open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Atipinė depresija

**Atipinė depresija** – depresijos tipas, kuriam būdingas nuotaikos pagerėjimas ryšium su pozityviais įvykiais.

Tai, jog ši depresijos forma įvardijama atipine, nereiškia, kad ji yra reta ar neįprasta. Asmenys, sergantys atipine depresija, gali susidurti su sunkumais kasdienėje veikloje, kai kada jiems gali atrodyti, kad gyventi neverta.

Gydant atipinę depresiją, gali būti pasitelkiami medikamentai, psichoterapija, keičiamas gyvenimo būdas.

## Simptomai
Išskiriami tokie pagrindiniai atipinės depresijos požymiai ir simptomai:

* depresija kuriam laikui nuslopsta dėl kokių nors pozityvių įvykių, išgirdus geras naujienas;
* padidėjęs apetitas, augantis svoris;
* pernelyg daug miegama, tačiau dienos metu vis vien jaučiamas mieguistumas;
* sunkumo pojūtis rankose ar kojose, trunkantis valandą ar daugiau per dieną;
* jautrumas kritikai, atstūmimui, turintis įtakos asmeniniams santykiams, socialiniam gyvenimui, darbui.

Simptomų sunkumas įvairuoja, kai kuriuos žmones kamuoja savižudiškos mintys, jie negali atlikti elementarių kasdienių darbų.

## Šaltiniai
Valgymo sutrikimai

**Valgymo sutrikimai** – psichikos sutrikimai, kuriems būdingas nenormalus valgymas ar svorio kontrolė.

Teigiama, kad svarbiausią vaidmenį valgymo sutrikimų išsivystyme atlieka ydingas požiūris į svorį, kūno formas ir valgymą, o tai lemia žalingų valgymo įpročių išsivystymą ir nepakankamą mitybą. Sutrikimo forma skiriasi priklausomai nuo lyties: pavyzdžiui, vyrų kūno įvaizdžio problemos gali būti sutelktos į raumeningumą, o moterų – į svorio metimą. Jaunos merginos ir paauglės patenką į didžiausią rizikos grupę. 

Valgymo sutrikimų riziką didina įvairūs veiksniai: genetika, stresas, generalizuotas nerimo sutrikimas, obsesinis kompulsinis sutrikimas, depresija, socialinės normos (liekno kūno kultas), asmenybės bruožai kaip perfekcionizmas, neurotiškumas, lipidų ir insulino metabolizmo anomalijos, mikrobiomo pokyčiai. Griežta dieta, pavyzdžiui, neprotingai ribojami angliavandeniai ar riebalai, liguistai skaičiuojamos kalorijos, ir nevisavertė sveikuoliška mityba, nesubalansuotas vegetarizmas ar veganizmas gali būti viena iš valgymo sutrikimo priežasčių.

## Klasifikacija

Diagnostikos ir statistikos vadovas (DSV-5) ir tarptautinė ligų klasifikacija (TLK-11) išskiria šešis pagrindinius maitinimo ir valgymo sutrikimus:
* nervinė anoreksija,
* nervinė bulimija,
* persivalgymo sutrikimas.

Anksčiau laikyti vaikystės sutrikimai:
* vengiantys-ribojantys maisto vartojimo sutrikimai,
* *pica* (kuomet asmuo valgo greitą maistą ir kitą menkavertį maistą)
* atrajojimo sutrikimai (maisto regurgitacija po valgio nejaučiant pykinimo).

Nutukimas savaime nėra įvardijamas kaip valgymo sutrikimas.

## Išnašos
Pasūduonė (Liudvinavas)

**Pasūduonė** – buvęs kaimas Kalvarijos savivaldybėje, 5 km į pietvakarius nuo Liudvinavo.

## Istorija

XIX a. priklausė Liudvinavo parapijai ir valsčiui.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pasūduonė (reikšmės)

**Pasūduonė** (arba ***Pasūduonys***) – taip vadinamos keletas gretimų gyvenviečių Marijampolės ir Kalvarijos savivaldybėse:

* pietuose – Pasūduonys Kalvarijos savivaldybėje prie Jungėnų;
* rytuose – Pasūduonė Kalvarijos savivaldybėje arčiau Liudvinavo;
* šiaurės vakaruose – Pasūduonė Marijampolės savivaldybėje prie Valavičių.
Kaltės jausmas

**Kaltės jausmas** – emocija, kylanti dėl suvokimo, kad asmens elgesys pažeidžia svarbias moralines normas. 

Ilgą laiką daugelis psichologų nedarė skirties tarp kaltės ir gėdos jausmų. Daugelyje psichologinės literatūros tekstų kaltės jausmas ir gėda naudojami kaip sinonimai, kurie nurodo socialiai nepriimtiną elgesį (agresiją, seksualinius impulsus ir kt.). Neretai pastarieji jausmai priskiriami ir problematiškiems psichologiniams požymiams. Tačiau naujausi tyrimai atskleidžia, kad tai yra skirtingi emociniai patyrimai. Teigiama, jog kaltės jausmas sukelia tam tikro asmens atlikto nepageidaujamo elgesio apmąstymus, o gėda priverčia jaustis blogai save patį. Kaltės jausmas sukelia situacinę įtampą, sąžinės graužaties ir apgailestavimo dėl savo elgesio jausmą. Gėda priverčia gūžtis, sukelia norą pasitraukti iš gėdingos situacijos. Kaltės jausmas skatina skriaudos atlygininimą, klaidos pripažinimą, atsiprašymą, gėda – norą pasislėpti, atkeršyti ir išsigynimą.

## Išnašos
Pasamanis

:: *Apie kaimą Trakų rajone žr. [[Pasamavis]]*.

