio departamentas (Krim Krimas)
* Lak Vėjaus departamentas (Mundu)
* Ngurkoso departamentas (Benojė)
Rytų Majo Kebio regionas

**Rytų Majo Kebio regionas** (, ) – administracinis regionas Čado pietvakarinėje dalyje. Vakaruose turi sieną su Kamerūnu. Administracinis centras – Bongoras.

## Geografija

Regionas yra savanų gamtinėje srityje. Prateka Logonės, Šario ir Majo Kebio upės, telkšo Fiangos ežeras bei Logonės–Tupurio šlapynės.

## Gyventojai
Regionas priklauso Adamavos kultūrinei zonai. Didžioji gyventojų dalis yra smulkiomis čadinėmis kalbomis kalbantys musėjai, masanai, mbarai, kerai, musgumai, kimai (pastarieji kalba Adamavos-Ubangio grupės kalba) ir kt.

## Administracinis suskirstymas

Rytų Majo Kebio regionas padalintas į 4 departamentus (skliaustuose – administracinis centras):
* Kabijos departamentas (Gunu Gaja)
* Majo–Lemijės departamentas (Gelendengas)
* Majo–Bonejės departamentas (Bongoras)
* Mont d’Ilio departamentas (Fianga)
Vakarų Majo Kebio regionas

**Vakarų Majo Kebio regionas** (, ) – administracinis regionas Čado pietvakarinėje dalyje. Vakaruose turi sieną su Kamerūnu. Administracinis centras – Pala.

## Geografija

Regionas yra savanų gamtinėje srityje. Prateka Majo Kebio upė.

## Gyventojai
Regionas priklauso Adamavos kultūrinei zonai. Dalis gyventojų kalba smulkiomis čadinėmis kalbomis (gidarai, peviai, herdžiai), kiti kalba Adamavos-Ubangio kalbomis (tupuriai, mundangai). Pastarieji buvo sukūrę gentinę valstybėlę Lerės lamidatą. Yra fulbių.

## Administracinis suskirstymas

Vakarų Majo Kebio regionas padalintas į 2 departamentus (skliaustuose – administracinis centras):
* Majo–Dalaho departamentas (Pala)
* Lak Lerės departamentas (Lerė)
Salamato regionas

**Salamato regionas** (, ) – administracinis regionas Čado pietrytinėje dalyje. Pietuose turi sieną su Centrinės Afrikos Respublika. Administracinis centras – Am Timanas.

## Geografija

Regionas yra savanų gamtinėje srityje. Didelę dalį teritorijos užima Bahr Auko ir Salamato šlapynių plotai, kur teka Šario intakai (Bahr Aukas, Bahr Salamatas, Bahr Keita, Bahr Bola). Yra Zakumos nacionalinis parkas.

## Gyventojai
Didžioji dalis krašto gyventojų yra Centrinio Sudano kalbomis kalbantys rungai ir kibetai. Yra arabų (salamatai, hematai, rašidai ir kt.).

## Administracinis suskirstymas

Salamato regionas padalintas į 3 departamentus (skliaustuose – administracinis centras):
* Abu Dejos departamentas (Abu Deja)
* Bahr Azumo departamentas (Am Timanas)
* Harazės–Mangeinjės departamentas (Am Harazė)
Silos regionas

**Silos regionas** (, ) – administracinis regionas Čado pietrytinėje dalyje. Pietryčiuose turi sieną su Centrinės Afrikos Respublika, rytuose – su Sudanu. Administracinis centras – Goz Beida.

Iš dalies patenka į Darfūro kultūrinį regioną. Silos regionas sukurtas 2008 m., atskyrus pietinę Vadajaus regiono dalį.

## Geografija

Regionas yra Sahelio gamtinėje srityje.

## Gyventojai
Regionas priklauso Darfūro (Vadajaus) kultūrinei zonai. Rytinėje regiono dalyje gyvena furai ir fongorai, centrinėje dalyje dyvena dadžiu, ikikolonijiniu laikotarpiu sukūrę Dar Silos valstybę, o vakarinėje vyrauja kadžaksiai (kalbantys Čado grupės kalba). Yra bagarų (arabų).

## Administracinis suskirstymas

Silos regionas padalintas į 2 departamentus (skliaustuose – administracinis centras):
* Džurf al Ahmaro departamentas (Am Damas)
* Kimičio departamentas (Goz Beida)
Oulavsioka

**Oulavsioka** () – didžiausias Farerų salų vasaros festivalis, švenčiamas liepos 29 d., šv. Olafos garbei, kai šalies parlamentas () atidaro savo sesiją. Oulavsioka yra kultūros ir sporto šventė. Šventės metu vyksta: valčių irklavimas, futbolo rungtys, meno parodos, muzikos renginiai ir kt. Renginio atidarymas vyksta dieną prieš, t. y. liepos 28 d. Kai kurie renginiai vyksta dar anksčiau. Oulavsiokos koncertas prasideda liepos 27 d.

Festivalio metu, fareriečiai suvažiuoja į Torshauną.

## Galerija

Ólavsøka 2012 at Tinghúsvøllur in Tórshavn.JPG|Oulavsioka 2012 m.
Rudern-torshavn.jpg|Irklavimo rungtis
Olavsoka 2010 Boat Race Women 6-oar rowing boats.JPG|Irklavimo rungtis
The Dreams a Faroese Band 2011 in Torshavn.jpg|The Dreams, koncerto metu


## Nuorodos

* Nuotraukų galerija
Rytų Logonės regionas

**Rytų Logonės regionas** (, ) – administracinis regionas Čado pietinėje dalyje. Pietuose turi sieną su Centrinės Afrikos Respublika ir Kamerūnu. Administracinis centras – Doba.

## Geografija

Regionas yra savanų gamtinėje srityje. Prateka Logonės ištakos – Rytų Logonė ir Vakarų Logonė. Paviršius pietuose kalnuotas (iki 1188 m aukščio).

## Gyventojai
Regionas priklauso Adamavos kultūrinei zonai. Daugiau nei pusė krašto gyventojų yra Centrinio Sudano kalba kalbantys sarai (jų subetnosai ngambajai, lakai, mangai, bedžondai, gorai, gulajai). Pietvakarinėje regiono dalyje gyvena Adamavos-Ubangio kalbomis kalbantys karangai, kuo, nzakambajai, panai.

## Administracinis suskirstymas

Rytų Logonės regionas padalintas į 6 departamentus (skliaustuose – administracinis centras):
* Nja departamentas (Bebedžija)
* Nja Pendės departamentas (Gorė)
* Pendės departamentas (Doba)
* Rytų Kuho departamentas (Bodas)
* Vakarų Kuho departamentas (Bebotas)
* Mons de Lamo departamentas (Baibokumas)
Policijos diena

**Policijos diena** arba **Angelų sargų diena** – Lietuvos policijos profesinė šventė, švenčiama spalio 2 d. Nuo 2006 m. Lietuvos miestuose rengiamos policijos ir visuomenės šventės. Taip pat tradiciškai šią dieną rengiama sporto šventė, įteikiami apdovanojimai.

