open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kuleše Košcelnės Šv. Apaštalo Bartalomiejaus bažnyčia

**Kuleše Košcelnės Šv. Apaštalo Bartalomiejaus bažnyčia** () – Romos katalikų bažnyčia šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Mazovijos Vysokio apskrityje, Kulešės Košcelnės valsčiuje, Kuleše Košcelnės kaime. Bažnyčia priklauso Kuleše Košcelnės Šv. Apaštalo Bartalomiejaus parapijai. Bažnyčia yra neogotikinio architektūros stiliaus, kuri yra pastatyta ant kryžiaus formos pagrindo ir kurią sudaro trys navos. Bažnyčios ilgis 55 m; plotis 25 m ir aukštis 48 metrai.  

## Istorija

1670 m. minima šioje vietoje stovėjusi maža medinė bažnyčia. 1730-1733 m. buvo pastatyta nauja medinė bažnyčia. Dabartinė bažnyčia pradėta statyti tarp 1911-1915 m., architektas buvo Józef Pius Dziekoński. Bažnyčios fundatorius buvo *Wincent Jonkajtys*. 1918-1926 m. statybos buvo užbaigtos, o pašventinta bažnyčia buvo 1939 m. birželio 18 dieną. 1987 m. rugpjūčio 31 d. bažnyčia buvo įtraukta į Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašą. 


Vaizdas:Kulesze-wnetrze.jpg
Vaizdas:Kulesze-prezbiterium.jpg

Vaizdas:Kulesze-witraze.jpg


## Nuorodos

* Aprašymas apie parapiją (lenk.) ;
* Parapijos tinklalapis (lenk.) ;
* Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašas (lenk.).
Arnasajaus draustinis

**Arnasajaus valstybinis ornitologinis draustinis** () – saugoma gamtos teritorija Uzbekistane, Džizako vilajete, pietrytinėje Kyzylkumų dykumos dalyje, 60 km nuo Džizako. Draustinis įsteigtas 1977 m. su tikslu apsaugoti ir tyrinėti Kyzylkumų gamtinius kompleksus.

Arnasajaus draustinis driekiasi Nurato kalnagūbrio šiaurinėje pašlaitėje, apima ten esančių Arnasajaus įdubų grupę. Įrengus Čardaros tvenkinį, dalis Syrdarjos vandens pradėjo plūsti į šias įdubas ir jas užliejo vandeniu. Gausu druskožemių, šlapynių, laikinų upių ir ežerų. Augalija daugiausia efemerinė, vyrauja kulkšnės, dygliažolės, druskės, pavasarį žydi tulpės. Gausu vandens paukščių (didysis baltasis garnys, pilkasis garnys, įvairios antys, didysis kormoranas, rožinis pelikanas, girnovė), pakrančių krūmynuose gyvena ondatros, šernai, šakalai, barsukai, vilkai, krūmyninės katės, toliau dykumoje yra graužikų, roplių.

## Šaltiniai
Pošvientnės Jėzaus Apsireiškimo bažnyčia

**Pošvientnės Jėzaus Apsireiškimo bažnyčia** () – Romos katalikų bažnyčia šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Balstogės apskrityje, Pošvientnės valsčiuje, Pošvientnės kaime. Bažnyčia priklauso Pošvientnės Jėzaus Apsireiškimo parapijai. Bažnyčia yra neogotikinio architektūros stiliaus. Bažnyčioje yra trys navos. Bažnyčios ilgis 51 m; plotis 28 m ir aukštis 51 metras.  

## Istorija

1486 m. šioje vietovėje buvo pastatyta pirmoji medinė bažnyčia. 1906 m. prasidėjo naujos bažnyčios statybos, kurios buvo užbaigtos 1907 metais. 1938 m. gegužės 3 d. bažnyčia buvo pašventinta. 2009 m. kovo 11 d. bažnyčia buvo įtraukta į Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašą.

## Nuorodos

* Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašas (lenk.);
* Aprašymas apie parapiją (lenk.) .
Vonsošo Jėzaus Prisikėlimo bažnyčia

**Vonsošo Jėzaus Prisikėlimo bažnyčia** () – Romos katalikų bažnyčia šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Grajevo apskrityje, Vonsošo valsčiuje, Vonsošo kaime. Bažnyčia priklauso Vonsošo Jėzaus Prisikėlimo parapijai. Bažnyčia yra gotikinio architektūros stiliaus. Bažnyčioje yra trys navos.

## Istorija

1508 m. prasidėjo naujos bažnyčios statybos, kurios buvo užbaigtos 1534 metais. Bažnyčios fundatorius buvo *Andrzej Noskowski*. Apie 1900 m. įrengta zakristija. 1956 m. liepos 27 d. bažnyčia buvo įtraukta į Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašą.

## Nuorodos

* Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašas (lenk.);
Čiaunlag

**Čiaunlag** () – 1951–1953 m. TSRS „Dalstrojaus” lagerių sistemoje veikęs sunkiųjų darbų lageris, kurio kaliniai dirbo „Dalstrojaus” I valdybos („Pašto dėžutė 14”) objektuose.

Valdybos vieta: Pevekas, Magadano sritis (dabar Čiukčių autonominė apygarda), Rusijos TFSR, TSRS. Netoliese jo buvo išdėstyti lageriniai punktai.

Įsteigtas ne vėliau 1951 m. rugsėjo 1 d., uždarytas tarp 1953 m. kovo 15 d. ir 1953 m. rugpjūčio 1 d.

Pavaldus: Vyriausiajai „Dalstrojaus” lagerių valdybai.

Įkurtas urano, kurį 1947 m. aptiko Igorio Roždestvenskio geologinės žvalgybos partija, gavybai. Nėra išlikę tikslių duomenų, kur būtent buvo naudojamas urano koncentratas iš Čiukčijos. Gali būti, kad jis buvo žaliava serijinei atominio ginklo gamybai (kuri pradėta jau po pirmųjų atominio ginklo bandymų). Dalstrojaus urano lageriai turėjo blogą šlovę, nes be atšiauraus klimato ir sunkaus darbo prisidėjo radioaktyvioji spinduliuotė. Baisiausia urano gavybos vieta iš visko sprendžiant buvo Kolymos lageris Butugyčagas, įėjęs į Čiaunlago sistemą. Per neilgą lagerio egzistavimo laiką šalia Severnyj gyvenvietės šalia jo išaugo kalinių ir lagerio personalo kapinės (tarp jų yra ir vaikų kapų).

Čiaunlagas veikė tik dvejus metus – nuo 1951 iki 1953 m. Urano gavyba nutraukta netikėtai ir nebuvo jokių planinių darbų užbaigimo priemonių: įsakius nutraukti gavybą viduryje dienos rūdynai buvo skubomis apleisti, vietoje liko daug įrangos ir įrankių.

Kalinių skaičius 1951 m. rugsėjo 1 d. buvo 10 941, 1952 m. birželio 19 d. – 7274.

Lageriniai punktai (nepilnas sąrašas):

* „Pevek”
* „Severnyj” (prie Peveko)
* „Vostočnyj” – Čiukčijos kalnyne, 60 km nuo Peveko, tarp Šyrokij ir Utinyj upeliukų. Turėjo vyrų ir moterų zonas. Lagpunktą sudarė apie 30 pastatų, tame tarpe urano sodrinimo fabriko pastatas.
* „Zapadnyj” (prie Peveko)
* „Butugyčiag” („Dalstrojaus” Tenkos valdybos teritorijoje)

## Išnašos

## Nuorodos
* Čaiunlagas „Memorialo” duomenų bazėje
* Daug nuotraukų iš buvusio Čaunlago lagerinių punktų
Andrusovo paliaubų sutartis

**Andrusovo paliaubų sutartis** − ATR ir Rusijos carystės sutartis, pasirašyta 1667 m. sausio 30 d. Andrusovo kaime netoli Smolensko. Ši ir Amžinosios taikos sutartis 1686 m. užbaigė 1654-1667 metų ATR-Rusijos karą.

## Derybos
1666 m. prasidėjusios derybos dėl faktiško kariuomenių ištuštėjimo baigėsi paliaubomis 13,5 metų laikotarpiui, kurios vėliau pratęstos dar 13 metų. Sutartį pasirašė iš ATR pusės – Jurgis Hlebavičius, iš Rusijos – Afanasijus Ordin-Naščiokinas.

