open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kujavijos Pamario vaivadija

**Kujavijos Pamario vaivadija** () – teritorinis vienetas Lenkijos centre, į šiaurę nuo Varšuvos. Plotas 17 971 km²; 2,09 mln. gyventojų. Sostinė – Bydgoščius ir Torunė. Šiaurėje ribojasi su Pamario vaivadija, rytuose ir pietuose – Didžiosios Lenkijos vaivadija, pietuose – Lodzės vaivadija, rytuose – Mazovijos vaivadija, šiaurės rytuose – Varmijos Mozūrų vaivadija.

## Administracinis suskirstymas
* 19 apskričių;
* 4 miestai su apskrities teisėmis.

## Didžiausi miestai
* Bydgoščius
* Torunė
* Vloclavekas
* Grudziondzas
* Inovroclavas

## Šaltiniai

* Vaivadijos statistika (Polskawliczbach.pl)
Pamario vaivadija

**Pamario vaivadija** () – teritorinis vienetas Lenkijos šiaurėje, prie Baltijos. Plotas 18 310 km²; 2,30 mln. gyventojų. Sostinė – Gdanskas. Vakaruose ribojasi su Vakarų Pamario vaivadija, pietvakariuose – Didžiosios Lenkijos vaivadija, pietuose – Kujavijos Pamario vaivadija, o rytuose – su Varmijos Mozūrų vaivadija.

## Administracinis suskirstymas
* 16 apskričių;
* 4 miestai-apskritys.

## Didžiausi miestai
* Gdanskas
* Gdynė
* Slupskas
* Tčevas
* Gdansko Starogardas

## Šaltiniai

* Vaivadijos statistika (Polskawliczbach.pl)
Silezijos vaivadija

**Silezijos vaivadija** () – administracinis-teritorinis vienetas Lenkijos pietuose, Aukštutinės Silezijos ir Mažosios Lenkijos regione. Plotas 12 294 km²; 4 599 447 gyventojai (2014 m. duomenys). Administracinis centras – Katovicai. Tai labiausiai išvystytas Lenkijos pramoninis rajonas.

## Istorija

Vaivadija sukurta 1999 m. sausio 1 d. iš buvusių Katovicų, Čenstakavos ir Belsko-Bialos vaivadijų pagal 1998 m. vietinės savivaldos reorganizavimo įstatymą.

## Administracinis suskirstymas
* 17 apskričių;
* 19 miestų, turinčių apskrities statusą.

## Geografija

Vaivadija pietuose ribojasi su Čekija ir Slovakija. Rytuose ribojasi su Opolės vaivadija, šiaurėje – Lodzės vaivadija, šiaurės rytuose – Švento Kryžiaus vaivadija, o rytuose – su Mažosios Lenkijos vaivadija.

Vaivadijos centre ir šiaurės vakaruose yra Silezijos aukštuma (), šiaurės rytuose – Krokuvos-Čenstakavos aukštuma (). Pietinę sieną sudaro Beskidų kalnai (Silezijos Beskidai ir Žyveco Beskidai).

Maždaug pusė dabartinės Silezijos vaivadijos nėra istorinio Silezijos regiono dalis. Tokie miestai kaip Čenstakava, Zavercis, Myškuvas, Javožnas, Sosnovecas, Žyvecas, Dombrova Gurniča ir Bendzinas istoriškai priklauso Mažosios Lenkijos regionui.

## Didžiausi miestai
* Katovicai
* Čenstakava
* Sosnovecas
* Glivicės
* Zabžas
* Bytomas
* Belsko-Biala
* Silezijos Ruda
* Rybnikas
* Tychos
* Dombrova Gurniča
* Chožuvas
* Javožnas

## Šaltiniai

* Vaivadijos statistika (Polskawliczbach.pl)
Švento Kryžiaus vaivadija

**Švento Kryžiaus vaivadija** () – teritorinis vienetas Lenkijos pietryčiuose. Plotas 11 711 km²; 1,27 mln. gyventojų. Sostinė – Kelcai. Pietuose ribojasi su Mažosios Lenkijos vaivadija, pietvakariuose – Silezijos vaivadija, šiaurės vakaruose – Lodzės vaivadija, šiaurėje – Mazovijos vaivadija, šiaurės rytuose – Liublino vaivadija, o pietryčiuose – su Pakarpatės vaivadija.

## Administracinis suskirstymas
* 13 apskričių;
* 1 miestas-apskritis.

## Didžiausi miestai
* Kelcai
* Švento Kryžiaus Ostrovecas
* Starachovicės
* Skaržyskas-Kamena
* Sandomieras

## Šaltiniai

* Vaivadijos statistika (Polskawliczbach.pl)
Vakarų Pamario vaivadija

**Vakarų Pamario vaivadija** () – teritorinis vienetas Lenkijos šiaurės vakaruose, prie sienos su Vokietija. Plotas 22 892 km²; 1,72 mln. gyventojų (2014 m. duomenys). Sostinė – Ščecinas. Šiaurinius krantus skalauja Baltijos jūra, pietuose ribojasi su Liubušo vaivadija, pietryčiuose su Didžiosios Lenkijos vaivadija, o rytuose su Pamario vaivadija.

## Administracinis suskirstymas
* 18 apskričių;
* 3 miestai-apskritys.

## Didžiausi miestai
* Ščecinas (jūrų uostas ir upių uostas)
* Košalinas
* Stargardas
* Kolobžegas (jūrų uostas)
* Svinouiscis (jūrų uostas)
* Ščecinekas
* Policės (jūrų uostas ir upių uostas)
* Valčas
* Bialogardas
* Goleniuvas (netoli yra tarptautinis oro uostas)

## Svarbios istorinės ir turistinės vietos
* Volino nacionalinis parkas – miškas su bizonais ir pajūrio miškas ir Odros upės žiotis
* Volinas – viduramžių prekybos miestas ir didelis uostas. Šiuo metu yra slavų ir vikingų festivalis
* Ščecinas – svarbiausias regiono miestas, buvusios Pomeranijos Kunigaikštystės sostinė (Pomeranijos kunigaikščių pilis), kultūros ir mokslo centras, aktyviojo turizmo centras
* Pyžycės – viduramžių miestas ir krikščioniškos religijos propagavimo centras
* Stargardas – viduramžių prekybos miestas, šiuo metu daugybė paminklų
* Kolobžegas – viduramžių miestas, vienas iš seniausių Lenkijos katedrų, šiuo metu kurortas
* Cedynia – Lenkijos ir Vokietijos mūšio vieta (metus 972)
* Pamario Kamenis – viduramžių miestas, vienas iš seniausių Lenkijos katedrų, šiuo metu kurortas
* Darlovas – Pomeranijos kunigaikščių pilis
* Pščelnikas – Lietuvos pilotų Steponas Darius ir Stasys Girėnas avarijos vieta, 1933 m. liepos 17 d., šiuo metu paminklas
* Policės – viduramžių miestas, antrojo pasaulinio karo metais Vokietijos degalų kompanija - dabar muziejus ir paminklai
* Svinouiscis – kurortas ir jūrų uostas
* Mendzyzdrojai – pakrantės miestas, gamtos muziejus

## Šaltiniai

* Vaivadijos statistika (Polskawliczbach.pl)
Varmijos Mozūrų vaivadija

**Varmijos Mozūrų vaivadija** () – administracinis-teritorinis vienetas Lenkijos šiaurės rytuose. Administracinis centras ir didžiausias miestas – Olštynas.

## Istorija

Varmijos Mozūrų vaivadija buvo įkurta 1999 m. sausio 1 d. iš buvusios Olštyno vaivadijos ir didelių Elbingo ir Suvalkų vaivadijos dalių, taip pat prijungiant dalį Torūnės, Cechanuvo ir Ostrolenkos vaivadijų.

## Administracinis suskirstymas

Varmijos Mozūrų vaivadija sudaryta iš 19 apskričių ir 2 miestų-apskričių. Apskritys suskirstytos į 116 valsčių: 16 miesto, 33 miesto-kaimo ir 67 kaimo valsčių. 

## Geografija

Plotas 24 174 km². Vakaruose ribojasi su Pamario vaivadija, pietvakariuose – Kujavijos Pamario vaivadija, pietuose – Mazovijos vaivadija, o rytuose – Palenkės vaivadija.

Varmijos Mozūrų vaivadijoje yra Mozūrijos ežerynas, kuriame yra apie 2700 ežerų.

Vaivadijos šiaurėje, prie sienos su Kaliningrado sritimi yra mažesnioji Romintos girios dalis (didžioji dalis yra Kaliningrado srities Nesterovo rajone).