Spalio 27 d. minima Kriminalinės policijos diena.

## Istorija ne Lietuvoje
Angelų sargų šventė atsirado XVII a. Ispanijoje ir Prancūzijoje, ji buvo minima pirmąjį rugsėjo sekmadienį. XVII a. pabaigoje ją visos katalikų bažnyčios švente padarė popiežius Klemensas X, bet perkėlė į spalio 2 d.  

Angelai sargai suvokiami kaip savotiškas policininkų analogas. nes šių pareigūnų misija - rūpintis visuomenės ramybe, siekti susitaikymo, taikos, užtikrinti žmogaus saugumą. 

## Istorija Lietuvoje
Lietuvos policijos tradicijos ėmė formuotis 1918-1924 m., kai Lietuvoje įkurta milicijos organizacija, dirbo milicininkai savanoriai. 1924 m. sausio 1 d. milicija oficialiai pervardyta į policiją. Jos veiklą reglamentavo to meto įstatymai ir statutai. Pagrindiniai jų: 1920 m. gegužės 14 d. Milicijos įstatymas, 1935 m. gegužės 19 d. Valstybinio saugumo departamento statutas, Policijos aplinkraščių Sąvados ir Instrukcija policijos tarnautojams. 

Nuo 1924 m. policijos organizacija ne kartą keitėsi. Iš pradžių policijos reikalus tvarkė Vidaus reikalų ministerijos Piliečių apsaugos departamentas. Vėliau jis buvo reorganizuotas ir 1935 m. sausio 1 d. įkurtas Policijos departamentas, kuriam priklausė viešoji arba tvarkos, geležinkelio, pasienio, privatinė ir vandens kelių policija. Kriminalinė policija veikė kaip atskira Valstybės saugumo departamento dalis.

Pirmoji policijos šventė Lietuvoje įvyko 1921 m. spalio 2 d. Kaune. Oficialiai paskelbta 1925 m.

Atkuriant nepriklausomą Lietuvos valstybę 1990 m. gruodžio 11 d. priimtas Lietuvos Respublikos policijos įstatymas. Vilniaus Arkikatedroje Bazilikoje pašventinta policijos vėliava su devizu „Įstatymas ir teisėtumas“, atkurta Policijos diena – spalio 2-oji. Policijos darbuotojams rengti pirmaisiais nepriklausomybės metais Lietuvoje duris atvėrė Vilniaus policijos akademija, jos filialas Kaune, Klaipėdos aukštesnioji policijos mokykla.

## Šventės eiga
Profesinės šventės dieną visi policijos pareigūnai, tarp jų ir budintys gatvėse, vilki šventines uniformas. Policijos dienos šventiniuose renginiuose dalyvauja aukščiausieji šalies pareigūnai, vyksta iškilminga apdovanojimų ceremonija. Vilniaus Arkikatedros aikštėje rikiuojasi policijos būriai, Arkikatedroje bazilikoje aukojamos Šv. Mišios. Panašūs renginiai vyksta ir kituose šalies miestuose, rajonų centruose, visose Lietuvos teritorinėse policijos įstaigose. Kasmet pasirodo kinologų, raitosios policijos, antiteroristinių operacijų rinktinės „Aras“ kovotojų, ugniagesių-gelbėtojų atstovai. Vaikams organizuojamos lazerinio šaudymo varžybos, sporto aikštelėse vyksta vyrų gatvės krepšinio turnyrai, šventiniai koncertai.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* LR atmintinų dienų įstatymo 1 straipsnio papildymo ir pakeitimo įstatymo projekto aiškinamasis raštas
* Šiandien minima Angelų sargų arba Policijos diena. In: www.alkas.lt, 2013 10 02
Petras Stauskas

**Petras Stauskas** (g. 1919 m. birželio 20 d. Tolovkoje, Samaros gub., Rusijoje – m. 2003 m. vasario 28 d. Kaune) – dailininkas tapytojas, akvarelininkas, ilgametis Nacionalinio M.K.Čiurlionio dailės muziejaus direktorius.

## Biografija

P. Stauskas gimė 1919 m. Tolovkos kaime, Samaros gubernijoje, Rusijoje, tremtinių valstiečių Antano ir Kotrynos Stauskų iš Lietuvos šeimoje. 1922 m. su tėvais sugrįžo į Lietuvą, į jų žemę Jaskoniškėse, Zarasų apskrityje. Čia Dusetose lankė pradžios mokyklą, Antalieptėje - progimnaziją, o 1939 m. baigė Rokiškio J. Tumo-Vaižganto gimnaziją. Vėliau Kauno karo mokykloje mokėsi paskutinėje aspirantų laidoje. 1940 m. išlaikė egzaminus į Kauno dailės institutą Ąžuolų kalne. Karo mokyklai išsikėlus į Vilnių, perėjo mokytis į Dailės akademiją, kur buvo iš karto priimtas į antrą kursą. Pradėtuosius dailės mokslus 1941 m. birželio 14 d. rytą nutraukė areštas ir tremtis. Lageryje išbuvo dvejus metus. 1943 m. buvo paleistas, vėliau buvo mobilizuotas į 16-ąją lietuviškąją diviziją Balachnoje. Su ja perėjo visą Lietuvą, prie Tilžės buvo sužeistas. Vėliau buvo išsiųstas į Mandžiūriją kariauti su japonais. 1946 m. buvo demobilizuotas ir iki 1950 m. tęsė dailės studijas Vilniuje. 

1951–1988 m. buvo valstybinio M.K. Čiurlionio dailės muziejaus direktoriumi. P. Stauskui vadovaujant muziejui, buvo įsigyta nemažai išeivijos dailininkų darbų, buvo surengtos jų darbų parodos, pastatytas M. K. Čiurlionio kūrybai skirtas priestatas, Paveikslų galerija, skirta Mykolo Žilinsko dovanotai kolekcijai, Druskininkuose atidarytas M. K. Čiurlionio memorialinis muziejus, Įgulos bažnyčioje įsikūrusios skulptūros ir vitražo galerijos fonduose buvo išsaugota Juozo Zikaro „Laisvės“ skulptūra ir kt.

## Kūryba

Kūryba užsiėmė nuo 1952 m. Pasireiškė kaip taiklus portretų meistras. Jo darbuose atsiskleidžia Lietuvos kraštovaizdis, Kauno miesto panoramos, žymių Lietuvos kultūros žmonių portretai. P. Stausko tapybos technika akvarele pasižymi tapybiškumu, mažesniu dėmesiu piešiniui, didesne pagarba teptuko ženklams, laisvam liejimui. Šie bruožai užtikrina jam vietą tarp geriausių Lietuvos akvarelininkų. 