## Sutarties sąlygos
Numatyta:
* 13,5 metų trukmės paliaubos, kurių metu šalys turi sutarti „Amžinosios taikos“ sąlygas;
* ATR oficialiai Maskvai perdavė Smolenską, Černigovo vaivadiją, Starodubo pavietą, Seversko žemę, taip pat pripažino prijungimą prie MDK kairiakrantės Ukrainos;
* Maskva atsisakė užkariavimų LDK teritorijoje;
* dešniakrantė Ukraina ir šiandienos Baltarusijos teritorija liko ATR;
* Kijevas perduotas Maskvai dvejų metų laikotarpiui (nors ši jį išlaikė ir įtvirtino kaip savą 1686 m. Amžinosios taikos sutartimi, mainais sumokėdama 146 tūkst. rublių);
* Zaporožės kazokai perėjo į bendrą valdymą ir bendrą tarnavimą prieš žengiančias basurmanų pajėgas;
* šalys sutarė padėti kazokams, jeigu ukrainiečių žemės (valdomas MDK ar ATR) pultų Krymo totoriai;
* specialiuose straipsniuose nustatyta tvarka dėl kalinių sugrąžinimo, religinio turto ir žemių atribojimo;
* garantuota prekybos laisvė tarp Maskvos ir ATR, taip pat pasiuntinių diplomatinis imunitetas.
Čiaūnčiukotlag

**Čiaūnčiukotlag** () – 1949–1957 m. TSRS „Dalstrojaus” lagerių sistemoje veikęs sunkiųjų darbų lageris, kurio kaliniai dirbo „Dalstrojaus” objektuose Čiukčijoje.

Kodinis žymėjimas: АВ-12.

Valdybos vieta: Pevekas, Čiukčių autonominė apygarda, Rusijos TFSR, TSRS.

Įsteigtas ne vėliau 1949 m. rugsėjo 20 d., uždarytas 1957 m. balandžio 16 d.

Pavaldus: 1951–1952 m. Vyriausiajai „Dalstrojaus” lagerių valdybai, 1953–1957 m. Gulago šiaurės rytų lagerių valdybai (USVITL).

Kalinių skaičius: iki 11 880.

Lagerio kaliniai dirbo: naudingųjų iškasenų gavyba ir perdirbimas, pramoninių ir hidrotechninių objektų statyba.

Lageriniai punktai (nepilnas sąrašas):

* Čiaūno Centrinės energetinės sistemos statyba
* Čiaūno Elektros perdavimo linijos Nr. 35 statyba
* Fabrikas Nr. 17 (sodrinimo)
* Fabrikas Nr. 251 (sodrinimo)
* Fabrikas Nr. 251 bis (sodrinimo)
* „Jubileinyj” (rūdynas)
* „Južnyj” (alavo rūdynas)
* Kelio Pevekas – „Krasnoarmeiskij” tiesimas
* „Krasnoarmeiskij” (alavo rūdynas)
* „Krasnoarmeiskij” (mokyklos statyba)
* „Kuivivejem” (alavo rūdynas)
* Peveko autobazė
* Peveko statybos (dirbtuvių, internato)
* Peveko ŠEC
* Peveko uostas
* Peveko vėjo jėgainių statyba
* „Pyrkakaj” (rūdynas)
* Valkumėjaus šachtos Nr. 4 statyba
* „Vostočnyj” (rūdynas)

## Išnašos

## Nuorodos
* Čaūnčiukotlagas „Memorialo” duomenų bazėje
Lapų Šv. Apaštalų Petro ir Povilo bažnyčia

**Lapių Šv. Apaštalų Petro ir Povilo bažnyčia** () – Romos katalikų bažnyčia šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Balstogės apskrityje, Lapių valsčiuje, Lapių mieste. Bažnyčia priklauso Lapių Šv. Apaštalų Petro ir Povilo parapijai. Bažnyčia yra neoromaninio-neogotikinio architektūros stiliaus. Bažnyčioje yra trys navos. Bažnyčios ilgis 46 m; plotis 22 m ir aukštis 37 metrai.  

## Istorija

1905-1906 m. šioje vietoje buvo pastatyta medinė koplyčia. 1920 m. prasidėjo bažnyčios statybos, kurios buvo užbaigtos 1927 metais. 1927 m. rugsėjo 18 d. bažnyčia buvo pašventinta. Per II pasaulinį karą buvo sunaikinta apie 75% bažnyčios. 1945-1949 m. bažnyčia buvo atstatyta. 1981 m. spalio 20 d. bažnyčia buvo įtraukta į Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašą.


Vaizdas:Lapy - Kosciol p.w. sw. Piotra i Pawła - Oltarz NMP.jpg|Marijos statulėlė šalia bažnyčios
Vaizdas:Poland Łapy.jpg


## Nuorodos

* Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašas (lenk.);
* Parapijos tinklalapis (lenk.) ;
* Aprašymas apie parapiją (lenk.) .
Lapų Šv. Jono Krikštytojo bažnyčia

**Lapų Šv. Jono Krikštytojo bažnyčia** () – Romos katalikų bažnyčia šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Balstogės apskrityje, Lapių valsčiuje, Lapių mieste. Bažnyčia priklauso Lapių Šv. Jono Krikštytojo parapijai. Bažnyčioje yra trys navos. Bažnyčios ilgis 28,5 m; plotis 18 m ir aukštis 27,5 metrai.  

## Istorija

1983 m. šioje vietovėje pastatyta medinė koplyčia. 1983 m. pradėtos bažnyčios statybos, kurios buvo užbaigtos 1985 metais. Bažnyčiai suteiktas Jono Krikštytojo vardas.

## Nuorodos

* Parapijos tinklalapis (lenk.) ;
* Aprašymas apie parapiją (lenk.) .
Čertovica

**Čertovica** () – kalnų perėja Žemųjų Tatrų kalnų grandinėje Slovakijoje. 

## Geografija

Perėja jungia istorinio Liptovo regiono Bocianskos slėnį ir Hrono aukštupio (*Horehronie,  Horné Pohronie*) regiono Štiavničkos slėnį. Jos aukštis siekia 1 232 m virš jūros lygio. Čia veda aukščiausiai Slovakijos kalnų perėjose nutiestas asfaltuotas automobilių kelias (regioninis kelias nr.78, įsiliejantis į tarptautinį A8 maršrutą). Čertovicos kalnų perėja yra atvira visus metus, neskaitant retų atvejų, kai ji trumpam gali būti uždaroma žiemos metu dėl smarkiai pablogėjusių oro sąlygų. 

## Turizmas

Pagal 2005 m. duomenis, perėją kasdien kirto vidutiniškai po 2000 automobilių. Populiari perėja nutiesta per Žemųjų Tatrų nacionalinio parko teritoriją. Čia yra įrengtas nedidelis, visus metus veikiantis turistų aptarnavimo kompleksas. Siūlomi vasaros ir žiemos maršrutai su kalnų slidinėjimo trasomis. Čertovica – taip pat svarbi daugelio žygeivių kalnų maršrutų pradžios ir pabaigos vieta, kadangi perėja yra kalnagūbrio viduryje, be to, nuo čia palyginti netoli iki tokių turistų lankomų populiarių viršukalnių, kaip 2 043 m aukščio Diumbieras (aukščiausia) ir 2 024 m aukščio Chopokas (trečioji aukščiausia). Be gamtos paminklų lankomos ir Slovakijos nacionalinio sukilimo atminimo vietos.