## Didžiausi miestai (2004 m.)
* Olštynas (173,9 tūkst.)
* Elbingas (127,7 tūkst.)
* Lukas (55,8 tūkst.)
* Ylava (33,6 tūkst.)
* Ostruda (32,5 tūkst.)
* Lėcius (29,8 tūkst.)

## Šaltiniai

* Vaivadijos statistika (Polskawliczbach.pl)
Mergutrakio ežeras

**Mergutrakio ežeras** (*Giluišių ežeras, Gilusis, Austrotas*) – ežeras pietvakarių Lietuvoje, Kalvarijos savivaldybėje, apie 3 km į pietvakarius nuo Sangrūdos. Ežero ilgis iš pietų į šiaurę – 0,28 km, plotis – iki 0,16 km. Altitudė 166,8 m. Pietinis krantas žemas, pelkėtas, kiti aukštesni. Aplinkui plyti kalvotos pievos su pavieniais medžiais. Ežerą iš pietų į šiaurę prateka Mergutrakės upelis (Vaiponės intakas). Šiauriau ežero yra buvęs Giluišių kaimas. Apie 2000 metus ežeras vandens lygis sukeltas ir ežero plotas padidėjo daugiau kaip dvigubai.

## Šaltiniai
Žemutinės Silezijos vaivadija

**Žemutinės Silezijos vaivadija** () – teritorinis vienetas Lenkijos pietvakariuose, ribojasi su Vokietija (vakaruose) ir Čekija (pietuose). Plotas 19 947 km²; 2,91 mln. gyventojų. Sostinė – Vroclavas. Šiaurėje ribojasi su Liubušo vaivadija, šiaurės rytuose – Didžiosios Lenkijos vaivadija, pietryčiuose – Opolės vaivadija.

## Istorija

Vaivadija įkurta 1999 m. iš buvusių Vroclavo, Legnicos, Jelenia Guros, Valbžycho vaivadijų ir dalies Kališo vaivadijos.

## Administracinis suskirstymas
* 26 apskritys;
* 4 miestai-apskritys.

## Didžiausi miestai
* Vroclavas
* Valbžychas
* Legnica
* Jelenia Gura
* Liubinas
* Gloguvas
* Svidnica

## Šaltiniai

* Vaivadijos statistika (Polskawliczbach.pl)
Salaperaugis (ežeras)

**Salaperaugis** – ežeras pietvakarių Lietuvoje, Kalvarijos savivaldybėje, apie 7 km į pietryčius nuo Liubavo, 2 km į šiaurę nuo Lenkijos sienos. Ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus 0,57 km, plotis iki 0,34 km. Altitudė 179,5 m. Šiaurės rytuose medžiais apaugusios dambos ir kelio  atskirtas nuo Mažojo Salaperaugio. Šiaurės vakaruose ir pietryčiuose krantai žemi, su terasomis, vakariniai, šiaurės rytiniai ir pietvakariniai – aukšti ir statūs, o pietinis – pelkėtas. Ežero dugną dengia molis. Iš Salaperaugio išteka upelis į Mažajį Salaperaugį.

Šalia ežero yra bendravardis Salaperaugio kaimas.

Vandenvardis *Salapéraugis* sudarytas iš žodžių *sala* ir *peraugti*.

## Nuorodos
*
Sauselio ežeras

**Sauselio ežeras** – ežeras pietvakarių Lietuvoje, Kalvarijos savivaldybėje, apie 7 km į pietryčius nuo Liubavo. Ežeras ovalo formos, ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,11 km, plotis – iki 0,08 km. Altitudė 175,1 m. Krantai aukštoki, tik šiaurinis krantas žemas ir pelkėtas, apaugę medžiais ir krūmais. Aplinkui plyti dirbami laukai ir pievos. Šalia įsikūręs Sauselio kaimas. Ežeras nenutekantis, priklauso Krošlės upelio baseinui (Šešupės baseinas).

## Šaltiniai
Liulenčia

**Liulenčia** arba **Lilinčia** – ežeras pietvakarių Lietuvoje, Kalvarijos savivaldybėje, apie 3 km į pietvakarius nuo Sangrūdos. Ežeras širdies formos, ilgis iš vakarų į rytus – 0,14 km, plotis – iki 0,1 km. Altitudė 165,9 m. Krantai žemi, pelkėti, vietomis apaugę medžiais. Aplinkui plyti dirbami laukai. Šalia įsikūręs Vaiponiškės kaimas. Ežeras nenutekantis, priklauso Vaiponės upės baseinui.

Ežerėvardis *Liùlenčia* kilęs iš žodžių *liulėti* („linksėti, liumpsėti“), *liūlynas* („liūnas, pelkė, klampynė“).

## Šaltiniai
Šarkaitis

**Šarkaitis** – ežeras pietvakarių Lietuvoje, Kalvarijos savivaldybėje, apie 6 km į pietryčius nuo Liubavo. Ežero ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,23 km, plotis – iki 0,16 km. Altitudė 138,9 m. Krantai žemi, į rytus ir vakarus plačiai užpelkėję. Aplinkui plyti pievos ir dirbami laukai. Šiaurėje išteka Šarkyčios upelis link Šarkio ežero ir Šešupės. Prie ežero buvo įsikūręs Šarkaičio kaimas.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* [Szarkajcie, Szarkajtys [Lenkijos Karalystės ir kitų slavų kraštų geografinis žodynas|Lenkijos Karalystės ir kitų slavų kraštų geografiniame žodyne], Tom XI, psl. 796 (lenk.)]
Velnio stalas

**Velnio stalas** () – uola Vokietijoje. Žymiausias gamtos paminklas Vokietijos Pfalco regione (Reino kraštas-Pfalcas). Ši uola susidarė tuomet, kai Pfalce vyravo dykumų klimatas.

Senovės legenda pasakoja, kad šią uolą sustūmė jaunas stiprus vaikinukas. Vieną dieną jis keliavo uolėtais miškais. Artėjant nakčiai išalko, tačiau pakeliui nerado nė vieno tinkamo akmens prisėsti ir pasistiprinti. Vaikinas siaubingai įtūžo ir iš dviejų olų sustūmė stalą. Pavalgęs jis nukeliavo toliau. Ryte žmonės pamatę uolą, panašią į stalą, nusprendė, kad naktį čia puotauja velniai.
Valorbo urvai

**Valorbo urvai** () – urvų sistema šalia Šveicarijos vakaruose esančio Valorbo miestelio. Jie buvo atrasti 1962 m. narų ties Orbės upės ištakomis kalnuose. Įrengus saugius praėjimus, apšvietimo sistemas, tiltus per požeminę upę bei laiptus, 1974 m. urvai buvo atidaryti lankytojams.

Urvuose išsilaikę senoviniai stalaktitai, stalagmitai, įskaitant ir vieną didžiausių Europoje 8 metrų aukščio stalagmitą, kuris vis dar tebėra „aktyvus“. Taip pat čia galima rasti visą nedidelių požeminių vandens baseinų sistemą.

Pro Valorbo urvus prateka ir požeminė Orbės upės dalis.

## Nuorodos
* Valorbo turizmo puslapis
Santa Rosa

**Santa Rosa** turi keletą reikšmių:

* **[[Santa Rosa (Argentina)|Santa Rosa]]** – miestas Argentinoje, La Pampos prov. centras;
* **[[Santa Rosa de Kalamučita]]** – miestas Argentinoje, Kordobos prov.;
* **[[Santa Rosa de Konlara]]** – miestas Argentinoje, San Luiso prov.;
* **[[Santa Rosa (Brazilija)|Santa Rosa]]** – miestas Brazilijoje, Pietų Rio Grandės valst.;
* **[[Santa Rosa (Ekvadoras)|Santa Rosa]]** – miestas Ekvadore;
* **[[Santa Rosos departamentas|Santa Rosa]]** – departamentas Gvatemaloje;
* **[[Santa Rosa de Lima]]** – miestas Gvatemaloje;
* **[[Santa Rosa (Gajana)|Santa Rosa]]** – miestas Gajanoje;
* **[[Santa Rosa (Filipinai)|Santa Rosa]]** – miestas Filipinuose;
* **[[Santa Rosa (Kalifornija)|Santa Rosa]]** – miestas JAV, Kalifornijoje.
Bafino jūra

**Bafino jūra**, (, ) – Arkties vandenyno dalis tarp Grenlandijos ir Kanados Arktinio salyno salų: Bafino Žemės, Devono ir Elsmyro salų. Plotas 530 000 km², didžiausias gylis 2414 m, vidutinis gylis 804 m. Deiviso sąsiauriu jungiasi su Labradoro jūra. Gelmių dugne – okeaninio tipo Žemės pluta. Vandens paviršiaus temperatūra vasarą 0-5&nbsp;°C, žiemą nuo -1 iki -1,8&nbsp;°C. Druskingumas 31-34 %. Nuo spalio iki liepos mėn. didesniąją dalį dengia ledai. Potvynių aukštis 2-7 m.