Sukūrė:
* teminių kompozicijų: „Kolūkiečių žiemos šventė“ – 1969, „Liaudies seimo prezidiumas“ –1980,
* peizažų: „Kaunas nuo Aleksoto“ – 1964, „Tėviškės namai“ – 1970, „Prie Sartų“ – 1981,
* portretų: Lazdynų Pelėdos – 1957 (LDM), Kazio Šimonio – 1970 (LDM), Rūtos Staliliūnaitės – 1972, Pauliaus Galaunės – 1975, 
* akvarelių: „Alėja Pažaislyje“ – 1968, „Kopos ir jūra“ – 1971, „Aukštaitija“ – 1973 (LDM), „Pavasaris Bradesiuose“ – 1981, ciklą „Krymo akvarelės“ – 1985.

P. Stauskas 1963-1977 m. buvo Lietuvos dailininkų sąjungos Kauno skyriaus pirmininkas. Kaune buvo surengęs individualias parodas 1964, 1969, 1979, 1985 ir 1999 m. 

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Petras Stauskas (''in memoriam'')
* Akvarelininkas Petras Stauskas 
* Petro Stausko tapybos ir akvarelės kolekcija
Medūza (Caravaggio)

**Medūza** (kitaip **Medūzos galva**) – italų baroko dailininko Karavadžo (1571–1610) tondo formos paveikslas, vaizduojantis nukirstą Medūzos galvą.

## Apie paveikslą

Paveikslas nutapytas apie 1595-99 m. Jį užsakė Karavadžo rėmėjas kardinolas Francesco del Monte ir padovanojo Toskanos didžiajam hercogui Frančeskui I Medičiui. Medičių kolekcijoje paminėtas 1631 m., esantis ant turnyro skydo.

Pagal mitus Medūza buvo gorgonė, kurios galvą juosė gyvatės ir kas tik pamatydavo jos akis, tas suakmenėdavo. Persėjas nukovė ją žiūrėdamas per veidrodį. Apskrita paveikslo forma yra dėl to, kad drobė aptrauktų medinį skydą. Karavadžas nutapė du paveikslų variantus (ankstesnis ir mažesnis yra privačioje kolekcijoje). Jame pavaizduota Medūzos galva tik nukirsta ir ne tiek kelia siaubą, kiek atrodo pati išsigandusi. Medūzos galvai, spėjama, pozavo vyras ar berniukas.

## Išnašos

## Nuorodos
* wga.hu 
* theguardian.com
Jupiteris ir Ijo

**Jupiteris ir Ijo** – vienas iš keturių mitologinių paveikslų, kuriuos apie 1531-32 m. nutapė italų renesanso dailininkas Antonijus Alegris, pramintas Koredžu.

## Apie paveikslą

Mitologinių paveikslų seriją Ovidijaus „Metamorfozių“ motyvais, kuri turėjo dekoruoti Gonzagų pilies rūmų kambarį, užsakė Mantujos markizas Federikas Gonzaga. Paveikslų serija vaizdavo Jupiterio meilės scenas. Visuose paveiksluose (kiti − „Ganimedo pagrobimas“, „Danaja“, „Leda ir gulbinas“) Jupiteris įgauna ne žmogaus formą tam, kad patenkintų savo aistras: suviliotų moterį, Ganimedo atveju − pagrobtų berniuką. 

Paveikslai yra atvirai erotinio charakterio. XVI a. pradžioje Italijoje vyravo katalikiškos religinės pasaulėžiūros normos ir atviras seksualinio akto, net ir privačioje erdvėje, vaizdavimas mene buvo draudžiamas. Tokiu būdu, norėdamas pavaizduoti meilės sceną dailininkas turėdavo tai daryti ypač atsargiai ir nenukrypdamas nuo priimtų normų. „Jupiteryje ir Ijo“ Jupiterio prisilietimas prie Ijo vos juntamas, pagoniškų mitų grubaus išprievartavimo auka Ijo paversta pagal antikinius moters grožio idealus nutapyta, malonume ir ekstazėje paskendusia nimfa. 

Paveikslo scenos veiksmas vyksta atvirai gamtoje, didelis ąsotis tikriausiai simbolizuoja vandenį (gyvybės simbolis). Ijo užklupta prie upelio ar šaltinio. Debesyje vos vos galima išskirti Jupiterio veidą ir jo bučinį. Viena, debesies pavidalo ranka, Jupiteris apglobia Ijo. Paveikslas pažymėtinas plačiu *[[sfumato]]* naudojimu Ijo figūroje. Koredžo sugebėjimas suderinti klasikinio vaizdavimo formas su mistiškumu ir emociškumu padarė įtakos vėlesniems baroko dailininkams.

Pagal Sen. Graikijos mitus Ijo buvo nekalta Heros šventyklos mergelė. Jupiteris ją pamatė ir įsimylėjo. Nenorėdamas, kad jo žmona Hera pamatytų, pasivertė į debesį ir išprievartavo Ijo. Hera visgi apie tai sužinojo ir iš keršto pavertė Ijo balta karve. Federikas Gonzaga tikriausiai paveikslą ir jį akomponuojantį „Ganimedo pagrobimą“ padovanojo imperatoriui Karoliui V. Šis poelgis galėjo turėti simbolinę prasmę: imperatorius Karolis V buvo galingiausias to meto Europos valdovas, o paveikslai simbolizavo galios pasireiškimą. 1605 m. paveikslus įsigijo imperatorius Rudolfas II.

## Išnašos

## Nuorodos
* wga.hu 
* independent.co.uk
* smarthistory
Drestas II

**Drestas** – Piktų karalius, valdęs VI amžiuje.

## Biografija
Pagal „Piktų kroniką“, Drestas II valdė VI amžiuje trisdešimt metų tarp Nechtono I ir Galano. Jis turėjo epitetą *Gurthinmoch*, kurio tiksli reikšmė nežinoma, bet pirmoji žodžio dalis gali būti susijusi su valų kalbos žodžiu *gwrdd*, kas išvertus reiškia „didysis“.

## Nuorodos
* Piktų kronika
Kerdikas

**Kerdikas** (, m. 534 m.) – Vesekso karalius (519–534 m.), Eleso sūnus.

## Biografija

Pagal „Anglosaksonišką kroniką“, 495 metais į Britaniją penkiais laivais atplaukė saksai, vadovaujant Kerdikui ir jo sūnui Kinrikui. Jie sumušė britus ties Kerdikesoru ir įsikūrė salos pietuose. 508 metais Kerdikas laimėjo prieš britų karalių netoli jo miesto, vardu Natanleodas, kuris nuo šiol ėmė vadintis Kerdikesfordas (dabartinis Čarfordas). Tame mūšyje žuvo penki tūkstančiai britų. 514 metais į pagalbą Kerdikui atvyko giminaičiai Vitgaras ir Stufas. 519 metais saksai atlaikė dar vieną pergalę prieš britus prie Kerdikesfordo ir įsitvirtino Britanijos pietuose. Tie metai skaitosi Vakarų saksų, arba Vesekso karalystės įkūrimo metai. Kerdikas bei Kinrikas ir toliau sėkmingai kovojo su britais. 527 metais atlaikė pergalę prie Kerdikeslio, o 530 metais užėmė Vaito salą.