## Kalnų slidinėjimas

Kalnų slidinėjimo sezonas trunka gruodžio–kovo mėnesiais. Trasos yra pritaikytos tiek patyrusiems, tiek ir pradedantiems slidininkams. Čertovicoje veikia 2 slidinėjimo kompleksai: „Čertova svadba“ ir „STIV“. Ant kalnų šlaitų dirba sniego gaminimo įranga, lyginimo mašinos, veikia keltuvai, slidinėjimo inventoriaus nuomos punktai. Duomenys „Čertova svadba“ koplekse:
* Viršutinė stotis – 1460 m
* Bazinė stotis –1120 m
* Aukščių skirtumas – 340 m
* Keltuvai – 4 (2450 žm./val.)
* Trasų ilgis – 4 800 m (tame tarpe su dirbtiniu sniegu – 2000 m)
„STIV“ komplekse:
* Bazinė stotis – 1238 m
* Viršutinė stotis –1380 m
* Aukščių skirtumas – 152 m
* Keltuvai – 2 (1050 žm./val.)
* Trasų ilgis – 1125 m (tame tarpe su dirbtiniu sniegu ir apšvietimu – 625 m) 


Vaizdas:Certovica10Slovakia3.JPG|Čertovica-STIV
Vaizdas:Nízké Tatry, Čertovica, Čertova svadba 01.jpg|Čertovica-Čertova svadba
Vaizdas:Certovica10Slovakia6.JPG|Turistinis kompleksas
Vaizdas:Certovica10Slovakia11.JPG|Vaizdas į kalnus
Vaizdas:Nízké Tatry, Čertovica, hotely 01.jpg|Sustojimo vieta
Vaizdas:Certovica10Slovakia12.JPG|Rodyklės


## Nuorodos

* Čertovicos turistinis kopleksas ''certovica.sk'' svetainėje
* Slidinėjimo trasų duomenys ir žemėlapis
Turino provincija

**Turino metropolinė provincija** () – Italijos provincija Pjemonte. Provincijos sostinė – Turinas.

Turino provincijos plotas – 6829 km², gyvena 2 306 676 gyventojai (2011 m.), yra 312 savivaldybių – daugiausiai savivaldybių visoje Italijoje.

## Didžiausios savivaldybės

## Šaltiniai
Laterano susitarimas

**Laterano susitarimas** – 1929 m. vasario 11 d. Laterano rūmuose pasirašytas tarp Italijos ir Šventojo Sosto susitarimas. Susitarimą sudarė trys dokumentai: politinė sutartis, kuria buvo pripažįstamas Šventojo Sosto suverenitetas Vatikano mieste, konkordatas, reguliuojantis Katalikų bažnyčios padėtį Italijoje ir finansinis susitarimas dėl kompensacijos Šventajam Sostui už prarastas teritorijas bei nuosavybę.

## Istorija
Susitarimas užbaigė Italijos ir Šv. Sosto konfliktą dėl Romos, prasidėjusį 1870 m., kai susivienijus Italijai, prie jos buvo prijungta Popiežiaus valstybė. 1871 m. Italijos vyriausybė garantavo popiežiui Pijui IX, taip pat jo įpėdiniams teisę naudotis Vatikanu ir Laterano rūmais bei kasmetinę piniginę kompensaciją. Tačiau Katalikų bažnyčia, siekdama būti nepriklausoma, siūlomų kompensacijų nepripažino, o popiežiai skelbėsi esantys Vatikano belaisviais. 1926 m. dėl Vatikano statuso prasidėjo Italijos ir popiežiaus derybos, trukusios trejus metus. Laterano susitarimą pasirašė Italijos ministras pirmininkas B. Musolinis ir Vatikano valstybės sekretorius, kardinolas P. Gasparri.

## Susitarimo nuostatai
Pagal Laterano susitarimą, popiežius įsipareigojo būti neutralus tarptautiniuose santykiuose, nedalyvauti Italijos vidaus politiniame gyvenime. Roma pripažinta pasaulio katalikų centru, o katalikybė – Italijos valstybės remiama religija. Laterano susitarimas 1947 m. buvo inkorporuotas į Italijos konstituciją. 1984 m. pasirašytas naujas susitarimas, kuriuo katalikybė nebelaikoma Italijos valstybės remiama religija, tačiau 0,8 % pajamų mokesčio dalis pasirinktinai gali būti pervesta bet kuriai Italijos pripažįstamai religinei bendruomenei arba socialinėms reikmėms. Pagal 1984 m. susitarimą, panaikintas privalomas religijos mokymas valstybinėse mokyklose.

## Šaltiniai
Žemųjų Tatrų nacionalinis parkas

**Žemųjų Tatrų nacionalinis parkas** (, trump. NAPANT) – didžiausias nacionalinis parkas Slovakijoje, įsikūręs tarp Vaho ir Hrono upių slėnių. Parko teritorija kartu su buferine zona apima visą Žemųjų Tatrų kalnų grandinę. Parkas plyti Banska Bistricos (Banska Bistricos bei Brezno raj.), Žilinos (Ružomberoko ir Liptovsky Mikulašo raj.) ir Prešovo kraštuose (Poprado raj.).

Parkas įkurtas 1978 m. Tuomet jis aprėpė tik 811 km² teritoriją. Galutinai ribos nustatytos 1997 m. Saugoma gamtinė teritorija su vaizdingais kalnų kraštovaizdžiais ir reljefo formomis, biologine rūšių įvairove. Parkas užima 728 km² plotą, buferinė zona – 1 102 km².

## Geografija

Aukščiausia viršukalnė yra Diumbjeras (*Ďumbier*) (2 043 m). *Kráľova hoľa* duoda pradžią kelioms svarbioms Slovakijos upėms: Vahui, Hronui, Hnilecui ir Hernadui. Į parką įeina:
* 10 nacionalinių gamtos draustinių
* 10 gamtos draustinių
* 5 nacionaliniai gamtos paminklai
* 6 gamtos paminklai
* 1 saugoma teritorija

## Turizmas

Turistiniuose maršrutuose yra populiarūs aktyvaus poilsio ir sporto objektai, tarp jų tokie kurortai, kaip:
* Jasna (*Jasná*)
* Talė (*Tále*)
* Demanovska dolina (*Demänovská dolina*)
* Čertovica 
Atviri lankymui kalnų urvai: 
* Demanovskos Laisvės urvas (*Demänovská jaskyňa Slobody*)
* Demanovskos ledo urvas (*Demänovská ľadová jaskyňa*)  
* Bystros urvas (*Bystrá jaskyňa*)
* Važeckos urvas (*Važecká jaskyňa*)
* Mirusių šikšnosparnių urvas (*Jaskyňa mŕtvych netopierov*)

## Nuorodos

* Oficiali svetainė
* Žemųjų Tatrų nacionalinis parkas ''slovakia.travel'' svetainėje
Ferrari Tipo 500

**Ferrari Tipo 500** automobilis iš pradžių buvo skirtas Formulės 2 lenktynėms, tačiau dėl FIA sprendimo 1952 m. sezone naudoti F2 čempionato automobilius, Ferrari Tipo 500 pasirinko Scuderia Ferrari ekipa. Šiuo automobiliu nenugalimas buvo italas Alberto Ascari, laimėjęs visas 1952 m. sezono lenktynes išskyrus JAV Grand Prix. 1953 m. sezone italas vėl buvo nenugalimas, pelnęs 4 pergales čempionu tapo antrą kartą iš eilės.

Ferrari Tipo 500 automobilį sukūrė italas Aurelio Lampredi. Tipo 500 naudojo 4 cilindrų 1984 cc kubatūros variklį.

1954 m., kai Formulėje 1 įsigaliojo naujos variklių taisyklės, Tipo 500 buvo modifikuotas ir pradėjo naudoti 2,5 litrų variklius. Nepaisant dviejų pelnytų pergalių 1954 ir 1955 m., naujasis automobilis nebuvo toks greitas ir negalėjo konkuruoti su konkurentais. Netrukus Ferrari ekipa pradėjo naudoti Lancia D50 modelį, o Tipo 500 paskutinį kartą trasoje pasirodė 1957 m. sezone.

## Šaltiniai
Jasna

**Jasna** () – populiarus šiaurės Slovakijoje apskritus metus veikiantis kurortas Žemųjų Tatrų kalnuose. Kurortas yra įsikūręs Chopoko kalno šlaituose, jo objektai išsidėstę 900–2024 m aukštyje virš jūros lygio. Šalia – Demanovska dolina slėnis (*Demänovská dolina*) prie to paties pavadinimo kaimo, kurio dalis yra ir Jasna. Iki rajono centro Liptovsky Mikulašo – 14 km, iš kur lengvai pasiekiama Bratislava (250 km) arba oro uostas Poprade. 

Kurortas pasižymi išvystyta infrastruktūra, todėl yra visos galimybės visus metus lankyti Žemųjų Tatrų nacionalinio parko gamtos draustinius ir paminklus (netoliese – Demanovskos Laisvės urvas (*Demänovská jaskyňa Slobody*) ir Demanovskos ledo urvas (*Demänovská ľadová jaskyňa*)), užsiimti aktyviu poilsiu ir sportu.