Žvejyba (gaudomos menkės, silkės). Anksčiau medžioti banginiai, tačiau iki XX a. pradžios praktiškai visiškai išnaikinti. Daugybė ledo ižo ir ledkanių trukdo susisiekimą jūra.

1562 m. įlanką atrado Bears, 1586 m. pietinėje dalyje lankėsi John Davis, 1616 m. šiaurinę dalį pasiekė V. Bafinas.
Ugniažolė

**Ugniažolė** (*Chelidonium*) – aguoninių (*Papaveraceae*) šeimos augalų gentis, kurioje yra vienintelė Lietuvoje auganti rūšis – didžioji ugniažolė (*Chelidonium majus*).

## [[Augalų morfologija]]
Daugiametis žolinis, 30-70 cm aukščio augalas.
Auga panamėse, dykvietėse, pamiškėje, krūmuose, kirtavietėse.
Žydi gegužę-rugsėjį. Labai dažnas.
Arctic Monkeys

**„Arctic Monkeys“** yra britų alternatyvaus roko grupė iš Šefildo, Anglijos, Jungtinės Karalystės. 2002 metais susikūrusią grupę sudaro: Alex Turner (vokalas, el. gitara), Jamie Cook (el. gitara), Matt Helders (būgnai, pritariamasis vokalas) ir Nick O’Malley (bosinė gitara, pritariamasis vokalas), kuris pakeitė Andy Nicholson 2006 m.

Grupės pirmieji singlai „I Bet You Look Good on the Dancefloor“ ir „When the Sun Goes Down“ iškart pateko į Jungtinės Karalystės perkamiausių singlų sąrašus, o debiutinis albumas „Whatever People Say I Am, That's What I'm Not“ pasiekė pardavimų rekordą tarp debiutuojančių grupių pirmųjų albumų, o 2013 m. žurnalas „Rolling Stone“ įvertino jį kaip 30-ą geriausią visų laikų debiutinį albumą. „Arctic Monkeys“ laimėjo „Geriausio debiuto“ nominaciją 2006 m. „Brit Awards“ apdovanojimuose ir į istoriją pateko kaip pirmoji grupė, „NME Awards“ laimėjusi „Geriausio debiuto“ ir „Geriausios metų grupės“ nominacijose tais pačiais metais. Kritikai jau dabar grupę vadina geriausiais britų atlikėjais po legendinių „Bitlų“.

Grupė yra išleidusi 7 studijinius albumus: „Whatever People Say I Am, That's What I'm Not“ (2006 m.), „Favourite Worst Nightmare“ (2007 m.), „Humbug“ (2009 m.), „Suck It and See“ (2011 m.), „AM“ (2013 m.), „Tranquility Base Hotel & Casino“ (2018 m.), „The Car" (2022 m.).

„Arctic Monkeys“ yra laimėję 7 „Brit Awards“ – tarp jų 3 už Geriausią britų grupę ir 3 už Geriausią britų albumą. Grupė taip pat buvo 3 kartus nominuota „Grammy“ apdovanojimams.

„Arctic Monkeys“ dainavo 2012 m. vasaros olimpinių žaidynių atidaryme. Grupė atliko „I Bet You Look Good On The Dancefloor“ ir „Bitlų“ „Come Together“

„Arctic Monkeys“ buvo viena pirmųjų grupių, patraukusių visuomenės dėmesį interneto pagalba. Netrukus po to, „Arctic Monkeys“ pasirašė sutartį su nepriklausoma įrašų kompanija „Domino Records“.

## Diskografija

; Studijiniai albumai
* *[[Whatever People Say I Am, That's What I'm Not]]* (2006)
* *[[Favourite Worst Nightmare]]* (2007)
* *[[Humbug]] (2009)*
* *[[Suck It and See]]* (2011)
* *[[AM (albumas)|AM]]* (2013)
* *[[Tranquility Base Hotel & Casino]]* (2018)
* *The Car* (2022)

; Minialbumai (EP)
* *Who the Fuck Are Arctic Monkeys?* (2006)
* *Five minutes with Arctic Monkeys* (2005)

; DVD albumai
* *Scummy Man* (2006)
* *Arctic Monkeys at The Apollo* (2008)

; Singlai
* I Bet You Look Good On The Dancefloor, 2005 m., #1 JK
* When the Sun Goes Down, 2006 m., #1 JK
* The View From the Afternoon, 2006 m.
* Leave Before The Lights Come On, 2006 m.
* Brianstorm, 2007 m., #2 JK
* Matador/ Da Frame 2R 2007 m.
* Florescent Adolescent, 2007 m.
* Teddy Picker, 2007 m.
* Crying Lightning, 2009 m.
* My Propeller, 2010 m.
* Don’t Sit Down 'Cause I’ve Moved Your Chair, 2011 m.
* The Hellcat Spangled Shalalala, 2011 m.
* „Suck It and See“, 2011 m.
* Black Treacle, 2012 m.
* R U Mine?, 2012 m.
* Come Together, 2012 m.
* Do I Wanna Know?, 2013 m.
* Why’d You Only Call Me When You’re High?, 2013 m.
* One for The Road, 2013 m.
* Arabella, 2014 m.
* Snap Out of It, 2014 m.
* Anyways, 2018 m.

## Nuorodos
* Oficialus grupės puslapis
* grupės MySpace puslapis
La Pampos provincija

**La Pampos provincija** () – provincija centrinėje Argentinoje. Rytuose ribojasi su Buenos Airių, pietuose – su Rio Negro, vakaruose – su Mendosos, šiaurėje – su San Luiso ir Kordobos provincijomis. Administracinis centras – Santa Rosa.

1952–1955 m. vadinta Chuano Perono žmonos Evos Peron garbei *Provincia Eva Perón*.

## Geografija
Provincija išsidėsčiusi pampų regione. Didžioji paviršiaus dalis – plokščia lyguma. Vakaruose kalnai iki 1120 m (Negro k.). Būdinga stepių augalija. Klimatas vidutinių platumų; žemyninis. Vidutinis metinis kritulių kiekis 500 mm. Šiaurės rytinė dalis – drėgniausia, einant į vakarus sausėja. Pietiniu provincijos pakraščiu teka Kolorado upė, o per provinciją – Saladas. Dėl sauso klimato upių tinklas retas. Gausu ežerų (Blanka Grandė, La Amarga, Ure Laukenas), kurių dauguma druskingi, ir druskos ežerų (Kolorada Grandė, Los Čančosas, Gran Salitralis, Salitral de la Pera). Kolorado upės slėnyje sudarytas Kasa de Piedros tvenkinys. Yra Lihuel Kalelio nacionalinis parkas ir Luro Parko gamtos rezervatas.

## Ekonomika
Svarbiausia provincijos ūkio šaka – gyvulininkystė. Auginami galvijai (3,6 mln. vnt.), avys (202,4 tūkst.), ožkos (140,5 tūkst.), kiaulės (64,1 tūkst.). Derlingesnėse šiaurės vakarų žemėse auginami kviečiai (10 % šalies produkcijos), saulėgrąžos (13 % šalies produkcijos), kukurūzai, liucerna, miežiai. Vystoma maisto pramonė ir druskos gavyba.

## Gyventojai
La Pampos provincijoje gyvena tik 0,8 % Argentinos gyventojų. Vidutinis gyventojų tankumas tik 2,1 žm./km². Dauguma jų susitelkę derlingesnėje šiaurės rytinėje dalyje, tuo tarpu pietinė ir vakarinė dalys gyvenamos itin retai.

Didžiausi miestai (2010 m.):
* Santa Rosa (102,9 tūkst. gyventojų)
* Cheneral Pikas (56,7)
* Cheneral Ača (12,2)
* Toajus (11,6)
* Eduardo Kasteksas (9,2)
* Veintisinko de Majas (7,9)
* Intendente Alvearas (7,5)
* Realiko (7,3)
* Viktorika (5,7)

## Administracinis skirstymas
Provincija padalinta į 22 departamentus:

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Provincijos žemėlapis
* Turizmas La Pampoje 
* La Pampos universitetas
Santa Rosa (Argentina)

**Santa Rosa** () arba **Santa Rosa de Toajas** (*Santa Rosa de Toay*) – miestas centrinėje Argentinoje, *Don Tomás* lagūnos pakrantėje. La Pampos provincijos administracinis centras.