## Literatūra
* Англосаксонские хроники
* Beda «Церковная история народа англов»
* Yorke, Barbara *Kings and Kingdoms of early Anglo-Saxon England* – London: Seaby, 1990. ISBN 1-85264-027-8
* Kirby, D.P. *The Earliest English Kings* – London: Unwin Hyman, 1991. – ISBN 0-04-445691-3

## Nuorodos
* Vesekso karalių geneologinis medis 
* 
* ШЭРОН ТЁРНЕР. История англо-саксов, КН. III, ГЛ. II. „Кердик вторгается в Южную часть Острова и основывает Королевство Уэссекс. – Борьба его наследников с бриттами“ на сайте «БРИТАНИЯ (400–1066 РХ»
Zefyras

*Zefyras (dievas) – Graikų dievas.
*Zefyras (maistas) – saldėsis iš cukraus, vaisių ir kiaušinių.
Zefyras (maistas)

**Zefyras** –  saldėsis, kuris gaminamas iš cukraus, vaisių košelės ir kiaušinių baltymų.

Zefyrai gaminami plakant vaisių ar uogų košelę (dažniausiai obuolių) su cukrumi ir kiaušinių baltymais. Dažnai dar naudojami tirštikliai zefyrams formuoti: pektinas, agaragaras, želatina. Taip pat populiari zefyro versija padengta šokoladu. Plačiai gaminami ir parduodami buvusiose Sovietų Sąjungos teritorijose.
Biskvitas

**Biskvitas** – saldus kepinys iš miltų, cukraus ir kiaušinių. Kartais dar vadinamas kempinės pyragu dėl panašios tekstūros į kempinę. Labiausiai paplitęs Europoje, bet populiarus ir Azijoje, JAV.

## Variacijos
Jungtinėje Karalystė populiariausia biskvito forma yra „Viktorijos sumuštinis“ – biskvitas, perteptas aviečių uogiene ir kremu. JAV populiariausias biskvitas vadinamas *svaro tortu*, nes biskvitui paruošti naudojama po svarą visų ingredientų: miltų, cukraus, kiaušinių ir sviesto.
Kovinių narų tarnyba

**Kovinių narų tarnyba**, *KNT* – Lietuvos Specialiųjų operacijų pajėgų dalinys, skirtas veikti vandenyse ir sausumoje. 

## Kovinių narų tarnybos užduotys
* specialioji žvalgyba (sausumoje, vandenyje);
* tiesioginiai veiksmai (sausumoje, vandenyje);
* abordažo, sulaikymo ir eskortavimo operacijos;
* karinė parama.

2012 m. spaudos pranešimų duomenimis NATO atstovai mano, kad „Lietuvos SOP, ypač jų jūrinis komponentas – Kovinių narų tarnyba, artimos ir vidutinės perspektyvos laikotarpiu gali būti ypač naudingas NATO ir Europos Sąjungos prieš piratavimą Indijos vandenyne nukreiptose misijose“.

## Istorija
Šio dalinio pavadinimas ir pavaldumas einant laikui kelis kartus keitėsi.
* 1992 m. sausio 2 d. – Savanoriškosios krašto apsaugos tarnybos (SKAT) štabo viršininko Jono Gečo potvarkiu įkurtas *SKAT narų plaukikų klubas „SKAT Nautilius"*. Jame sukurtas kovinių plaukikų branduolys, imtos kurti nardymo procedūros bei taisyklės, kovos narų taktika.
* 1993 m. – Krašto apsaugos Geležinio vilko brigados Nemirsetos MDB įkurtas *Narų-plaukikų būrys*. Būryje buvo 15 karių ir nardymo ekipuotė. 
* 1996 m. gruodžio 12 d. – Krašto apsaugos ministro įsakymu 7-o Dragūnų pamario gynybos bataliono *Žvalgų-narų būrys* pertvarkytas į *Kovinių plaukikų būrį*.
* 2000 rugpjūčio 9 d. – Krašto apsaugos ministro įsakymu Kovinių plaukikų būrys perduotas į Vakarų brigados vado pavaldumą. 
* 2001 balandžio 5 d. – Kariuomenės vado įsakymu Kovos plaukikų būrys perkeltas iš Motorizuotosios pėstininkų brigados „Žemaitija“ į Karinių jūrų pajėgas ir pavadintas *Povandeninių veiksmų komanda* (PVK). PVK sudarė valdymo, kovinė, narų išminuotuojų, instruktorių bei aprūpinimo grupės.
* 2002 m. – Povandeninių veiksmų komanda operacijų metu tampa pavaldi Specialiųjų operacijų junginio vadui. Pradeda intensyviai dalyvauti Lietuvos specialiųjų operacijų pajėgų parengime bei pasiruošime kovinėms užduotims. 
* 2004 m. pabaiga – Povandeninių veiksmų komanda aprūpinama technika iš Specialiųjų operacijų junginio (SOJ). Parengiamas kvalifikuotas personalas daugiau specifinių užduočių atlikti. Suburiamas naujas padalinys - *Kovinių valčių grupė*. Pradedama įsisavinti kovinių valčių taktika.
* 2002-2006 m. – povandeninių veiksmų komanda vykdo kovinį rengimą SOJ eskadrono „Aitvaras“ sudėtyje, dalyvauja kovinėse operacijose. 
* 2007 m. sausio 1 d. – Specialiųjų operacijų junginyje įkuriama *Kovinių narų tarnyba*, į kurią pereina PVK koviniai narai.
* Nuo 2007 m. – Kovinių narų tarnybos kariai dalyvauja Tarptautinių saugumo paramos pajėgų misijoje (ISAF, ) Afganistane. 
Koviniai narai Afganistane, kur nėra vandens, sėkmingai veikia ir sausumoje. Tiesioginių veiksmų operacijose koviniai narai bendradarbiauja su kitais SOP kariais.

## Nuorodos
Laima Adlytė

**Laima Adlytė–Pakuckienė** (g. 1971 m. kovo 9 d. Vilniuje) – tarptautinė šimtalangių šaškių sporto meistrė, daugkartinė Lietuvos čempionė. Treneris – Edvardas Bužinskis.

## Sporto pasiekimai

2013 m. ji jau buvo šešis kartus Lietuvos čempionė. Svariausias jos laimėjimas – 2001 m. Pasaulio moterų šimtalangių šaškių čempionate  iškovotas bronzos medalis. 2013 m. Estijoje vykusių Europos tarptautinių šaškių komandų pirmenybių „greitųjų“ šaškių varžybose Lietuvos moterų komandoje iškovojo sidabrą.