## Slidinėjimo kurortas

Žiemą veikia kalnų slidinėjimo trasos. Jasna – vienas geriausių slidinėjimo kurortų Rytų Europoje. Bendras trasų ilgis kurorto šiauriniame ir pietiniame šlaituose – 36,3 km. Didžiausias trasos aukščių skirtumas apie 1 km. Čia yra įvairaus sudėtingumo trasos: nuo lengvų – pradedantiesiems, iki sudėtingų – patyrusiems slidininkams. Kurorte yra įvairaus tipo (krėsliniai, gondoliniai, užtempiantieji) 24 keltuvai, kurių našumas 24 535 žm./val. Keltuvai dirba 8.30 – 15.30 val., o nuo vasario mėn. iki sezono pabaigos 08.30 – 16.00 val. Dvi trasos – „Pretekarska“ ir „Biela Put“ atidarytos ir vakariniam slidinėjimui – 18.00 – 21.00 val. Beveik visose trasose yra panaudojamos dirbtinio sniego patrankos, kurios slidinėjimo sezoną pratęsia nuo gruodžio iki balandžio mėnesio. Atskiri ruožai skirti snieglenčių ir rogučių, slidžių kroso mėgėjams, įrengti sniego parkai, taip pat prieinami ir natūralūs sniegu užkloti šlaitai.
Slidinėjimo komplekso duomenys:
* Bazinė stotis – 1 028 m
* Viršutinė stotis – 2 024 m
* Keltuvai – 24 (našumas 24 535 žm./val.)
* Kalnų slidinėjimo trasų skaičius – 29 (36,3 km), tame tarpe:
** lengvos, 30,5% – 11,0 km,
** vidutinės, 48,7% – 17,7 km,
** sudėtingos, 20,8% – 7,5 km.


Vaizdas:Chopok I.jpg|Chopoko kalnas
Vaizdas:Jasná Ski Resort - chairlift1.JPG|Keltuvas
Vaizdas::Gondola lift in Otupne - Jasna Ski Resort.JPG|Gondola
Vaizdas:Jasna-koliesko.jpg|Viena iš stočių
Vaizdas:Lukova building.jpg|Slidininkų užeiga
Vaizdas:Jasná - Priehyba- 6-sedačková lanovka.JPG|Šlaitai


## Nuorodos

* Jasnos oficiali svetainė
* Informacija ''demanovskadolina.info'' svetainėje
Agnė

**Agnė** – graikų kilmės moteriškas vardas. Kilęs iš žodžio *Ἁγνὴ* (*hagnē*), reiškiančio „tyra, skaisti, šventa“. Iš graikų vardas perėjo į lotynų kalbą, kur mutavo į formą **Inesa**. Tapo populiarus dėl Šv. Inesos Romietės (III-IV a.). Lietuvių kalboje be minėtų, dar vartojamos šio vardo formos – **Agnija, Agnetė, Agnietė, Agnesė, Agnesa**. Vardo diena – balandžio 20 d.

Šis vardas populiarus Skandinavijoje, Prancūzijoje, Belgijoje, Vidurio Europos šalyse. Regioninės variacijos:

* vengrų: *Ági, Ágnes*
* prancūzų, ispanų, portugalų, katalonų: *Inès, Inés, Agnès*
* rusų: *Инесса, Агния, Агнесса*
* lenkų: *Agnieszka, Jagna*
* čekų, slovakų: *Ágnes, Anežka*
* skandinavų: *Agneta, Agnete, Agnethe*
* suomių: *Akneeta, Aknes, Aknietta, Aune*
* airių: *Aignéis*
* slovėnų: *Neža*
* latvių: *Inese*
* olandų: *Anjes*

## Šaltiniai
Liptovas

**Liptovas** (, , ) – istorinis regionas šiaurės Slovakijoje, Žilinos krašte, turintis apie 140 tūst. gyv. Istoriniai ir kultūriniai Liptovo centrai yra Liptovsky Mikulašas, Ružomberokas ir Liptovsky Hradokas. Šiandien tai vienas iš Slovakijos turistinių regionų. 

## Istorija

Geležies amžiuje čia jau gyveno keltai. Tai byloja atkasta senovės gyvenvietė Havranokas prie tvenkinio Liptovska Mara. 1231 m. Liptovą minėjo Vengrijos karalius Andrius II. Liptovas buvo karalystės grafystė (*comitatus*). Iki pat 1918 m. priklausė Vengrijos karalystėi. Po jos iširimo atiteko Čekoslovakijai, po 1993 m. – Slovakijai.

Išlikę trijų pilių liekanos:  Likavos, Liptovo ir Liptovsky Hradoko. Liptovas buvo vieta, kur XVII-XVIII a. sandūroje siautėjo legendinis Karpatų ir slovakų plėšikų vadas Jurajus Janošikas.

## Geografija

Liptovą supa aukščiausios šalies kalnų viršukalnės: Aukštieji Tatrai, Vakarų Tatrai ir Chočske aukštumos iš šiaurės, Žemieji Tatrai iš pietų, Didžioji Fatra iš vakarų ir Popradska kotlina iš rytų. Yra įsteigti du vertingas istorines ir gamtines teritorijas saugantys Tatrų nacionalinis ir Žemųjų Tatrų nacionalinis parkai. Per regioną teka ilgiausia šalies Vaho upė.

## Nuorodos

* Liptovas  ''slovakia.travel'' svetainėje 
* Liptovas ''liptov.travel'' svetainėje 
* Liptovas ''visitliptov.sk'' svetainėje 
* Po Liptovą su dviračiu ''bike-liptov'' svetainėje
* Kelionių gidas po Liptovą
Arsenjevas

**Arsenjevas** () – miestas Rusijoje, Primorės krašte, 160 km į šiaurės rytus nuo Vladivostoko, prie Arsenjevkos upės, Sichote Alinio pašlaitėje. Pro miestą eina Transsibiro geležinkelio atšaka, Usurijsko–Rudnaja Pristanės plentas. Aviacijos ir mašinų gamybos, metalo apdirbimo, statybinių medžiagų gamybos, medienos apdirbimo, maisto (duonos, mėsos, pieno, vaisių, giros) pramonė. Yra technologijų institutas, cerkvė, keliautojo, etnografo Vladimiro Arsenjevo muziejus.

## Istorija

Gyvenvietė sukurta 1902 m. ir pavadinta ***Semionovka*** (*Семёновка*). 1938 m. gavo miesto tipo gyvenvietės statusą, o 1952 m. – miesto statusą ir pervadinta keliautojo V. Arsenjevo garbei.


ГородАрсеньев, Благовещенский храм.jpg|Cerkvė
Дворец культуры завода Прогресс, город Арсеньев.JPG|Kultūros rūmai


## Šaltiniai
Juchnoveco Dievo Motinos Šeimos Karalienės šventovė

**Juchnovec Košcelnų Dievo Motinos Šeimos Karalienės [[sanktuariumas]]** () – Romos katalikų bažnyčia šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Balstogės apskrityje, Juchnoveco Košcelnių valsčiuje, Juchnovec Košcelnų kaime. Bažnyčia priklauso Juchnovec Košcelnų Šv. Trejybės parapijai.

## Istorija

1764 m. klebonas *Jozafat Wołłosowicz* inicijavo naujos mūrinės bažnyčios statybas vietoje anksčiau 1547 m. pastatytos medinės bažnyčios. 1788 m. statybos buvo užbaigtos. 1906 m. prie bažnyčios buvo pastatytas bokštas. Kai parapija priklausė Vilniaus arkivyskupijai tai ši bažnyčia buvo viena iš trijų *Dievo Motinos* kulto vietų, kitos dvi šventovės yra Aušros vartai Vilniuje ir Ružanistoko Mergelės Marijos sanktuariumas Ružanistoke.


Vaizdas:Podlaskie - Juchnowiec Kościelny - Juchnowiec Kościelny - Kościół - Pomnik JPII.JPG|Paminklas popiežiui Jonui Pauliui II


## Nuorodos

* Aprašymas apie parapiją (lenk.) ;
* Aprašymas apie sanktuariumą (lenk.) .
Liptovsky Mikulašas

**Liptovsky Mikulašas** () – šiaurės Slovakijos miestas, įsikūręs istoriniame turistiniame Liptovo regione, prie Vaho upės, šalia Žemųjų Tatrų kalnų. Administracinis Liptovsky Mikulašo apygardos (*okres Liptovský Mikuláš*) centras Žilinos krašte. Mieste gyvena apie 32,8 tūkst. žm. 