## Istorija
Miestą įkūrė Tomás Mason 1892 m. balandžio 22 d. Vystėsi kaip žemės ūkio centras derlingame drėgnųjų pampų regione. Renkant provincijos sostinę buvo pasiūlyti 2 variantai: Santa Rosa arba Toajas. Tačiau galutinai sostinės parinkti nepavyko, todėl buvo pasiūlyta ištirti abiejų miestų geriamajį vandenį. Kuris būsiąs švaresnis, tas miestas ir taps sostine. Kalbama, kad Toajo vanduo buvo geresnis, tačiau veždamas tyrimams į Buenos Aires, Tomás Mason specialiai sumaišė mėginius, dėl to Santa Rosa tapo provincijos centru. Nepaisant visko, Santa Rosa yra vienas mažiausių provincijos centrų Argentinoje.

## Susisiekimas
Keliai į Kordobą, Bahija Blanką, Buenos Aires. Susisiekimas geležinkeliais. 2 km nuo miesto yra Santa Rosos oro uostas iš kurio vyksta reguliarūs skrydžiai į Buenos Aires ir Bahija Blanką.

## Lankytini objektai
* *Fitte* miesto rajonas (1930 m.),
* San Martino monumentas,
* Teisingumo rūmai,
* *Español* teatras (1908 m.),
* Provincijos meno muziejus,
* Gamtos istorijos muziejus,
* Nacionalinis La Pampos universitetas,
* *„Don Tomás“* poilsio ir pramogų parkas.

Image:SantaRosaArgentinaChurch.jpg
Image:MunicipalBuildingSantaRosaArgentina.jpg


## Šaltiniai

## Nuorodos

* www.santarosa.gov.ar 
* Turizmas Santa Rosoje
Ešolcija

**Ešolcija** (*Eschscholzia*) – aguoninių (*Papaveraceae*) šeimos augalų gentis, kurioje yra 12 rūšių. Lietuvoje gėlynuose auginama viena rūšis – geltonžiedė ešolcija (*Eschscholzia californica*). Augalas 30-50 cm aukščio. Lapai plunksniškai suskaldyti į linijiškas skilteles. Vainiklapiai geltoni su oranžiniu pamatu. Žiedai atsidaro tik saulėtą dieną, o apsiniaukusią ir vakare jie užsidaro. Žydi birželio – rugsėjo mėn.  

Auginama soduose, gėlynuose. Išvesta įvairių veislių. Auginamas kaip dekoratyvinis augalas.
Aguona

**Aguona** (*Papaver*) – aguoninių (*Papaveraceae*) šeimos augalų gentis. Savaime auga Šiaurės pusrutulyje. Daugelis aguonų dekoratyvios, kai kurios – piktžolės.

Priklauso žoliniai augalai su pientakiais, išskiriančiais baltas, greitai tirštėjančias sultis. Žiedai išauga pavieniai ant ilgų žiedkočių. Vainiklapiai dideli, balti, rausvi, raudoni, violetiniai. Vaisius – dėžutė, atsidaranti skylutėmis, pro kurias išbyra smulkios sėklos.

Sėklos naudojamos kulinarijoje, konditerijoje (dedama į kepinius, gaminamas aguonpienis). Kai kurie aguonose esantys alkaloidai turi narkotinių savybių; iš aguonų gaunamas opiumas. Išvesta daug aguonų veislių, tuščiaviduriais ir pusiau pilnaviduriais arba pilnaviduriais įvairiausių spalvų žiedais. Mitologijoje aguona užima ypatingą vietą. Antikos laikais ji buvo laikoma šventu dievų augalu.

Gentyje yra apie 90–120 rūšių. Lietuvoje auga šios rūšys:
* Smiltyninė aguona (*Papaver argemone*)
* Dirvinė aguona (*Papaver dubium*)
* Rytinė aguona (*Papaver orientale*)
* Aguona birulė (*Papaver rhoeas*)
* Daržinė aguona (*Papaver somniferum*)

## Maistinių sėklų produkcija

## Etimologija
Žodis *aguonà* (dar minima kaip *maguona, mãguonė*) giminiškas ,  – tai seni (iki XII a.) skoliniai greičiausiai iš germanų kalbų (**magon*). Šiai žodžių grupei priklauso , sen. vok. aukšt. *mago*,  (sen. *val-moghi*). Iš germanų šis žodis galimai patekęs ir į slavų kalbas (*mak*). Taip pat giminiškas  (‘aguona, aguonos galvutė’). Visi šie žodžiai kildinami iš  (‘aguona’), tačiau teigiant, kad indoeuropiečiai šį žodį pasiskolinę iš senųjų Viduržemio jūros tautų.


Image:Bleke klaproos bloem Papaver dubium.jpg|Dirvinė aguona (*Papaver dubium*)
Image:Mak wschodni Papaver orientale.jpg|Rytinė aguona (*Papaver orientale*)
Image:20050613-019-poppy.jpg|Aguona birulė (*Papaver rhoeas*)
Image:Papaver somniferum (1).jpg|Daržinė aguona (*Papaver somniferum*)
Image:Isländischer Mohn.jpg|Plikastiebė aguona (*Papaver nudicaule*)


## Šaltiniai
Rubén Wolkowyski

**Rubenas Volkovyski** (isp. *Rubén Oscar Wolkowyski*; g. 1973 m. liepos 1 d.) – Argentinos krepšininkas, olimpietis. Žaidžia centro puolėjo pozicijoje, Argentinos nacionalinėje rinktinėje ir Urugvajaus „La Unión de Formosa“ klube. Ūgis 206 cm, svoris 118 kg. Turi dvigubą Argentinos ir Lenkijos pilietybę.

Karjerą pradėjo 1994 m. *Quilmes Mar del Plata* komandoje, 1997–1999 m. žaidė *[[Boca Juniors]]* krepšinio klube, o 1999–2000 m. sezone *Olavarría Estudiantes*, su kuria tapo šalies čempionu. Vėliau bandė įsitvirtinti NBA ir žaidė Seattle SuperSonics (34 rungtynes). Grįžo į *Quilmes Mar del Plata*, po 3 varžybų vėl persikėlė į NBA (Dallas Mavericks), tačiau netrukus grįžo į gimtąjį klubą. Nebaigęs sezono ten, Volkovyski persikraustė į Europą ir žaidė Maskvos CSKA. 2000 m. vėl bandė įsitvirtinti NBA Boston Celtics, bet sezono viduryje perėjo į Vitorijos TAU Ceramica.

Su nacionaline rinktine 2001 m. laimėjo Amerikos čempionatą, 2004 m. – olimpines žaidynes.

## Šaltiniai
Arktinė pečialinda

**Arktinė pečialinda** (*Phylloscopus borealis*) – devynbalsinių (*Sylviidae*) šeimos paukštis, priklausantis pečialindų genčiai.

Kūno ilgis siekia 11,5-13 cm. Primena šiaurinę pečialindą, tačiau gerokai didesnė.

Į Lietuvą užklysta itin retai, stebėta 1994 m. Kuršių nerijoje bei 1997 m. Ventės rage.

## Išnašos
Hugo Sconochini

**Hugas Skonočinis** (; g. 1971 m. balandžio 10 d.) – buvęs Argentinos krepšininkas. Žaidė atakuojančiojo gynėjo arba lengvojo krašto puolėjo pozicijose, Argentinos nacionalinės rinktinės žaidėjas.

## Karjera
Pirmasis Skonočinio klubas buvo Kalabrijos Redžo *Panasonic*, kuriame jis debiutavo 1990 m. ir su šia komanda pasiekė Italijos pirmąją lygą. 1993–1995 m. rungtyniavo Milane (*Recoaro* ir *Stefanel* klubuose). 1995–1996 m. praleido Romos *Nuova Tirrena*, o vėliau net 5 sezonus Bolonijos Kinder’yje. 2001 m. išvyko į Ispanijos TAU Ceramica klubą, bet kitą sezoną vėl grįžo į Italiją ir vėl žaidė Milane (*Pippo* ir *Breil* komandose).