Tarptautinės šaškių federacijos (FMJD) 2013 m. sausio mėn. paskelbtoje klasifikacijoje L. Adlytė užėmė penkioliktą vietą su 2227 taškais tarp geriausių.

Vilniaus Gedimino technikos universiteto Mechanikos fakultete  2007 m. baigė Pramonės technologijų inžinerijos bakalauro studijų programą. Yra Lietuvos Karo akademijos darbuotoja.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* L. Adlytės turnyrų rezultatai 
* Laima Adlytė (''Lietuvos sporto enciklopedija'')
Elmundas

**Elmundas** () – senovės Kento karalius, valdęs 785–786 metais.

Elmundas buvo Efos, karaliaus Cheberto brolio, sūnus. Karaliumi tapo 785 metais, kada mirė jo dėdė.

Mersijos karalius Оfa 786 metais sutriuškino Veseksą. Ten jis pasodino į sostą savo žentą Beortriką, o užpuolus Kentą jis laimėjo ir užmušė Elmundą. Soste jį pakeitė jo sūnus Edbertas III.

## Nuorodos
* http://www.allmonarchs.net/uk/other/saxon/kent/ealhmund.html 
* Bierbrier, M.L., «Genealogical Flights of Fancy. Old Assumptions, New Sources», *Foundations: Journal of the Foundation for Medieval Genealogy*, 2:379-87.
* Garmonsway, G.N. ed., *The Anglo-Saxon Chronicle*, London: J. M. Dent & Sons, Ltd.
* Kelley, David H., «The House of Aethelred», in Brooks, Lindsay L., ed., *Studies in Genealogy and Family History in Tribute to Charles Evans*. Salt Lake City: The Association for the Promotion of Scholarship in Genealogy, Occasional Publication, No. 2, pp.&nbsp;63–93.
* Lapidge et al (Hrsg.): *The Blackwell Encyclopaedia of Anglo-Saxon England*. Wiley-Blackwell, Oxford u.a. 2001, ISBN 978-0-6312-2492-1.
* D. P. Kirby: *The Earliest English Kings*, Routledge, 2000, ISBN 978-0415242110.
* Julia Barrow, Andrew Wareham (Hrsg.): *Myth, Rulership, Church and Charters: Essays in Honour of Nicholas Brooks*, Ashgate, 2008, ISBN 978-0-7546-5120-8.
Anonymous

**Anonymous** (*anonimas*) – tarptautinis aktyvistų ir haktyvistų tinklas. Jis išgarsėjo dėl savo plataus masto DDoS atakų prieš įvairias vyriausybes, religines grupes ar korporacijų tinklapius.

„Anonymous“ atsirado 2003 m., kai išgarsėjo paveikslėlių apsikeitimo svetainė „4chan“. „Anonymous“ grupės nariai dažnai atpažįstami dėvintys Guy Fawkes kaukes.

Šis tinklas pradžioje veikė kaip decentralizuota internetinė bendruomenė, daugiausia veikusi anonimiškai pasirinktam tikslui pasiekti. 2008 m. su projektu „Chanologija“ (didelis protestų, interneto svetainių puolimo ir kt. veiksmai prieš Scientologijos bažnyčią) prasidėjo „Anonymous“ grupės tarptautinė veikla.

Grupė aktyviai reiškiasi pasisakant prieš interneto laisvės varžymus, antipiratinius įstatymus. Dar vėliau „Anonymous“ taikiniais buvo JAV, Izraelio, Tuniso, Ugandos ir kitų šalių vyriausybės, vaikų pornografijos svetainės, autorinių teisių saugotojai, korporacijos, tokios kaip PayPal, MasterCard, Visa ir Sony. „Anonymous“ grupė viešai pritarė Wikileaks ir Occupy veikloms.

Dėl savo veiklos daug šios grupės narių buvo suimti JAV, Australijoje, Jungtinėje Karalystėje, Nyderlanduose ir kitose. Grupės šalininkai ją vadina skaitmeniniais Robinais Hudais, tuo tarpu priešininkai juos vadina kiberteroristais 2012 m. žurnalas „Time“ „Anonymous“ įvardijo kaip vieną iš 100 įtakingiausių pasaulio veikėjų.

2022 m. programišių grupuotė „Anonymous“ išplatino pranešimą, kuriame griežtai smerkė Rusijos išpuolius Ukrainoje ir paskelbė kibernetinį karą prieš Vladimiro Putino ir Aleksandro Lukašenkos vyriausybes. Rusijoje kurį laiką neveikė kai kurie propagandiniai informacijos sklaidos kanalai, tame tarpe „Russia Today“.

## Šaltiniai
Tandžilės regionas

**Tandžilės regionas** (, ) – administracinis regionas Čado pietinėje dalyje. Administracinis centras – Lajus.

Regionas sudarytas 2002 m., padalinus Logonės regioną.

## Geografija

Regionas yra savanų gamtinėje srityje. Prateka Logonės upė.

## Gyventojai

Svarbiausios etninės grupės yra marbai (19,8 %), lelai (13,9 %), nangtčerai (13,6 %), sarai (12,6 %), gabriai (10,6 %).

## Administracinis suskirstymas

Tandžilės regionas padalintas į 2 departamentus (skliaustuose – administracinis centras):
* Rytų Tandžilės departamentas (Lajus)
* Vakarų Tandžilės departamentas (Kelas)
Vidurio Šario regionas

**Vidurio Šario regionas** (, ) – administracinis regionas Čado pietinėje dalyje. Pietuose turi sieną su Centrinės Afrikos Respublika. Administracinis centras – Sarhas.

## Geografija

Regionas yra savanų gamtinėje srityje. Prateka Šaris su savo intakais (Uhamu, Bahr Auku, Bahr Keita, Bahr Salamatu, Gran Sidu), rytuose plyti šlapynių plotai.

## Gyventojai
Didžioji dalis krašto gyventojų yra Centrinio Sudano kalba kalbantys sarai (jų subetnosai kaba naa, kaba deme, kulfai, ngamai, lutosai). Yra Adamavos-Ubangio kalbomis kalbančių grupelių: tuniai, dajai.

## Administracinis suskirstymas

Vidurio Šario regionas padalintas į 3 departamentus (skliaustuose – administracinis centras):
* Barh Koho departamentas (Sarhas)
* Gran Sido departamentas (Maras)
* Lak Iro departamentas (Kjabė)
Haktyvistai

**Haktyvistai** (sudaryta iš „hakerių“ ir „aktyvizmo“) – internetinis judėjimas, tam tikromis veiklomis kompiuteriais ir kompiuterių tinklais siekiantis įvairių tikslų. Ši veikla gali pasiekti panašius tikslus kaip protestai, aktyvizmas ar pilietinis nepaklusnumas.

Haktyvizmas kaip terminas dažnai apibūdinamas skirtingai – kai kur šis terminas reiškia kiberterorizmą, o kitur sustojama ties įsilaužimu į kompiuterius ar jų sistemas norint pasiekti tam tikrų socialinių tikslų.
Vadajaus regionas

**Vadajaus regionas** (, ) – administracinis regionas Čado rytinėje dalyje. Rytuose turi sieną su Sudanu. Administracinis centras – Abešė.