## Istorija

Gyvenvietė *Liptószentmiklós* pirmą kartą paminėta 1286 m. Vengrijos karaliaus Vladislovo IV. Iki pat 1918 m. miestas buvo Vengrijos karalystės sudėtyje. Apie Šv. Nikolajaus bažnyčią rašyta jau 1286 m.
Mikulašas Liptove buvo svarbus amatų ir prekybos centras. Pirmoji batsiuvių gildija paminėta 1508 m. 1677 m. tapo *Liptó* grafystės (*comitatus*) administraciniu centru. 1713 m. apylinkėse buvo sugautas ir pakartas legendinis Karpatų vietinis „Robin Hudas“, pakelės plėšikų vadas Jurajus Janošikas.

X|X a. viduryje Mikulašas buvo vienas iš slovakų tautinio atgimimo centrų, vyko pasipriešinimas vengrų valdžios vykdomai nutautinimo politikai, čia susikūrė slovakų teatras, buvo kuriama tautinė literatūra.

## Turizmas

Slovakijoje Mikulašas yra vienas svarbiausių turizmo centrų su gerai išlaikytais viduramžių architektūros statiniais. 2004 m. jame pastatytas modernus geoterminis akvaparkas „Tatralendas“. Čia prasideda ir baigiasi daugelis vasaros ir žiemos turistinių maršrutų į Žemųjų Tatrų nacionalinio parko draustinius ir garsius objektus, tarp kurių: Demanovska dolina (*Demänovská dolina*), Demanovskos Laisvės urvas (*Demänovská jaskyňa Slobody*), Demanovskos ledo urvas (*Demänovská ľadová jaskyňa*), didžiausias Jasnos slidinėjimo kurortas, Vlkolineco etnografinis kaimas, Liptovska Mara tvenkinys, senovės keltų tvirtovė Havranokas ir kt.

## Demografija

Mikulašo miesto gyventojų tarpe sudaro (pagal 2001 m. duomenis): 94.07% slovakai, 2.30% romai, 2.10% čekai, 0.28% vengrai. Pagal priklausymą religinėms konfesijoms: 34.48% Romos katalikai, 32.26% netikintys, 26.85% liuteronai.

## Sportas
### Futbolas
* MFK Tatran Liptovský Mikuláš futbolo klubas
* Miesto stadionas, futbolo stadionas.
### Ledo rutulys
* Klubas **MHk 32 Liptovský Mikuláš** (Slovakijos ledo ritulio lyga , iki 2010 m.)
### Vandens sportas
* Vandens sporto (slalomo) centras Vaho upėje

## Transportas

Pro miestą praeina Bratislavos-Košicės geležinkelio linija, greitkelis D1. Artimiausias tarptautinis oro uostas įsikūręs Poprade (*Letisko Poprad-Tatry*).

## Miestai partneriai

*  Opava, Čekija
*  Kiškerešas, Vengrija (*Kiskőrös*)
*  Kalamarija, Graikija
*  Ansi, Prancūzija
*  Jefremovas, Rusija (*Ефремов (город)*)
*  Dinkelandas, Olandija (*Dinkelland*)
*  Galanta, Slovakija
*  Kemis, Suomija
*  Slovenske Konjicė, Slovėnija (*Slovenske Konjice*)
*  Žyvecas, Lenkija (*Żywiec*)

## Galerija


Vaizdas:Liptovsky Mikulas 01.jpg|Fontanas
Vaizdas:Liptovský Mikuláš - center.JPG|Miesto gatvėje
Vaizdas:Liptovsky Mikulas 03.jpg|Janko Kralo paminklas
Vaizdas:Liptovsky Mikulas 04.jpg|Šv. Nikolajaus bažnyčia
Vaizdas:Synagogue in Liptovský Mikuláš.jpg|Sinagoga
Vaizdas:LiptovskyMikulas11Slovakia6.JPG|Viena iš gatvių
Vaizdas:Aquapark Tatralandia (12).jpg|Akvaparkas


## Šaltiniai

## Nuorodos

* Oficiali svetainė
Artiomas

**Artiomas** () gali reikšti:

* Artiomas, Artemijus – graikų kilmės rusiškas vardas;
* Artiomas – miestas Rusijoje;
* Artiomas – gyvenvietė Azerbaidžane;
* Artiomas – sala (pusiasalis) Azerbaidžane;
* Artiomas – rusų revoliucionierius (Fiodoras Sergejevas).
Choroščiaus Šv. Jono Krikštytojo ir Šv. Stepono bažnyčia

**Choroščiaus Šv. Jono Krikštytojo ir Šv. Stepono bažnyčia** () – Romos katalikų bažnyčia šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Balstogės apskrityje, Choroščiaus valsčiuje, Choroščiaus mieste. Bažnyčia priklauso Choroščiaus Šv. Jono Krikštytojo ir Šv. Stepono parapijai.

## Istorija

1753 m. pradėta statyti nauja mūrinė rokoko architektūros stiliaus bažnyčia, kuri buvo užbaigta 1756 metais. Bažnyčią fundavo etmonas Jan Klemens Branicki, o architektas Jan Henryk Klemm, kuriam rengiant projektą padėjo orientalistas Juozapas Senkovskis. 1763 m. prie bažnyčios buvo pastatytas vienuolynas. Per II pasaulinį karą bažnyčia buvo stipriai apgriauta. 1945 m. atstatyta. 1956 m. kovo 22 d. bažnyčia buvo įtraukta į Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašą.


Vaizdas:PomnikJPIIChoroszcz.jpg|Paminklas popiežiui Jonui Pauliui II
Vaizdas:Choroszcz - kostnica w zespole klasztornym dominikanów - ndx - 5.jpg


## Nuorodos

* Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašas (lenk.).
Piralahi

**Piralahi** (), seniau – **Artiomo sala** () – pusiasalis (buvusi sala) Kaspijos jūroje, damba sujungta su Apšerono pusiasaliu (Azerbaidžanas). Plotas – 10 km². Čia įsikūrusi Piralahi gyvenvietė (seniau – Artiom Ostrovas), vykdoma naftos gavyba. Su Baku pusiasalį jungia elektrifikuotas geležinkelis.

Pavadinimas Piralahi reiškia „Dievo šventykla“, senovėje saloje buvusi šventvietė. Tarybiniais metais, pradėjus naftos gavybą, sala su žemynu sujungta damba ir pavadinta revoliucionieriaus Fiodoro Sergejevo-Artiomo garbei.

## Šaltiniai
2. Pasaulio vietovardžiai. Azija (Afganistanas-Jungtiniai Arabų Emyratai). Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos centras, 2012. - 672 p.
Bialoviežos Šv. Teresos Jėzaus Kūdikėlio parapija

**Bialoviežos Šv. Teresos Jėzaus Kūdikėlio parapija** () – parapija, įkurta 1926 m. rugpjūčio 15 dieną. Parapija priklauso Balstogės arkivyskupijai, Balstogės Dojlidų dekanatui. 1927 m. pastatyta mūrinė parapijos bažnyčia. Bažnyčia pašventinta 1934 m. rugsėjo 15 dieną.


Vaizdas:Kościół Białowieża.JPG|Bažnyčios altorius


## Nuorodos

* Parapijos tinklalapis (lenk.);
* Aprašymas apie parapiją (lenk.);
* Aprašymas apie Bialoviežos apylinkių pakelės kryžius ir koplyčias (lenk.) .
Vasilkuvo Švienta Vodos Rūpestingosios Dievo Motinos sanktuariumas

**Vasilkuvo Švienta Vodos Rūpestingosios Dievo Motinos [[sanktuariumas]]** () – Romos katalikų bažnyčia šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Balstogės apskrityje, Vasilkuvo valsčiuje, Vasilkuvo mieste. Bažnyčia priklauso Vasilkuvo Rūpestingosios Dievo Motinos parapijai.

## Istorija

Ši vietovė dar nuo viduramžių apipinta legendomis apie savo gydančio vandens šaltinius. 1719 m. pirmą kartą oficialiai minima, kad šioje vietovėje yra gydančio vandens šaltinėlis. Panašiu metu pastatyta ir pirmoji medinė koplyčia, kurios aplankyti atvykdavo piligrimai. 1876 m. pastatyta nauja mūrinė bažnyčia. Per II pasaulinį karą bažnyčia buvo sugriauta. 1949 m. atstatyta.