## Pasiekimai
* Eurolygos čempionas 1998, 2001 metais (su Kinder)
* Italijos lygos čempionas 1998, 2001 metais (su Kinder)
* Italijos taurės laimėtojas 1999, 2001 metais (su Kinder)
* Eurolygos antrosios vietos laimėtojas 1999 metais (su Kinder)
* Amerikos čempionato laimėtojas 2001 metais (su Argentinos rinktine)
* Ispanijos lygos čempionas 2002 metais (su TAU Ceramica)
* Ispanijos taurės laimėtojas 2002 metais (su TAU Ceramica)
* Olimpinis čempionas 2004 metais (su Argentinos rinktine)

## Nuorodos
* www.eurobasket.lt puslapis
Žeimiai (reikšmės)

**Žeimiais** vadinamos Lietuvos gyvenvietės:

* Ignalinos rajone;
* Jonavos rajone:
** miestelis,
** gel. stotis;
* Joniškio rajone;
* Klaipėdos rajone;
* Kretingos rajone;
* Kupiškio rajone;
* Molėtų rajone;
* Radviliškio rajone;
* Rokiškio rajone;
* Šiaulių rajone;
* Ukmergės rajone;
* Varėnos rajone.
Pleomelė

**Pleomelė** (*Dracaena reflexa*) – pelžiedinių (*Ruscaceae*) šeimos dracenų (*Dracaena*) genties augalų rūšis.

Dekoratyvinis augalas. Šakos lengvai išlenktos, gausiai apaugusios trumpais lapais. Jauni lapai yra žalsvi, augalui augant, tampa sodriai geltonos aukso spalvos. Auga lėtai – šakotas apie 1,5 m aukščio medelis išauga per 10 metų ar ilgiau. Ankstyvoje augimo stadijoje augalas turi tik vieną stiebą, o natūraliai šakotis pradeda vėliau.
Kairių seniūnija

**Kairių seniūnija** – administracinis-teritorinis vienetas Šiaulių rajono savivaldybės rytuose, Aukštaitijos etnografiniame regione. Centras – Kairiai.

## Geografija

Seniūnija užima 9200 ha plotą, ji įsikūrusi į rytus nuo Šiaulių centro. Telkšo Kairių ir Gudelių ežerai, didžiausias miškas – Ilgoji Lova.

Pietine dalimi eina kelias , šiaurine – . Pietvakariniu pakraščiu praeina Vilniaus–Klaipėdos geležinkelis.

## Istorija

Seniūnija įkurta 1995 m. vietoje Kairių apylinkės. 1999 m. patvirtintas Kairių herbas, kurį naudoja ir seniūnija.

|-
| 2001-04  || || 3795 || 1 miestelis (Kairiai), 24 kaimai, 1 viensėdis
|-
| 2009-09-01  || 90 || 3400 || 1 miestelis, 24 kaimai, 1 viensėdis
|-
| 2011 m.  || || 3300 || 1 miestelis, 23 kaimai, 1 viensėdis
|-
| 2016-08-13  || || || 1 miestelis, 24 kaimai, 1 viensėdis
|-
| 2021 m.  || || 3021 || 1 miestelis, 19 kaimų
|}

## Gyvenvietės

Seniūnijos gyvenvietės (sąrašas sudarytas 2022-01-31 „Registrų centro“ ir 2011–2021 m. gyventojų surašymų duomenimis):

|-
| Bacioniai, k. || || 2
|-
| Bertužiai, k. || 250 || 263
|-
| Dimaičiai, k. || ||
|-
| Dvikapiai, k. || || 10
|-
| Eimučiai, k. || 87 || 108
|-
| Gudeliai, k. || 20 || 21
|-
| Ilgoji Lova, k. || || 8
|-
| Kairiai, k. || 19 || 28
|-
| Kairiai, mstl. || 1729 || 1822
|-
| Kalniškiai, k. || || 7
|-
| Kirbaičiai, k. || || 0
|-
| Liutkūnai, k. || 18 || 36
|-
| Mikailaičiai, k. || 46 || 44
|-
| Mumaičiai, k. || 10 || 12
|-
| Norušaičiai, k. || 27 || 45
|-
| Pročiūnai, k. || 28 || 10
|-
| Šilėnai, k. || 514 || 570
|-
| Šiubaičiai, k. || 14 || 23
|-
| Tyliai, k. || || 9
|-
| Vėgėliai, k. || || 0
|-
| Vismantėliai, k. || || 0
|-
| Zapalskiai, k. || 10 || 3
|-
| Žadžiūnai, k. || 211 || 267
|-
| Žalgirys, k. || || 2
|-
| Žvigai, k. || || 10
|}

## Seniūnaitijos

2009 m. įsteigtos 5 seniūnaitijos:
* **Bertužių** seniūnaitija: Kairių k. Pramonės gatvė; Bertužių k., Pročiūnų k., Sodininkų bendrija „Kruoja“.
* **Ežero** seniūnaitija: Kairių k. Plento, Ežero, Kaštonų, Klevų, Šilelio, Beržų, Žuvėdrų, Klonių, Putinų, Purienų, Spindulių, Pievų gatvės; Mumaičių k., Gudelių k.
* **Salduvės** seniūnaitija: Kairių k. Salduvės, Vyšnių, Alyvų, Liepų, Tulpių, Šviesos, Gėlių, Topolių, Rasos, Rožių, Sodų, Žalgirio, Ąžuolo, Dobilo, Pirties gatvės; Mikailaičių k., Žvigų k., Zapalskių k.
* **Šilėnų** seniūnaitija: Šilėnų k., Bacionių k., Kirbaičių k., Dvikapių k., Sodininkų bendrija „Eglė“.
* **Žadžiūnų** seniūnaitija: Žadžiūnų k., Eimučių k., Ilgosios lovos k., Kalniškių k., Liutkūnų k., Norušaičių k., Šiubaičių k., Tilių k., Vismantėlių k., Žalgirio k., Paliekniškių k., Dimaičių k.

## Šaltiniai
Anjuta

**Anjuta** – integruota programavimo terpė, skirta kurti programas Linux OS C ir C++ kalba. Ji parašyta GTK+/GNOME aplinkai ir turi daugybę aukšto lygio programavimo priemonių. Joje yra projektų tvarkytojas, taikomųjų programų vedliai, interaktyvus programos derintojas, programos kodo naršyklė ir sintaksės pabraukimas.

## Anjuta 2
Anjuta 2.0 versijoje atsirado Glade vartotojo sąsajos dizaineris, kuris yra labai sparčiai tobulinamas.

## Nuorodos
* Anjuta namų svetainė
* Anjuta2
Žeimiai (Šiauliai)

**Žeimiai** – kaimas Šiaulių rajono savivaldybėje, kelių Šiauliai-Pakruojis, Mikailaičiai‎-Šapnagiai ir Ginkūnai-Naisiai-Lauksodis sankryžoje, 4 km į rytus nuo Ginkūnų. Seniūnaitijos centras.

## Istorija

Kaimo centrinėje dalyje, 0,23 km į pietryčius nuo kelio Šiauliai–Pašvitinys yra Žeimių pirmosios senosios kapinės (kultūros paminklo MC kodas 4684), 0,53 km į pietus nuo pirmųjų kapinių, į pietus nuo kelio Šiauliai–Pakruojis yra Žeimių antrosios senosios kapinės (MC kodas 4685)

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* 1917 m. gimė pasipriešinimo sovietiniam okupaciniam režimui dalyvis Anastazas Janulis.

## Galerija

Vaizdas:2010 05 22 119Žeimiai.JPG
Vaizdas:2010 05 22 116Žeimiai.JPG
Vaizdas:2010 05 22 122Žeimiai.JPG


## Šaltiniai
Alejandro Montecchia

**Alechandras Montekija** (; g. 1972 m. sausio 1 d. Bahija Blankoje) – Argentinos krepšininkas, žaidęs įžaidėjo pozicijoje. Žaidė Argentinos nacionalinėje rinktinėje.

2011 m. balandžio 3 d. pasitraukė iš profesionalaus krepšinio

Turi dvigubą Argentinos ir Italijos pilietybę.

## Pasiekimai

* 2001 m. su Argentinos rinktine laimėjo Amerikos čempionatą,
* 2003 m. su Pamesa laimėjo ULEB taurę,
* 2004 m. su Argentinos rinktine tapo olimpiniu čempionu.

## Šaltiniai
Šakynos seniūnija

**Šakynos seniūnija** – administracinis-teritorinis vienetas Šiaulių rajono savivaldybės šiaurėje, Žemaitijos etnografiniame regione. Centras – Šakyna.

## Geografija

Seniūnija užima 14 800 ha plotą, yra nedidelių miškų (didesni – Klebonmiškis, Vaitutiškio, Skobiškio, Vileišiškių, Raudondvario miškai). Prateka Švėtė. Pagrindinis kelias  eina šiaurės rytine dalimi.

## Istorija

Šakynos seniūnija įsteigta 1918 m. Gruzdžių valsčiuje, panaikinta 1945 m.