2008 m. iš pietinės Vadajaus regiono dalies sudarytas Silos regionas. Regionas yra iš dalies Darfūro kultūriniame regione, seniau čia gyvavo Vadajaus valstybė.

## Geografija

Regionas yra Sahelio gamtinėje srityje. Iškilusi Vadajaus aukštumų sritis. Yra keletas vadžių (Batos, Bilėjos, Rimės).

## Gyventojai

Regionas priklauso Darfūro (Vadajaus) kultūrinei zonai. Jame gyvena Nilo-Sacharos (mabų grupės) kalbomis kalbančios etninės grupės: mabai, tamai, masalitai, amdangai, mararitai, asangoriai, kendedžiai, surbachaliai, marfai, karangai. Yra bagarų (arabų). Nuo XVI a. teritorijas kontroliavo Vadajaus sultonatas, kuriame mabai buvo valdančioji etninė grupė.

## Administracinis suskirstymas

Vadajaus regionas padalintas į 3 departamentus (skliaustuose – administracinis centras):
* Abdi departamentas (Abdi)
* Asunghos departamentas (Adrė)
* Varos departamentas (Abešė)
Enmundas

**Enmundas** () – Kento karalius. Eopos, kurio tėvas Ingialdas buvo Kutredo brolis, sūnus. Enmundas valdė Kento vakarinę dalį. 764 metais jis mirė ir jo žemes ėmė valdyti jo brolis Chbertas.

## Nuorodos
* http://www.allmonarchs.net/uk/other/saxon/kent/sigered_eanmund_eadberht_ii.html 
* Lapidge et al. (Hrsg.): *The Blackwell Encyclopaedia of Anglo-Saxon England*. Wiley-Blackwell, Oxford u.a. 2001, ISBN 978-0-6312-2492-1.
* Barbara Yorke: *Kings and Kingdoms of early Anglo-Saxon England*, Routledge, London-New York 2002, ISBN 978-0-415-16639-3.
* Eanmund 2 in Prosopography of Anglo-Saxon England (PASE)
* Eanmund in Foundation for Medieval Genealogy
Vadi Firos regionas

**Vadi Firos regionas** (, ) – administracinis regionas Čado rytinėje dalyje. Rytuose turi sieną su Sudanu. Administracinis centras – Biltinė.

Iki 2002 m. šis regionas vadintas Biltinės prefektūra.

## Geografija

Regionas yra Sahelio gamtinėje srityje. Yra keletas vadžių (Havaro, Firos, Karmos, Enės). Iškilęs Kapkos masyvas.

## Gyventojai
Regionas priklauso Darfūro (Vadajaus) kultūrinei zonai. Pagrindiniai regiono gyventojai yra zaghavai, kalbantys viena Nilo-Sacharos kalbų. Yra bagarų (arabų).

## Administracinis suskirstymas

Vadi Firos regionas padalintas į 3 departamentus (skliaustuose – administracinis centras):
* Biltinės departamentas (Biltinė)
* Dar Tamos departamentas (Gereda)
* Kobės departamentas (Iriba)
Vidareidis

**Vidareidis** (, , 'medinė sąsmauka') – šiauriausia Farerų salų gyvenvietė ir savivaldybė Vijojaus saloje.

Į šiaurę nuo kaimo stūkso Vilingadalsfjalo kalnas, iškilęs 844 metrus virš jūros lygio. Tai aukščiausias Šiaurinių salų kalnas bei trečias pagal dydį Fareruose. Šiaurės pakrantėje yra šiauriausias Farerų geografinis taškas – Enibergo kyšulys (754 m), antra aukščiausia jūros uola Europoje. Į vakarus nuo gyvenvietės yra matomos Borojaus ir Kunojaus salos. Rytuose matoma Fuglojaus sala. Pietuose nuo gyvenvietės stūkso kūgio formos Malinsfjalo kalnas (751 m).

Vidareidyje yra bažnyčia, parduotuvė bei viešbutis su restoranu, kuriame tiekiami tradiciniai patiekalai.

## Galerija

Church of Viðareiði, Faroe Islands.JPG|Bažnyčia
Viðareiði, Faroe Islands (6).JPG
Vidareidi.jpg


## Šaltiniai
Sarhas

**Sarhas** () – miestas Čado pietuose, prie Šario upės, 560 km į pietryčius nuo Ndžamenos. Vidurio Šario regiono administracinis centras. Trečias pagal dydį Čado miestas; dauguma jo gyventojų – sarai (pagal juos miestas ir pavadintas). Pro miestą eina Ndžamenos–Bangio plentas, yra oro uostas. Medvilnės valymo, tekstilės pramonė. Vystoma komercinė žvejyba. Yra Sarho nacionalinis muziejus, universitetas (įkurtas 2010 m.).

## Istorija

Miestas pradėjo kurtis iš prancūzų įsteigtų darbo stovyklų, iš kurių darbininkai gabenti į Kongo geležinkelio statybas. XX a. vid. tapo tekstilės pramonės centru. Iki 1972 m. miestas vadintas ***Fort Aršambo*** (*Fort Archambault*).

## Šaltiniai
Mundu

**Mundu** () – miestas pietvakarių Čade, prie Vakarų Logonės (Mberės) upės, 475 km į pietus nuo Ndžamenos. Vakarų Logonės regiono administracinis centras. Tai antras pagal dydį šalies miestas, daugumą jo gyventojų sudaro sarai. Transporto mazgas: keliai į Kelą, Dobą, Gorę, Lerę; yra oro uostas. Medvilnės, aliejaus, alaus, tabako pramonė. Veikia universitetas (įkurtas 2008 m.).

## Istorija

Mundu 1923 m. įkurtas prancūzų.

## Šaltiniai
Ana, ypatingas malonumas

**Ana, ypatingas malonumas** () – 1973 m. Italijoje sukurta kriminalinė drama.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Edwige Fenech – Ana
* John Richardson – Lorenco
* Corrado Pani – Gvido
* Ettore Manni – Zuko
* Corrado Gaipa – daktaras

## Turinys

Po susišaudymo Milano gatvėse gangsteris Gvido savo boso išsiunčiamas kuriam laikui iš miesto, kad nekristų į akis policijai. Atvykęs į Bergamą, jis netrunka susipažinti su Ana – kavinėje dirbančia uždaro būdo mergina. Nors Gvido šiurkštus ir valdingas, Ana netrunka jį įsimylėti ir tapti nuo jo priklausoma. Atvykusi kartu su juo į Milaną, Ana padeda jam pervežti narkotikų kontrabandą per sieną, o pati įtraukiama į prostitucijos verslą, kur tampa mergina pagal iškvietimą. Netrukus ji sužino esanti nėščia, o Gvido pareikalauja daryti abortą. Ana sugeba nuo jo pasprukti ir pasislėpti Romoje pas draugę, tuo tarpu Gvido su keliais gangsteriais suimamas ir įkalinamas 6 metams.