Vaizdas:Wasilkow - Swieta Woda - Zrodlo.jpg|Šaltinėlis
Vaizdas:Święta Woda1.jpg
Vaizdas:Wasilkow - Swieta Woda - Matki Bożej Bolesnej - Tyl.jpg
Vaizdas:Wasilkow - Swieta Woda - Gora krzyzy.jpg


## Nuorodos

* Aprašymas apie sanktuariumą (lenk.) ;
* Sanktuariumo nuotraukos .
Artiomas (miestas)

**Artiomas** () – miestas Rusijoje, Primorės krašte, 38 km į šiaurės rytus nuo Vladivostoko, Knevičiankos slėnyje. Pro miestą eina Transsibiro geležinkelio atšaka į Nachodką bei Vladivostoko–Nachodkos plentas, netoliese yra Vladivostoko oro uostas. Baldų, tekstilės, maisto (mėsos, duonos, pieno) pramonė. Veikia Artiomo šiluminė elektrinė. Yra Tolimųjų Rytų universiteto filialas, krašto muziejus.

## Istorija

1924 m. įkurta miesto tipo gyvenvietė ***Zybunas*** (*Зыбунный*), pradėta rusvųjų anglių gavyba. 1938 m. suteiktas miesto statusas, miestas pervadintas revoliucionieriaus Fiodoro Sergejevo-Artiomo garbei. Nuo 2000 m. anglių kasyba nebevykdoma.

## Istorija
Nevodnica Košcelnos Šv. Antano Paduviečio sanktuariumas

**Nevodnica Košcelnos Šv. Antano Paduviečio [[sanktuariumas]]** () – Romos katalikų bažnyčia šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Balstogės apskrityje, Turosnės valsčiuje, Nevodnica Košcelnos kaime. Bažnyčia priklauso Nevodnica Košcelnos Šv. Antano Paduviečio parapijai.

## Istorija

Apie 1596 m. šioje vietovėje buvo pastatyta pirmoji medinė bažnyčia. 1884 m. pradėta statyti nauja mūrinė neogotikinio architektūros stiliaus bažnyčia, kuri buvo užbaigta 1889 metais. Bažnyčios architektas – Romuald Lenczewski. 1889 m. spalio 22 d. bažnyčia buvo pašventinta. 1993 m. spalio 7 d. įtraukta į Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašą.

## Nuorodos

* Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašas (lenk.);
* Aprašymas apie sanktuariumą (lenk.).
Vasilkuvo Motinos Marijos Gailestingumo bažnyčia

**Vasilkuvo Motinos Marijos Gailestingumo bažnyčia** () – Romos katalikų bažnyčia šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Balstogės apskrityje, Vasilkuvo valsčiuje, Vasilkuvo mieste. Bažnyčia priklauso Vasilkuvo Motinos Marijos Gailestingumo parapijai.

## Istorija

1958 m. pradėtos bažnyčios statybos, kurios buvo užbaigtos 1966 metais. Architektas *Jerzy Zgliczyński*. Bažnyčia pašventinta 1966 m. gruodžio 28 dieną. Nuo 2004 m. bažnyčioje vyksta kameriniai vargonų koncertai.


Vaizdas:Wasilków - Kościół Najświętszej Marii Panny Matki Miłosierdzia 2.jpg
Vaizdas:Wasilków - Kościół Najświętszej Marii Panny Matki Miłosierdzia wnętrze.jpg
Vaizdas:Wasilków - Kościół Najświętszej Marii Panny Matki Miłosierdzia 4.jpg
Vaizdas:Wasilków - Kościół Najświętszej Marii Panny Matki Miłosierdzia 5.jpg


## Nuorodos

* Aprašymas apie parapiją (lenk.)
Mėlynoji bitė

**Mėlynoji bitė** (*Xylocopa valga*) – bičių (*Apidae*) šeimos vabzdys.

## Išvaizda
Kūnas 20-27 mm ilgio, juodas, apaugęs juodais plaukeliais. Sparnai su mėlynai violetinės spalvos blizgesiu.

## Biologija
Skraido nuo gegužės pradžios iki rugpjūčio pabaigos. Lanko daugelio augalų stambesnius žiedus. Lizdus daro negyvoje, sausoje medienoje: senuose sudžiūvusiuose medžiuose, mediniuose stulpuose, įvairiuose mediniuose pastatuose. Urvai būna iki 30 cm ilgio. Vienam lizde būna iki 10–15 akelių. Nauja karta išsivysto ir lizdus palieka liepos pabaigoje – rugpjūčio mėn. Žiemoja suaugėlio stadijos supuvusiuose kelmuose ar statinių sienose. Gali gyventi tiek miškuose, tiek ir greta žmogaus.

## Paplitimas, gausumas
Aptinkama Vakarų ir Vidurio Europoje (išskyrus šiaurinius regionus), Šiaurės Afrikoje, Viduriniuosiuose Rytuose, Turkijoje, Kaukaze, pietų Sibire, Centrinėje Azijoje, Mongolijoje.

XX a. pirmoje pusėje arealas Europos šiaurėje siekė net Pietų Suomiją ir Ladogos ežero pakrantes. Jaunų egzempliorių Lietuvoje buvo pastebėta Vilniuje, Markučiuose. Lenkijoje išliko tik pietrytinėje šalies dalyje. Išnykimo priežastys nėra tiksliai žinomos, manoma, jog dėl medinių statinių ir pavienių sausų medžių sumažėjimo. Rūšis įrašyta į Lietuvos, Rusijos ir Ukrainos raudonąsias knygas. Taip pat ir Rusijoje ši anksčiau paplitusi rūšis daug kur išnyko ar tapo labai reta. Pasauliniu mastu vis dar laikoma nekeliančia susirūpinimo.

## Šaltiniai
Liptovska Mara

**Liptovska Mara** () – tvenkinys šiaurės Slovakijos Žilinos krašte, prie rajono centro Liptovsky Mikulašo. Vandens telkinys sudarytas 1965–1975 m., patvenkus Vaho upę ir užtvindžius 9 kaimus. Tvenkinys pavadintas vieno jų vardu.

Tvenkinio plotas 27 km², didžiausias gylis 45 m, vandens tūris 360 mln. m³. Pagal tūrį tai stambiausias dirbtinis vandens telkinys Slovakijoje. Užtvankos aukštis yra antras šalyje – 45 m. Statybos metu, be gyvenviečių iškėlimo, buvo perkelti geležinkelio ir automobilių kelių ruožai. Pagrindinis tvenkinio statybos tikslas – upės potvynių prevencija ir elektros energijos gamyba. Tvenkinio vanduo suka 198 MWh galios Oravos hidroelektrinės turbinas. Tvenkinio pakrantės ir vaizdingos apylinkės yra populiari turizmo, aktyvaus poilsio ir sporto vieta: maudynės, žūklė, irklavimas, banglentės, skuteriai.

Prieš vykdant užtvankos statybos darbus šiame Liptovo istoriniame regione buvo atlikti archeologiniai kasinėjimai Havranoke. Čia buvo atkasta priešistorinė keltų genčių statyta tvirtovė. Buvo surasta ir viduramžių medinė pilis, stovėjusi iki XV a. Abu objektai buvo dalinai atstatyti, įsteigtas atvirame lauke archeologijos muziejus.

## Nuorodos

* Oficiali svetainė
Drohičino Šv. Trejybės katedros bazilika

**Drohičino Šv. Trejybės katedros bazilika** () – Romos katalikų katedra šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Semiatičės apskrityje, Drohičino valsčiuje, Drohičino mieste. Katedra priklauso Drohičino Šv. Trejybės parapijai. 

## Istorija

Pirmosios bažnyčios statybų šioje vietovėje fundatorius 1392 m. buvo Lietuvos didysis kunigaikštis ir Lenkijos karalius Jogaila. 1657 m. bažnyčia buvo perduota jėzuitams, kurie 1696 m. pradėjo statyti naują mūrinę baroko architektūros stiliaus bažnyčią. Statybos buvo užbaigtos 1709 metais. 1781 m. katedra atiteko vienuoliams pijorams. Per I pasaulinį karą katedra buvo stipriai apgriauta. 1919 m. atstatyta. Per II pasaulinį karą buvo sunaikintas XVI a. įrengtas didysis katedros altorius. 1966 m. lapkričio 11 d. katedra buvo įtraukta į Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašą. 1991 m. katedra tapo Drohičino vyskupijos centru.