Dabartinė seniūnija įsteigta 1995 m. vietoje Šakynos apylinkės. 1999 m. patvirtintas Šakynos herbas, kurį naudoja ir seniūnija.

|-
| 1920 m. || || 808  *([[1923 m. Lietuvos gyventojų surašymas|1923 m.]])* || Balsiai, Dargiai, Gedvydžiai, Medvalakė, Mikutaičiai, Rausiškės, Šakyna
|-
| 1932 m. || 234 || 1273 || Dargiai, Gedaičiai, Kiaukliai (I ir II), Mikaičiai, Mimaičiai, Riškaičiai, Romutaičiai, Šakyna, Valakai, Velviečiai
|-
| 2001-04  || || 1729 || 1 miestelis (Šakyna), 36 kaimai, 1 viensėdis, 3 kaimų dalys
|-
| 2009-09-01  || 148 || || 1 miestelis, 40 kaimų, 1 viensėdis
|-
| 2011 m.  || || 1361 || 1 miestelis, 36 kaimai, 1 viensėdis
|-
| 2016-08-13  || || || 1 miestelis, 36 kaimai, 1 viensėdis
|-
| 2021 m.  || 148 || 1040 || 1 miestelis, 22 kaimai
|}

## Seniūnai
* Algimantas Bronislovas Rudis, 2005 m.
* Mindaugas Gedvila, 2022 m.

## Gyvenvietės

Seniūnijos gyvenvietės (sąrašas sudarytas 2022-01-31 „Registrų centro“ ir 2011–2021 m. gyventojų surašymų duomenimis):

|-
| Balsiai, k. || || 6
|-
| Baužai, k. || 10 || 17
|-
| Burbinai, k. || || 2
|-
| Čeponiai, k. || 21 || 25
|-
| Dargaudžiai, k. || || 0
|-
| Dargiai, k. || || 0
|-
| Dauginčiai, k. || 16 || 24
|-
| Daugmaudžiai, k. || || 0
|-
| Degulės, k. || || 0
|-
| Diržiai, k. || 17 || 16
|-
| Gedvydžiai, k. || 22 || 26
|-
| Kerbediškės, k. || || 0
|-
| Kiaukliai, k. || || 11
|-
| Mandeikiai, k. || || 7
|-
| Masiai, k. || || 0
|-
| Mažaičiai, k. || 25 || 14
|-
| Mikaičiai, k. || || 3
|-
| Mikolaičiai, k. || 32 || 49
|-
| Mikutaičiai, k. || || 1
|-
| Mimaičiai, k. || 19 || 33
|-
| Paliesiai, k. || || 5
|-
| Piktaičiai, k. || || 0
|-
| Piktuižiai, k. || 116 || 166
|-
| Prišiškės, k. || || 0
|-
| Raudondvaris, k. || 37 || 61
|-
| Riškaičiai, k. || 14 || 9
|-
| Semeniškės, k. || || 1
|-
| Skobiškės, vs. || || 0
|-
| Šakyna, mstl. || 319 || 382
|-
| Šelvenai, k. || 46 || 71
|-
| Tautgailiai I, k. || 11 || 11
|-
| Tautgailiai II, k. || || 0
|-
| Tulminai, k. || 14 || 10
|-
| Valakai, k. || 31 || 52
|-
| Velviečiai, k. || || 0
|-
| Viesgirdžiai, k. || || 7
|-
| Viliočiai, k. || || 12
|-
| Žarėnai, k. || 264 || 340
|}

## Seniūnaitijos

2009 m. įsteigtos 3 seniūnaitijos:
* **Piktuižių** seniūnaitija: Piktuižių k., Diržių k., Gedvydžių k., Mikolaičių k., Viesgirdžių k.
* **Šakynos** seniūnaitija: Šakynos k., Burbinų k., Balsių k., Čeponių k., Dauginčių k., Kiauklių k., Mikutaičių k., Mikaičių k., Mandeikių k., Mimaičių k., Riškaičių k., Valakų k., Viliočių k.
* **Žarėnų** seniūnaitija: Žarėnų k., Baužų k., Daugmaudžių k., Dargaudžių k., Masių k., Mažaičių k., Paliesių k., Raudondvario k., Skobiškės k., Semeliškės k., Šelvėnų k., Tulminų k., Tautgailių k.

## Šaltiniai
Vaškuolė (augalas)

**Vaškuolės** (*Hoya*) – stepukinių (*Apocynaceae*) šeimos laipiojantys augalai, galintys apsivynioti ir prisitvirtinti prie bet ko, kas tik pasitaiko kelyje. Gentyje yra apie 200 rūšių. Pavadinimas kilęs nuo vaškinių žvaigždės pavidalo žiedų, išsidėsčiusių kekėmis.
Fitonija

**Fitonija** (*Fittonia*) – akantinių (*Acanthaceae*) šeimos augalų gentis, kuriai priklauso augalai su smulkiais, įvairiaspalvių gyslelių išvagotais lapais. Tai šliaužiantys augalai, kilę iš drėgnų tropikų miškų. Jų lapeliai smulkūs, ovalo formos, išraizgyti spalvingų lapagyslių tinklo. Gamtoje šie augalai žydi smulkiais geltonais žiedais, tačiau auginami uždarose patalpose jie retai tepražysta.
Kaladis

**Kaladis** (*Caladium*) – aroninių (*Araceae*) šeimos *Aroideae* pošeimio augalų gentis.

Natūraliai auga Brazilijoje ir besiribojančiose Pietų Amerikos šalyse.

## [[Morfologija (biologija)|Augalų morfologija]]
Lapai ant 30-50 cm ilgio lapastiebių želia tiesiai iš dirvožemio. Jie yra didžiuliai ir plonyčiai kaip popierius, širdies formos, įvairių spalvų: nuo baltų ir blyškiai kreminių iki rožinių ir sodriai raudonų su visais įmanomais tarpinių atspalvių marginiais. 

## Rūšys
Gentyje yra 7 rūšys:
**[[Caladium bicolor]]*
**[[Caladium humboldtii]]*
**[[Caladium lindenii]]*
**[[Caladium schomburgkii]]*

## Auginimas
Dekoratyviniai augalai su subtilios išvaizdos lapais. Gamtoje nedaug augalų, galinčių varžytis su kaladžių lapų spalva.

Šie augalai veši šviesioje vietoje, bet ne tiesioginėje saulės šviesoje. Paprastai parduodami pavasarį ir vasaros pradžioje 13 cm skersmens vazonuose, kuriuose galima ir palikti, jei bus reguliariai tręšiami kas savaitę. Baigiantis vasarai, augalai natūraliai apmiršta. Juos reikia palikti nelaistomus, kol dirvožemis visiškai išdžiūs.


Image:Caladium bicolor 'Florida Sweetheart' Leaf 2000px.jpg|*Caladium bicolor*
Image:Caladium bicolor 'Florida Red Ruffles' Leaves 3264px.JPG|*Caladium bicolor*
Eragonas

: *Šis straipsnis apie knygą, apie filmą žr. [[Eragonas (filmas)]].*

**Eragonas** – Christopher Paolini maginės fantastikos knyga, pirmoji „Paveldėjimo ciklo“ dalis, pirmą kartą išleista 2002 metais, Lietuvoje – 2005 metais.

## Turinys

Jaunas vaikinas vardu Eragonas, medžiodamas miške, suranda keistą mėlyną akmenį, kuris, kaip vėliau paaiškėja, yra ne kas kitas, kaip drakono jauniklio kiaušinis. Nuo tada ir prasideda Eragono nuotykiai, nes kiaušinio ima ieškoti imperatorius Galbatoriksas. Dėl pastarojo kaltės Eragonas netenka įtėvio ir jam tenka trauktis iš gimtojo Karvaholo kaimo.

Eragoną kelionėje lydi Bromas, kaime pagarsėjęs senovinių pasakojimų ir padavimų žinovas. Tačiau vėliau, prieš pat savo mirtį, Bromas atskleidžia Eragonui, jog ir jis kadaise buvo drakono raitelis. Visos Eragono, Safyros (Eragono drakonės) ir Bromo kelionės metu senasis pasakotojas apmoko Eragoną tapti tikru raiteliu. Kelyje jie patiria daugybe nuotykių: susiduria su šešėliu Durza, sutinka paslaptingą vaikiną Murtagą, kuris pasižada padėti Eragonui, bei iš šešėlio nelaisvės išvaduoja elfų princesę Ariją, kuri, kaip paaiškėja, yra apnuodyta.

Eragonas su Murtagu skuba į Vardenų karalystę, (Vardenai – sukilėliai besipriešinantys Galbatoriksui), ieškodami vaisto Arijai išgydyti. Netrukus jiems tenka kautis prieš Galbatorikso pajėgas. Vardenai šiaip ne taip atsilaiko, na o Eragonui tenka susidurti su pačiu šešėliu Durza. Dvikova pasibaigia sunkia Eragono pergale.