Praėjus kuriam laikui, Ana įsikuria Romoje su sūnumi, ima susitikinėti su vienu gydytoju ir, kai atrodo, kad gyvenimas nurimo, vėl pasirodo Gvido. Grasindamas jos sūnaus gyvybei bei kad papasakos jos draugui apie praeitį, jis priverčia Aną grįžti į Milaną, kur vėl nori kad ji dirbtų prostitute. Ši išvažiuoja su juo, eina į klubą, tačiau, išsmukusi anksčiau, nuvažiuoja į Gvido namus, tikėdamasi pasisavinti šio pinigus iš seifo. Jai nespėjus pasišalinti, grįžta Gvido. Abu griebiasi ginklų, įvyksta susišaudymas, jis miršta, o Ana sunkiai sužeidžiama. Sužinojęs apie įvykį, jos draugas daktaras su sūnumi vyksta į Romą, kur susitinka su ja ir pažada pasirūpinti sūnumi, kol ši pasveiks. Po keleto dienų jis gauna pranešimą, kad Ana mirė ir lieka vienas su jos sūnumi…
Antonijs Urbšs

**Antonijus Urbšas** (1879 m. lapkričio 29 d. Rokiškyje, Rusijos imperija – 1965 m. rugpjūčio 17 d. Montserato vienuolyne, Ispanija) – katalikų kunigas, pirmasis Liepojos vyskupijos vyskupas.

## Biografija

Gimė 1879 m. lapkričio 29 d. Rokiškyje. Būdamas 10 metų neteko tėvo ir su mama išvyko gyventi į Varkavos kaimą, kur baigė mokyklą. 1898 m. įstojo į Sankt Peterburgo katalikų dvasinę akademiją, 1903 m. įšventintas į kunigus ir pakviestas kunigo Jeronimo Klopotovskio dirbti į Mogiliavą. 1903-1904 m. Varaklianų Šv. Marijos bažnyčios vikaras. 1904-1911 m. Rygos Šv. Pranciškaus bažnyčios vikaras. 1911-1920 m. Daugpilio Mergelės Marijos Nekaltojo Prasidėjimo bažnyčios prepozitas. 1922 m. pradėjo dirbti Rygos arkivyskupijoje. 1924 m. tapo monsinjoru, o 1937 m. prelatu. 1938 m. birželio 29 d. tapo naujai įkurtos Liepojos vyskupijos vyskupu. 1944 m. rugsėjį pasitraukė į Vokietiją, kur apsistojo Loros kapucinų vienuolyne. Po II pasaulinio karo lankėsi dipukų stovyklose, kur laikydavo mišias. 1949 m. pavasarį išvyko į Montserato vienuolyną. 1953 m. kovo 22 d. vienuolyne apsilankius popiežiui Pijui XII jam buvo suteiktas *Pontificio Solio Adstans* titulas. Mirė 1965 m. rugpjūčio 17 d. Montserato vienuolyne, kur ir buvo palaidotas vienoje iš kriptų.

## Nuorodos
* Biografija (lat.)
Vladislava Androlojc

**Vladislava Androlojc–Valiukevič** (g. 1965 m. balandžio 25 d. Vilniuje) – Lietuvos šaškininkė, tarptautinė didmeistrė (paprastosios šaškės, 1994), tarptautinė meistrė (šimtalangės šaškės, 2000), sporto organizatorė.

1988 m. baigė Vilniaus universitetą. Vilniaus šachmatų ir šaškių sporto mokyklos auklėtinė. Treneriai: K. Lubys (pirmasis, 1976–1978), Grigorijus Leibovičius (1978–2005).

## Sporto pasiekimai

SSRS sporto meistrė (1982), SSRS didmeistrė (1987). Daugkartinė Lietuvos čempionė: paprastųjų šaškių (1980, 1982, 1984–1987, 1992, 1998), šimtalangių šaškių (1984, 1992, 1996, 1997, 2002, 2003), greitųjų paprastųjų šaškių (1990).

Buvo tris kartus SSRS rusiškų šaškių čempione (1982, 1986, 1987), vicečempione (1985). 1986 m. Pabaltijo turnyro paprastųjų šaškių varžybose užėmė 3 vietą, 2002 m. Europos šimtalangių šaškių čempionate – 9 vietą. Pasaulio paprastųjų šaškių čempionė (1992), vicečempionė (1994). 1995 m. pasaulio paprastųjų šaškių čempionate užėmė 4 vietą, 1996 m. – 7 vietą, 2001 m. šimtalangių šaškių čempionate – 11 vietą.

1988–1998 m. buvo Lietuvos vaikų ir jaunimo centro šaškių būrelio vadovė, 1998–2008 m. buvo Lietuvos šaškių federacijos generalinė sekretorė.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Vladislava Androlojc (''Lietuvos sporto enciklopedija'')
Boris Družinin

**Borisas Družininas** (, g. 1938 m. spalio 21 d. Sverdlovske, Rusijoje) – Rusijos ir Lietuvos šaškininkas, tarptautinis meistras, knygų apie šaškes autorius. 

SSRS ir Rusijos nusipelnęs treneris. Kaip žaidėjas jis buvo SSRS čempionu. Nižnij Tagile (Rusija) įkūrė pirmąją SSRS specializuotą vaikų ir jaunimo šaškių sporto mokyklą. Po to gyveno ilgą laiką Ukrainoje (Sumuose ir Zaporožėje). 

1990 m. B. Družininas persikėlė į Lietuvą. Šiuo metu jis gyvena Mažeikiuose.

Nuo 2002 m. – Sankt Peterburgo tarptautinės šachmatų ir šaškių akademijos akademikas.

2018 m. duomenimis, tarptautinę šaškių karjerą mažeikiškis B. Družininas tęsė veteranų kategorijoje.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Boris Družinin  (*fmjd.org*)
Arūnas Norvaišas

**Arūnas Norvaišas** (1963 m. spalio 15 d. – 2023 m. birželio 24 d.) – Lietuvos šaškininkas, didmeistris. Lietuvos klubų komandiniame čempionate žaidė kaip komandos Klaipėdos ISK "Pamarys" narys.
 
## Pasiekimai
*  Devyniskart Lietuvos paprastųjų šaškių čempionas
* keliskart Lietuvos klubų čempionas
* SSRS paprastųjų šaškių čempionas (1985 m.) ir prizininkas
* 2015 m. greitųjų šaškių pasaulio čempionas 
* 2015 m. Pasaulio paprastųjų šaškių žaibo čempionatas: 18 vieta (11 tšk. tarp 84 dalyvių)(surinko 14 taškų iš 18 galimų)
* 2017 m. Pasaulio taurės I etapo "Portugal-2017" Paprastųjų šaškių čempionas

## Šaltiniai
Darius Jasevičius

**Darius Jasevičius** (g. 1981 m. gegužės 13 d. Vilniuje) – Lietuvos boksininkas (pirmo pusvidutinio svorio kat.). 

2006 m. baigė Rygos Baltijos rusų institutą. Boksavosi 1993–2005 m. Treneriai: V. Gaibel (pirmasis), V. Učajevas, V. Bajevas (2000-2005 m.). 