Vaizdas:Drohiczyn kosciol swTrojcy1938.JPG|Senasis altorius 1938 m.
Vaizdas:Drohiczyn, Kościół p.w. Św. Trójcy, w zespole klasztornym jezuitów.jpg


## Nuorodos

* Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašas (lenk.)
* Aprašymas apie parapiją (lenk.).
Kuneo provincija

**Kuneo provincija** () – Italijos provincija Pjemonte. Provincijos sostinė – Kuneo.

Provincija ribojasi su Prancūzijos Provansu-Alpėmis-Žydruoju Krantu vakaruose, Turino provincija šiaurėje, Asčio provincija rytuose, o pietuose Ligūrijos Savonos ir Imperijos provincijomis. Itališkai ji pravardžiuojama *Provincia Granda* („Didžioji provincija“), nes yra trečia pagal dydį provincija po Pietų Tirolio ir Fodžos provincijoje. Anksčiau tai keldavo problemų Albos gyventojams, nes jie turėdavo įveikti ilgą kelią, kad sutvarkytų reikalus su provincijos valdžia Kuneo. Kelis kartus buvo siūloma padalinti provinciją per pusę. Briga Maritima ir Tenda priklausė provincijai, kol 1947 m. buvo perduotos Prancūzijai.

## Didžiausi miestai

## Šaltiniai
Bielsko Mergelės Marijos ir Šv. Mykolo bazilika

**Bielsko Mergelės Marijos ir Šv. Mykolo bazilika** () – Romos katalikų bazilika šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Bielsko apskrityje, Bielsko valsčiuje, Bielsko mieste. Bazilika priklauso Bielsko Mergelės Marijos ir Šv. Mykolo parapijai. 

## Istorija

Medinė bažnyčia šioje vietovėje stovėjo jau nuo XV a. amžiaus. Naujos mūrinės bažnyčios statybos prasidėjo 1783 m. ir užbaigtos 1784 metais. Architektas Simon Gottlieb Zug. Bažnyčia pašventinta 1796 m. spalio 9 dieną. 1902 m. bazilikoje buvo įrengti vargonai. 1996 m. lapkričio 6 d. katedra buvo įtraukta į Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašą.

## Nuorodos

* Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašas (lenk.)
Vasilkuvo Jėzaus Apsireiškimo bažnyčia

**Vasilkuvo Jėzaus Apsireiškimo bažnyčia** () – Romos katalikų bažnyčia šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Balstogės apskrityje, Vasilkuvo valsčiuje, Vasilkuvo mieste. Bažnyčia priklauso Vasilkuvo Jėzaus Apsireiškimo parapijai.

## Istorija

1880 m. pradėtos mūrinės bažnyčios statybos, kurios buvo užbaigtos 1883 metais. Architektas Romuald Lenczewski. Per II pasaulinį karą bažnyčia buvo stipriai apgriauta, 1944 m. pabaigoje atstatyta. 1987 m. lapkričio 11 d. bažnyčia įtraukta į Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašą.

## Nuorodos

* Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašas (lenk.);
* Aprašymas apie parapiją (lenk.) .
Bielsko Dievo Gailestingumo bažnyčia

**Bielsko Dievo Gailestingumo bažnyčia** () – Romos katalikų bažnyčia šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Bielsko apskrityje, Bielsko valsčiuje, Bielsko mieste. Bažnyčia priklauso Bielsko Dievo Gailestingumo parapijai. Architektas *Andrzej Chwalibóg*.

## Istorija

1989 m. lapkričio 24 d. buvo nupirktas naujas sklypas bažnyčios statyboms. Statybos prasidėjo 1992 m. rugpjūčio 29 dieną. Bažnyčia buvo pašventinta 2001 m. balandžio 21 dieną.
Semiatyčių Šv. Andžejaus Bobolo bažnyčia

**Semiatyčių Šv. Andžejaus Bobolo bažnyčia** () - Romos katalikų bažnyčia šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Semiatyčių apskrityje, Semiatyčių valsčiuje, Semiatičės mieste. Bažnyčia priklauso Semiatyčių Šv. Andžejaus Bobolo parapijai. Architektas *Henryk Kosieradzki*.

## Istorija

1993 m. prasidėjo neobarokinio architektūros stiliaus mūrinės bažnyčios statybos, kurios buvo užbaigtos 2000 metais. Bažnyčia pašventinta 2000 m. balandžio 16 d.
Zaliznė

**Zaliznė** () arba **Železnojė** () – miestas rytų Ukrainoje, Donecko srityje, Dzeržynsko miesto apygardoje, Horlivkos–Jenakijevės aglomeracijoje, prie Horlivkos vakarinio pakraščio. 6 km nuo miesto yra Magdanilivkos geležinkelio stotis. Akmens anglių gavyba (vietinė šachta nebeveikia, kasama gretimoje Leninskojės gyvenvietėje). Yra 3 mokyklos, vaikų darželis, kalnakasybos licėjus.

## Istorija

Iki 1921 m. vietovė buvo žinoma kaip Nelepovskio vienkiemis. Vėliau pradėta anglių gavyba, gyvenvietė pavadinta **Artemove** () arba **Artiomovu** () revoliucionieriaus F. Sergejevo-Artiomo garbei. 1938 m. suteiktas miesto statusas. 2016 m. pervadintas į Zaliznę.

## Šaltiniai
Semiatyčių Marijos Dangun Žengimo bažnyčia

**Semiatyčių Marijos Dangun Žengimo bažnyčia** () – Romos katalikų bažnyčia šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Semiatyčių apskrityje, Semiatyčių valsčiuje, Semiatičės mieste. Bažnyčia priklauso Semiatyčių Marijos Dangun Žengimo parapijai. Bažnyčioje yra trys navos.

## Istorija

Mūrinės baroko architektūros stiliaus bažnyčios statybos prasidėjo 1626 m. ir užbaigtos 1637 metais. Bažnyčios statybas finansavo Sapiegų šeima. Statyboms vadovavo Lietuvos didysis etmonas Leonas Sapiega ir vėliau jo sūnus Kazimieras Leonas Sapiega. Bažnyčia pašventinta 1638 m. rugpjūčio 15 dieną. 1725–1727 m. pastatyta bažnyčios varpinė. 1956 m. kovo 30 d. bažnyčia buvo įtraukta į Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašą.


Vaizdas:Kościół Wniebowzięcia NMP w Siemiatyczach.JPG
Vaizdas:Kościół_Wniebowzięcia_NMP_w_Siemiatyczach-_wnętrze.JPG
Vaizdas:Michal Siemiatycze.jpg
Vaizdas:Kościół Wneibowzięcia NMP w Siemiatyczach 03.JPG


## Nuorodos
* Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašas (lenk.);
* Aprašymas apie parapiją (lenk.).
Bachmutas

:  *Apie miestą Luhansko sr. žr.: [[Artemivskas (Luhansko sritis)]]*.

**Bachmutas** (*Бахмут*) – srities pavaldumo miestas rytų Ukrainoje, Donecko srityje, 89 km į šiaurę nuo Donecko, prie Bachmutkos upės. Rajono centras. Yra dvi geležinkelio stotys, plentų mazgas (į Horlivką, Siverską, Kostiantynivką, Pervomaiską). Mašinų, metalo apdirbimo, statybinių medžiagų gamybos, lengvoji, maisto (mėsos, likerio, šampano) pramonė. Kasama akmens druska. Veikia krašto, geologijos muziejai, keletas technikumų, kultūros namai.

## Istorija

Gyvenvietė įkurta 1571 m. ir pavadinta ***Bachmutu*** (*Бахмут*). 1703 m. čia pastatyta tvirtovė. 1783 m. tapo carinės Rusijos apskrities lygio miestu. Nuo 1876 m. pradėta akmens druskos gavyba. 1924 m. miestas pervadintas **Artemivsku** () (naudotas ir pavadinimas **Artiomovskas** (, revoliucionieriaus F. Sergejevo-Artiomo garbei). 2016 m. grąžintas senasis pavadinimas.

## 2022 m. Rusijos invazija
2022-ųjų gegužę fronto linija priartėjo prie miesto, prasidėjo miesto apšaudymas artilerija ir bombardavimas.