## Nuorodos
* Oficialus Ch. Paolini tinklalapis
* Filmo „Eragonas“ svetainė 

## Šaltiniai
Kinija (reikšmės)

**Kinija** gali reikšti:
* Kinija (regionas) – geografinis ir kultūrinis pasaulio regionas;
* Kinijos Liaudies Respublika – valstybė Azijoje;
* Kinijos Respublika (1912–1949) – buvusi valstybė Azijoje;
* Kinijos Respublika (Taivanas) – valstybė Taivano saloje.
Mikė Pūkuotukas

**Mikė Pūkuotukas** () – vaikų pasakų herojus meškiukas. Jį sukūrė britas Alan Alexander Milne – pirma knyga apie Mikę Pūkuotuką pasirodė 1926 m. spalio 14 d., ją iliustravo Ernest Howard Shepard. Knyga išversta į daug kalbų, taip pat jos pagrindu sukurta animacinių filmų, kompiuterinių žaidimų ir kt.

Lietuviškas knygos variantas – „Pūkuotuko pasaulis: Mikė Pūkuotukas. Trobelė Pūkuotynėje“ (vertė Virgilijus Čepaitis, 1958, 1962).

Vyresnės kartos lietuviams geriausiai žinoma Rusiškoji Mikės Pūkuotuko versija ir jo dainelė „Pum purum purum pum pum pam param param pam pam“. Tuo tarpu šalyse, kurios nebuvo Sovietų sąjungoje geriau pažįstamas „Vinipuchas“, kurio įvaizdį su raudonais marškinėliais sukūrė „RCA Victor picture record“, o labiausiai išpopuliarino Walt Disney kompanija.

Buvo sukurta nemažai filmų:

## Disney adaptacija
1966: *Winnie the Pooh and the Honey Tree*

1968: *Winnie the Pooh and the Blustery Day*

1974: *Winnie the Pooh and Tigger Too*

1981: *Winnie the Pooh Discovers the Seasons*

1983: *Winnie the Pooh and a Day for Eeyore*

### Pilnametražiai filmai
1977: *The Many Adventures of Winnie the Pooh* (*trilogy of the Honey Tree, Blustery Day, and Tigger Too*)

2000: *The Tigger Movie*

2003: *Piglet's Big Movie*

2005: *Pooh's Heffalump Movie*

2011: *Winnie the Pooh*
Gudeliai (reikšmės)

**Gudeliais** vadinamos šios Lietuvos gyvenvietės:

* kaimas Alytaus rajone;
* kaimai Anykščių rajone:
** Debeikių seniūnijoje,
** Kurklių seniūnijoje,
** Troškūnų seniūnijoje;
* kaimas Biržų rajone;
* gyvenvietė Jurbarko rajone;
* gyvenvietė Kazlų Rūdos savivaldybėje;
* kaimai Kelmės rajone:
** Pakražančio seniūnijoje,
** Tytuvėnų seniūnijoje;
* kaimas Lazdijų rajone;
* Marijampolės savivaldybėje:
** miestelis,
** kaimas;
* kaimas Molėtų rajone;
* kaimas Pakruojo rajone;
* kaimai Panevėžio rajone:
** Gudeliai I,
** Gudeliai II;
* kaimas Pasvalio rajone;
* Godeliai Plungės rajone;
* kaimas Rokiškio rajone;
* kaimai Šalčininkų rajone:
** Dieveniškių seniūnijoje,
** Gerviškių seniūnijoje;
* kaimas Šiaulių rajone;
* kaimai Švenčionių rajone:
** Adutiškio seniūnijoje,
** Švenčionių seniūnijoje;
* kaimas Telšių rajone;
* kaimas Trakų rajone;
* kaimas Ukmergės rajone;
* kaimas Varėnos rajone;
* kaimai Vilkaviškio rajone:
** Pajevonio seniūnijoje,
** Šeimenos seniūnijoje;
* Vilniaus mieste;
* kaimai Vilniaus rajone:
** Maišiagalos seniūnijoje,
** Pagirių seniūnijoje,
** Zujūnų seniūnijoje;
* kaimas Zarasų rajone.

Taip pat:
* kaimas Baltarusijoje.
Girdžių seniūnija

**Girdžių seniūnija** – administracinis-teritorinis vienetas Jurbarko rajono savivaldybės vidurinėje dalyje, Žemaitijos etnografiniame regione. Centras – Girdžiai.

## Geografija

Seniūnija užima 8900 ha plotą. Pietiniu pakraščiu teka Mituva, patvenkta į rytus nuo Girdžių, šiaurinė riba eina Šaltuona. Rytinėje dalyje nemažai miškų. Pagrindiniai keliai –  ir . Seniūnijoje yra Mituvos upės užtvankos parkas, vystosi turizmo verslas.

## Istorija

Įkurta 1995 m. vietoje Girdžių apylinkės. 2013 m. patvirtintas Girdžių herbas, kurį naudoja ir seniūnija.

|-
| 2001-04  || || 1563 || 26 kaimai, 6 kaimų dalys
|-
| 2009-09-01  || 89 || 1400 || 26 kaimai
|-
| 2011 m.  || || 1146 || 26 kaimai
|-
| 2016-08-13  || || || 26 kaimai
|-
| 2021 m.  || 89 || 927 || 20 kaimų
|}

## Seniūnai
* Vijoleta Tamulytė, 2006 m.
* Darius Juodaitis, 2009 m.
* Mindaugas Dilys, 2018 m.

## Gyvenvietės

Seniūnijos gyvenvietės (sąrašas sudarytas 2022-01-31 „Registrų centro“ ir 2011–2021 m. gyventojų surašymų duomenimis):

|-
| Baciai, k. || || 5
|-
| Butkaičiai, k. || 43 || 52
|-
| Būtrimai, k. || 44 || 58
|-
| Dargiai, k. || || 5
|-
| Drebulynė, k. || 51 || 10
|-
| Džiugai, k. || || 4
|-
| Eidukiškiai, k. || || 8
|-
| Girdžiai, k. || 340 || 433
|-
| Gudeliai, k. || 158 || 172
|-
| Jerubiškiai, k. || ||
|-
| Jokūbaičiai I, k. || 14 || 28
|-
| Jokūbaičiai II, k. || || 0
|-
| Jurgeliškiai, k. || || 1
|-
| Kavoliai I, k. || 12 || 26
|-
| Kavoliai II, k. || || 4
|-
| Kuziai, k. || || 0
|-
| Miliušiai, k. || || 22
|-
| Naujininkai, k. || 10 || 5
|-
| Paantvardys II, k. || || 0
|-
| Pavidaujys, k. || 173 || 2
|-
| Pavidaujys I, k. || 19 || 254
|-
| Pavidaujys II, k. || || 4
|-
| Pavidaujys III, k. || || 0
|-
| Pažėrai, k. || 15 || 22
|-
| Pocaičiai, k. || 18 || 25
|-
| Ridikiškiai, k. || || 6
|}

## Seniūnaitijos

2009 m. įsteigtos 3 seniūnaitijos:
* **Girdžių** seniūnaitija (626 gyv.): Girdžių k., Būtrimų k., Miliušių k., Naujininkų k.
* **Gudelių** seniūnaitija (298 gyv.): Gudelių k., Jokūbaičių I k., Jokūbaičių II k., Dargių k., Jurgeliškių k., Pažėrų k., Paantvardžio II k., Drebulynės k., Paalsio II k., Liudvinavos k., Baužų k.
* **Pavidaujo** seniūnaitija (458 gyv.): Balnių k., Jerubiškių k., Džiugų k., Kavolių I k., Kavolių II k., Pavidaujo I k., Pavidaujo II k., Pavidaujo III k., Butkaičių k., Bacių k., Kuzių k., Eidukiškių k., Ridikiškių k., Pocaičių k.

## Šaltiniai
Juodaičių seniūnija

**Juodaičių seniūnija** – administracinis-teritorinis vienetas Jurbarko rajono savivaldybės šiaurės rytiniame pakraštyje, Žemaitijos etnografiniame regione. Centras – Juodaičiai. Tai mažiausia Jurbarko rajono seniūnija.

## Geografija

Seniūnija šiaurėje ribojasi su Raseinių rajonu, ji užima 3134 ha plotą. Vakariniu pakraščiu prateka Mituva, ežerų nėra. Yra nedideli miškų plotai. Pagrindinis kelias – .