## Sporto pasiekimai

Buvo 3 kartus Lietuvos čempionu (2000, 2001, 2005). Pasaulio jaunimo (1998, Argentina), Europos jaunimo (1999, Kroatija), Europos (2000, Suomija) čempionatų bronzos medalininkas. 

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Darius Jasevičius Lietuvos sporto enciklopedijoje
Stanisław Pławski

**Stanislovas Plavskis** (1883 m. rugsėjo 6 d. Rokiškyje, Rusijos imperija – 1950 m. rugpjūčio 7 d. Brvinuve, Lenkijos Liaudies Respublika) – politikas, visuomenės veikėjas.

## Biografija

Gimė 1883 m. rugsėjo 6 d. Rokiškyje, Motiejaus ir Onos Krikovskaitės šeimoje. 1909 m. baigė Rygos technikos universitetą. Po 1917 m. vasario revoliucijos Rusijoje įstojo į Lenkijos socialistų partiją. 1917 m. birželį Sankt Peterburge išrinktas į partijos komitetą. Po spalio revoliucijos gruodžio mėnesį išrinktas partijos tarybos pirmininku. 1918-1921 m. įsigalėjus bolševikams veikė pogrindinėje socialistų partijoje. 1921 m. išvyko į Lenkiją. 1922-1930 m. buvo Vilniaus darbo biržos vadovu ir darbo bei socialinės apsaugos ministro patarėjas. Buvo Vilniaus miesto tarybos narys. 1922 m. išrinktas į Lenkijos seimą kaip Lenkijos socialistų partijos kandidatas, 1928 m. perrinktas. Nuo 1930 m. dirbo darbo inspektoriumi Ivano Frankivske, o nuo 1932 m. Lvove. 1939 m. sovietams užėmus Lvovą dirbo miesto universitete dėstytoju. Miestą okupavus vokiečiams dirbo chemijos mokytoju profesinėje mokykloje. Nuo 1945 m. spalio 15 d. dirbo Darbo ir socialinės rūpybos ministerijoje. 1947 m. gegužį paskirtas Darbo inspekcijos departamento vadovu. 1948 m. tapo Lenkijos komunistų partijos nariu. Mirė 1950 m. rugpjūčio 7 d. Brvinuve.

## Nuorodos
* Geneologija ir biografija (lenk.)
Hvanasundas

**Hvanasundas** (, ) – kaimas ir savivaldybė Fareruose, Vijojaus saloje. Atsisukęs į Nordepilą, Borojaus saloje. Kaimus jungia užtvanka. Savivaldybėje yra šie kaimai:

* Hvanasundas
* Nordepilas
* Depilas
* Nordtoftiras
* Mulis

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Savivaldybės svetainė
Jūratė Raguckienė

**Jūratė Raguckienė** (g. 1960 m. gruodžio 10 d. Kaišiadoryse) – Lietuvos diplomatė, valstybės tarnautoja. Lietuvos ambasadorė Kroatijoje (nuo 2019 m. sausio mėn.).

## Biografija
1983 m. baigusi Vilniaus valstybinio pedagoginio instituto Matematikos fakultetą, dirbo komjaunimo struktūrose. 2001 m. tuometiniame Lietuvos teisės universitete baigė viešojo administravimo studijas.

1993–1994 m. buvo Lietuvos Respublikos Seimo kanclerio padėjėja. 1994 m. pradėjo dirbti Krašto apsaugos ministerijoje, buvo ministro L. Linkevičiaus sekretoriato vadovė.

1997–2000 m. – KAM Administracijos departamento direktoriaus pavaduotoja, 2000–2002 m. – Krašto apsaugos ministerijos sekretoriaus pavaduotoja. 2002 m. paskirta ministerijos sekretore, 2006 m. – KAM valstybės sekretore.

2009–2010 m. buvo KAM vyriausiaja patarėja. 2010–2013 m. dirbo Vienoje, buvo Lietuvos Respublikos nuolatinės atstovybės prie Europos saugumo ir bendradarbiavimo organizacijos gynybos patarėja.

2013 - 2019 m. – Užsienio reikalų ministerijos kanclerė, vadovavo Lietuvos paslapčių apsaugos koordinavimo komisijai.

Nuo 2019 m. sausio mėn. - pirmoji Lietuvos Respublikos ambasadorė Kroatijoje.

Apdovanota Prancūzijos Garbės legiono ordinu.

## Šaltiniai

|-

|-
Metodas (filmas)

**Metodas** () – 2004 m. sukurtas kriminalinis filmas, kuriame pagrindinį vaidmenį atliko britų aktorė bei modelis Elizabeth Hurley.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Elizabeth Hurley – Rebeka
* Jeremy Sisto – Džeikas Fyldsas
* Oliver Tobias – Tedis
* Carmen Du Sautoy – Mona, Rebekos motina
* Hannah Yelland – Betanė Fylds

## Turinys

Rebeka, populiari aktorė, grįžta filmuotis po trejų metų pertraukos. Jos partneris naujame filme – Džeikas Fyldsas, su kuriuo ji anksčiau yra turėjusi romaną. Juosta kuriama Rumunijoje, kur Džeikas atvyksta su savo žmona Betane, o Rebeka – su motina, nuo kurios yra psichologiškai priklausoma. Būsimas filmas – apie XX amžiaus pradžioje Indianoje vykusias žudynes, kurias, siekdama praturtėti, vykdė našlė Belle Gunners ir jos meilužis.

Pamažu aistra tarp Rebekos ir Džeiko sugrįžta ir šio žmona jį palieka, tačiau Rebekos, nuolat vartojančios vaistus, elgesys darosi neprognozuojamas, o greta filmavimo aikštelės, kaip ir filme, prasideda paslaptingos žmogžudystės.
Gipsy.cz

**„Gipsy.cz“** – romų hiphopo grupė iš Čekijos. Dalyvavo 2007 m. „Glastonbury“ festivalyje. Grupės pavadinimas išvertus reiškia „čigonai“, o „.cz“ – Čekijos interneto domenas. Visi grupės nariai (buvusieji ir dabartiniai) – romų tautybės.

Grupė atstovavo Čekijai 2009 m. Eurovizijos konkurse, vykusiame Maskvoje. Su daina „Aven Romale“ jie užėmė paskutinę vietą ir į finalą nepateko.

## Diskografija

### Albumai
* 2006: Romano Hip Hop
* 2008: Reprezent
* 2011: Desperado

## Nuorodos

* Oficiali svetainė (čekų, anglų k.)

|-