Iš 73 000 Bachmuto gyventojų nuo viso masto karo pradžios iki gegužės vidurio mieste liko šiek tiek daugiau nei 20 000.

2022 metų gegužės 17 dieną rusiška raketa pataikė į daugiabutį. Žuvo penki žmonės, tarp jų ir dvejų metų vaikas.

## Šaltiniai
Bujo hidroelektrinė

**Bujo [[hidroelektrinė]]** pastatyta Dramblio Kaulo Kranto Sasandros upėje. 1980 m. pastačius šią elektrinę susidarė Bujo tvenkinys. Šios elektrinės galia siekia 165 MW, ji aprūpina elektra 111 000 namų.

## Šaltiniai
Palenkės Bielsko stačiatikių dekanatas

**Palenkės Bielsko dekanatas** () – vienas iš šešių Varšuvos-Bielsko stačiatikių vyskupijos dekanatų. Dekanas *Leoncjusz Tofiluk*. Dekanatas ribojasi su Balstogės, Kleščelės, Semiatičės ir Varšuvos dekanatais.

## Parapijos

Dekanate yra 17 parapijų:

* Augustovo Šv. Jono Teologo parapija;
* Bielsko Šv. Mergelės Marijos Gimimo parapija;
* Bielsko Rūpestingosios Dievo Motinos parapija;
* Bielsko Šv. Arkangelo Mykolo parapija;
* Bielsko Švč. Mergelės Marijos Dangun Žengimo parapija;
* Bielsko Viešpaties Prisikėlimo parapija;
* Bočkų Dievo Motinos parapija;
* Malešės Šv. Apaštalų Petro ir Povilo parapija;
* Orlos Šv. Jono Teologo parapija;
* Pasinkų Šv. Jono Krikštytojo Gimimo parapija; 
* Ploskų Viešpaties Apsireiškimo parapija;
* Podbielės Šv. Proroko Elijašo parapija;
* Raisko Šv. Apaštalų Petro ir Povilo parapija;
* Ribolų Šv. Kosmio ir Damjano parapija;
* Sasinų Viešpaties Apsireiškimo parapija;
* Ščiti Dzencolovo Šv. Jono Krikštytojo parapija;
* Vidovo Dievo Motinos Kasperovskos Ikonos parapija.
Hainuvkos stačiatikių dekanatas

**Hainuvkos dekanatas** () – vienas iš šešių Varšuvos-Bielsko stačiatikių vyskupijos dekanatų. Dekanas *Michał Niegierewicz*. Dekanatas ribojasi su Kleščelės, Semiatičės ir Narevo dekanatais.

## Parapijos

Dekanate yra 13 parapijų:

* Bialoviežos Šv. Mykolo parapija;
* Čižės Švč. Mergelės Marijos Dangun Žengimo parapija;
* Dubinų Švč. Mergelės Marijos Dangun Žengimo parapija;
* Hainuvkos Šv. Jono Krikštytojo Gimimo parapija;
* Hainuvkos Šv. Dimitrijaus parapija;
* Hainuvkos Šv. Trejybės parapija;
* Kuraševo Šv. Antono Piečersko parapija;
* Narevkos Šv. Mykolo parapija;
* Novoberezovo Kristaus Dangun Žengimo parapija;
* Ožeškovo Kristaus Dangun Žengimo parapija;
* Semianuvkos Šv. Jurgio parapija;
* Stari Kornino Šv. Arkangelo Mykolo parapija;
* Stare Levkovo Šv. Apaštalų Petro ir Povilo parapija.
Kleščelių stačiatikių dekanatas

**Kleščelių dekanatas** () - vienas iš šešių Varšuvos-Bielsko stačiatikių vyskupijos dekanatų. Dekanas *Mikołaj Kiełbaszewski*. Dekanatas ribojasi su Bielsk Podlasko, Hainuvkos ir Semiatičės dekanatais.

## Parapijos

Dekanate yra 11 parapijų:

* Čeremchos Mylinčiosios Dievo Motinos parapija;
* Dubiče Cerkevnės Rūpestingosios Dievo Motinos parapija;
* Kleščelės Švč. Mergelės Marijos Dangun Žengimo parapija;
* Košnos Šv. Mykolo parapija;
* Kuzavos Šv. Barboros parapija;
* Mileičicės Šv. Barboros parapija;
* Rogačės Švč. Mergelės Marijos Gimimo parapija;
* Sakų Šv. Dimitrijaus parapija;
* Verstoko Viešpaties Nukryžiavimo Kryžiaus parapija;
* Vulka Vigonovskos Šv. Arkangelo Mykolo parapija; 
* Zubačės Rūpestingosios Dievo Motinos parapija.
Narevo stačiatikių dekanatas

**Narevo dekanatas** () – vienas iš šešių Varšuvos-Bielsko stačiatikių vyskupijos dekanatų. Dekanas *Bazyli Roszczenko*. Dekanatas ribojasi su Balstogės, Grudeko ir Hainuvkos dekanatais.

## Parapijos

Dekanate yra 6 parapijos:

* Kleinikų Kristaus Dangun Žengimo parapija;
* Losinkos Šv. Apaštalo Jokūbo parapija;
* Narevo Viešpaties Nukryžiavimo Kryžiaus parapija;
* Puchlų Rūpestingosios Dievo Motinos parapija;
* Tžešciankos Šv. Arkangelo Mykolo parapija;
* Tineviče Dužės Šv. Evangeliko Luko parapija.
Kypučė

**Kypučė** ( arba , iki 2016 m. **Artemivskas**) – miestas rytų Ukrainoje, Luhansko srityje, Perevalsko rajone, 3 km nuo Perevalsko. Yra Kypučės geležinkelio stotis. Kasama akmens anglis. Veikia 2 vidurinės mokyklos, kalnakasybos mokykla.

## Istorija

Gyvenvietė įkurta 1910 m. ir pavadinta ***Jekaterinovski Rudniku*** (*Екатериновский Рудник*) arba ***Katerinovka***. 1921 m. pervadinta revoliucionieriaus Fiodoro Sergejevo-Artiomo garbei. 1961 m. suteiktas miesto statusas.

## Šaltiniai
Bujo tvenkinys

**Bujo tvenkinys** () – tvenkinys vakarų Dramblio Kaulo Krante. Į tvenkinį įteka Sasandros upė. Bujo tvenkinys susidarė, kai 1980 m. buvo pastatyta Bujo hidroelektrinė. 

Tvenkinio vandens kokybė nuolat kenčia nuo neapdorotų nuotekų šalinimo ir aplinkinių vietovių tręšimo.

## Šaltiniai
Semiatyčių stačiatikių dekanatas

**Semiatičės dekanatas** () - vienas iš šešių Varšuvos-Bielsko stačiatikių vyskupijos dekanatų. Dekanas *Andrzej Jakimiuk*. Dekanatas ribojasi su Bielsk Podlasko, Kleščelės, Hainuvkos ir Palenkės Bialos dekanatais.

## Parapijos

Dekanate yra 14 parapijų:

* Boratineco Ruskų Šv. Onos parapija;
* Cechanoveco Kristaus Dangun Žengimo parapija;
* Čarna Cerkevnos Rūpestingosios Dievo Motinos parapija;
* Drohičino Šv. Mykolo parapija;
* Grabarkos Šv. Mortos ir Marijos parapija;
* Grodzisko Šv. Mykolo parapija;
* Mielniko Mergelės Marijos Gimimo parapija;
* Narojkų Šv. Kosmio ir Damjano parapija;
* Rogavkos Jėzaus Kristaus parapija;
* Semiatičės Šv. Apaštalų Petro ir Povilo parapija; 
* Semiatičės Viešpaties Prisikėlimo parapija;
* Telatičės Šv. Kosmio ir Damjano parapija;
* Tokarų Verkiančiosios Dievo Motinos Ikonos parapija;
* Žerčicės Šv. Dimitrijaus parapija.
Artiomovskas (reikšmės)

**Artiomovskas** (*Артёмовск*) gali reikšti:

* Artiomovskas – miestas Rusijoje;
* Artiomovskas – miestas Ukrainoje, Donecko srityje;
* Artiomovskas – miestas Ukrainoje, Luhansko srityje.

## Panašios reikšmės

* Artiomovas
* Artiomvskis