## Istorija

Įkurta 1995 m. vietoje Juodaičių apylinkės.

|-
| 2001-04  || || 583 || 6 kaimai, 1 kaimo dalis
|-
| 2009-09-01  || 31 || 517 || 6 kaimai
|-
| 2011 m.  || || 460 || 6 kaimai
|-
| 2016-08-13  || || || 6 kaimai
|-
| 2021 m.  || 31 || 322 || 6 kaimai
|}

## Gyvenvietės

Seniūnijos gyvenvietės (sąrašas sudarytas 2022-01-31 „Registrų centro“ ir 2011–2021 m. gyventojų surašymų duomenimis):

|-
| Juodaičiai, k. || 271 || 385
|-
| Mišiūnai, k. || 17 || 29
|-
| Pagausantys I, k. || || 16
|-
| Pagausantys II, k. || 16 || 23
|-
| Pakarklys, k. || || 7
|-
| Pavietava, k. || ||
|-
| Užringis, k. || || 0
|}

## Seniūnaitijos

2009 m. įsteigtos 3 seniūnaitijos:
* **Centro** seniūnaitija (162 gyv.): Juodaičių gyvenvietės Lauko g., Vilties g., Rasų g., Ateities g., Mituvos g., Pievų g.
* **Gausantės** seniūnaitija (177 gyv.): Pavietavos k., Pakarklio k., Pagausančio I k., Pagausančio II k. ir Juodaičių k. vienkiemiai, Juodaičių gyvenvietės Liepų g., Aušros g.
* **Paupio** seniūnaitija (175 gyv.): Mišiūnų k. vienkiemiai, Juodaičių gyvenvietės Mokyklos g., Žalioji g., Raseinių g.

## Šaltiniai
Raudonės seniūnija

**Raudonės seniūnija** – administracinis-teritorinis vienetas Jurbarko rajono savivaldybės rytuose, Žemaitijos etnografiniame regione. Centras – Raudonė.

## Geografija

Seniūnija įsikūrusi dešiniajame Nemuno krante, ji užima 10 970 ha plotą. Šiaurinėje dalyje prateka Mituva, patvenktas Volungiškių tvenkinys, yra Stakių tvenkinys (patvenkta Snietala). Centrinėje dalyje yra miškų. Pietinėje dalyje eina kelias , kiti svarbūs keliai – ,  ir .

## Istorija

Įkurta 1995 m. vietoje Raudonės apylinkės. 1998 m. patvirtintas Raudonės herbas, kurį naudoja ir seniūnija.

|-
| 2001-04  || || 1869 || 2 miesteliai (Raudonė, Stakiai), 29 kaimai, 2 kaimų dalys
|-
| 2009-09-01  || 109 || 1880 || 2 miesteliai, 30 kaimų
|-
| 2011 m.  || || 1359 || 2 miesteliai, 29 kaimai
|-
| 2016-08-13  || || || 2 miesteliai, 29 kaimai
|-
| 2021 m.  || 110 || 1027 || 2 miesteliai, 20 kaimų
|}

## Gyvenvietės

Seniūnijos gyvenvietės (sąrašas sudarytas 2022-01-31 „Registrų centro“ ir 2011–2021 m. gyventojų surašymų duomenimis):

|-
| Adomaitiškė, k. || || 0
|-
| Ambručiai, k. || || 1
|-
| Andriušiūnai, k. || || 2
|-
| Balandžiai, k. || 56 || 91
|-
| Bartiškiai, k. || 10 || 20
|-
| Birbilai, k. || 10 || 15
|-
| Čerbai, k. || || 1
|-
| Dangutiškė, k. || || 0
|-
| Dubinskiai, k. || || 4
|-
| Graužėnai, k. || 47 || 57
|-
| Ivoniškiai, k. || ||
|-
| Kybartai, k. || 21 || 27
|-
| Klapatinė, k. || || 14
|-
| Milkūniškė, k. || || 0
|-
| Miškai, k. || || 0
|-
| Naujininkai, k. || || 3
|-
| Naujokai, k. || 50 || 57
|-
| Paantvardys, k. || || 8
|-
| Pamituvys I, k. || || 4
|-
| Pamituvys II, k. || || 1
|-
| Pareviai, k. || 13 || 17
|-
| Pasnietalys, k. || 37 || 57
|-
| Pjauniai, k. || || 17
|-
| Pupkaimis, k. || 33 || 68
|-
| Raudonė, k. || 15 || 34
|-
| Raudonė, mstl. || 391 || 510
|-
| Raudonėnai, k. || 152 || 152
|-
| Sausgiriai, k. || || 2
|-
| Stakiai, k. || || 14
|-
| Stakiai, mstl. || 139 || 170
|-
| Šambarava, k. || || 12
|-
| Vaičiuškai, k. || || 1
|}

## Seniūnaitijos

2009 m. įsteigtos 4 seniūnaitijos:
* **Graužėnų** seniūnaitija (322 gyv.): Adomaitiškės k., Graužėnų k., Kabučių k., Milkūniškės k., Naujokų k., Parevių k., Pupkaimio k., Sausgirių k., Raudonės k.
* **Raudonėnų** seniūnaitija (349 gyv.): Andriušiūnų k., Balandžių k., Bartiškių k., Kybartų k., Miškų k., Paantvardžio k., Pjaunių k., Raudonėnų k.
* **Raudonės** seniūnaitija (463 gyv.): Raudonės mstl.
* **Stakių** seniūnaitija (373 gyv.): Ambručių k., Birbilų k., Čerbų k., Dangutiškės k., Dubinskių k., Klapatinės k., Naujininkų k., Pamituvio I k., Pamituvio II k., Pasnietalio k., Stakių k., Stakių mstl., Šambaravos k., Vaičiuškų k.

## Šaltiniai
Skirsnemunės seniūnija

**Skirsnemunės seniūnija** – administracinis-teritorinis vienetas Jurbarko rajono savivaldybės viduryje, Žemaitijos etnografiniame regione. Centras – Skirsnemunė.

## Geografija

Seniūnija yra dešiniajame Nemuno krante, ji užima 9800 ha plotą. Šiaurės rytinėje dalyje plyti miškai. Pietrytinėje dalyje yra dalis Panemunių RP teritorijos. Pietiniu pakraščiu eina kelias , nuo jo į šiaurę šakojasi kelias . Yra Naukaimio aerodromas.

## Istorija

Įkurta 1995 m. vietoje Skirsnemunės apylinkės. 2002 m. patvirtintas Skirsnemunės herbas, kurį naudoja ir seniūnija.

|-
| 2001-04  || || 2441 || 23 kaimai
|-
| 2009-09-01  || 94 || 2632 || 23 kaimai
|-
| 2011 m.  || || 2044 || 22 kaimai
|-
| 2016-08-13  || || || 23 kaimai
|-
| 2021 m.  || 98 || 1653 || 22 kaimai
|}

## Gyvenvietės

Seniūnijos gyvenvietės (sąrašas sudarytas 2022-01-31 „Registrų centro“ ir 2011–2021 m. gyventojų surašymų duomenimis):

|-
| Antkalniškiai, k. || 22 || 30
|-
| Girvalakiai, k. || || 2
|-
| Jakaičiai, k. || 83 || 134
|-
| Kaniūkai, k. || 21 || 25
|-
| Kartupėnai, k. || 43 || 56
|-
| Molynė, k. || 50 || 99
|-
| Naubariškiai, k. || || 4
|-
| Naukaimis I, k. || 23 || 120
|-
| Naukaimis II, k. || 50 ||
|-
| Paantvardys, k. || || 1
|-
| Panemunė, k. || || 5
|-
| Pilis I, k. || 256 || 331
|-
| Pilis II, k. || 17 || 32
|-
| Skirsnemunė, k. || 724 || 772
|-
| Skirsnemuniškiai I, k. || || 8
|-
| Skirsnemuniškiai II, k. || || 18
|-
| Skirsnemuniškiai III, k. || 64 || 80
|-
| Sliekiškiai, k. || 20 || 18
|-
| Šilinė, k. || 21 || 19
|-
| Švendriškiai, k. || 75 || 86
|-
| Vencloviškiai, k. || 114 || 145
|-
| Žvyriai, k. || 43 || 50
|}

## Seniūnaitijos

2009 m. įsteigtos 3 seniūnaitijos:
* **Pilies** seniūnaitija (734 gyv.): Kartupėnų k., Kaniūkų k., Naukaimio k., Pilies I k., Pilies II k., Sliekiškių k., Šilinės k., Vencloviškių k.
* **Skirsnemunės I** seniūnaitija (776 gyv.): Antkalniškių k., Molynės k., Paantvardžio k., Skirsnemuniškių II k., Skirsnemuniškių III k., Skirsnemunės k. J. Baltrušaičio g., Mikalojaus Gadliausko g. (vakarinė dalis), Šaltinio g.,(vakarinė dalis) Nemuno g. (iki senųjų kapinių), Kranto g., Sodų g., Gluosnių g. (vakarinė dalis), Kaštonų g.
* **Skirsnemunės II** seniūnaitija (849 gyv.): Kalniškių k., Girvalakių k., Jakaičių k., Naukaimio k., Naubariškių k., Panemunės k., Skirsnemuniškių k., Skirsnemunės k. Lauko g., Šaltinio g. (rytinė dalis), Nemuno g. (nuo senųjų kapinių), Beržų g., Naujakurių g., Šlaito g., Gluosnių g. (rytinė dalis), Žvyrių k., Švendriškių k.

## Šaltiniai