**Pasamanis** – buvęs kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 7 km į šiaurę nuo Naujojo Daugėliškio, 5 km į pietus nuo Grybėnų, piečiau Juodalaukio.

## Etimologija
Priešdėlio *pa-* vedinys, matyt, iš asmenvardžio *Samãnis*.

## Istorija
XX a. pr. buvo užusienis Švenčionių apskrities Daugėliškio valsčiuje.

Sovietmečiu priklausė Naujojo Daugėliškio apylinkei. Oficialiai panaikintas 1982 m.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pinsko apskritis (1795–1920)

**Pinsko apskritis** () – Rusijos imperijos administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje Baltarusijoje. Centras – Pinskas. 1897 m. buvo 230,8 tūkst. gyventojų.

## Istorija

Apskritis įkurta 1793 m. ir priklausė Rusijos imperijos Minsko gubernijai. 1796 m. gruodžio 23 d. prijungta dalis panaikintos Davyd Haradoko apskrities. 1920 m. atiteko Lenkijai.

## Administracinis suskirstymas

1913 m. apskrityje buvo .

## Šaltiniai

## Nuorodos
* 
* 
* Radzima.net:
** Apskrities informacija
** Apskrities valsčiai 1870 m.
** Apskrities valsčiai 1909 m.
Duburaitis (Imbradas)

**Duburaitis** – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 3 km į pietvakarius nuo Šniukščių, šiaurės rytiniame Dūburaičio ežero krante.

## Istorija

Kaimas įkurtas 2022 m. sausio 19 d. Iki tol tai buvo Duburaičio II kaimo dalis.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Matuliškis

**Matuliškis** – buvęs kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 4 km nuo Samanių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Išgyventi vasarą

**Išgyventi vasarą** () – 2018 m. lietuvių režisierės Marijos Kavtaradzės vaidybinė drama. Filmo koncepcija atitinka kelio filmo žanrą, kuriam būdinga veikėjo transformacija kelionės metu ar egzistencinių klausimų svarstymai.

Pasaulinė premjera įvyko 2018 m. Toronto kino festivalyje, o Lietuvoje filmas pristatytas 2019 m. balandžio 19 d. Filmo gamybą iš dalies finansavo Lietuvos kino centras.

## Siužetas

Neseniai psichiatrinėje klinikoje pradėjusi dirbti jauna psichologijos studentė Indrė (akt. Indrė Patkauskaitė) gauna užduotį pervežti du pacientus – Paulių (akt. Paulius Markevičius) ir Justę (akt. Gelminė Glemžaitė) – iš Vilniaus psichikos sveikatos centro į Palangą. Pauliui diagnozuotas bipolinis sutrikimas, pasireiškiantis manijos ir depresijos fazėmis. Justė mėgino žudytis ir yra linkusi užsisklęsti savyje. Pakeliui jie sustoja pakelės degalinėse, kalbasi su nepažįstamaisiais, per radiją netikėtai išgirsta mėgiamas dainas. Viena vertus, patirta kelionė suartina Indrę, Paulių bei Justę, kita vertus, suteikia galimybę išsakyti giliai viduje užslėptus jausmus bei atrasti kelią pasveikimo link.

## Aktoriai

* Gelminė Glemžaitė – *Justė*
* Paulius Markevičius – *Paulius*
* Indrė Patkauskaitė – *Indrė*
* Giedrė Gudeikienė – *valgyklos darbuotoja*
* Giedrius Juršys – *slaugytojas*
* Larisa Kalpokaitė – *daktarė Jolanta*

## Apdovanojimai ir nominacijos

2018 m. prestižiniame Toronto kino festivalyje filmas buvo įtrauktas į konkursinę programą „Atradimai“ („Discovery“), kurioje rodomi režisierių pirmieji ir antrieji ilgametražiai filmai. Filmas kartu su kitais festivalio dalyviais varžysis dėl žiūrovų skiriamo „Grolsch People’s Choice“ apdovanojimo. Talino kino festivalyje „Išgyventi vasarą“ pripažintas geriausiu Baltijos šalių filmu, Tofifest festivalyje Lenkijoje pelnė jaunosios žiuri prizą, o „Kino pavasario“ apdovanojimuose žiūrovai jį išrinko geriausiu lietuvišku filmu. Italijos mieste Lečėje vykusiame Europos kino festivalyje M. Kavtaradzės filmas taip pat pelnė specialų žiūrovų prizą. Lietuvoje filmas taip pat susilaukė dėmesio. 2020 metų „Sidabrinės gervės“ apdovanojimuose kino juosta nominuota 9 skirtingose kategorijose ir 3 iš jų tapo nugalėtoja: metų geriausios aktorės vaidmuo atiteko Indrei Patkauskaitei; tapo geriausiu ilgametražiu vaidybiniu kino filmu 2019 metais ir pelnė vox populi apdovanojimą .

Filmo apdovanojimai:

## Festivaliai
Kino juosta parodyta 31 filmų festivalyje:.

## Šaltiniai
Pietinė strėliukė

**Pietinė strėliukė** (*Lestes barbarus*) – žaliųjų stėliukių (*Lestidae*) šeimos vabzdys.

Kūno ilgis siekia 40-45 mm; tai žaliai bronzinės metališkai žvilgančios spalvos vabzdys.

Pietinė strėliukė daugiausia sutinkama pietiniuose kraštuose. Arealas apima ir Europą, daugiausia paplitusi Viduržemio jūros regione. Azijoje arealas tęsiasi iki Indijos bei Mongolijos. Aptikta ir Lietuvoje. Jungtinėje Karalystėje pirmąkart užfiksuota 2002 m., apsigyveno keliose pietinės ir rytinės Anglijos vietose.

## Išnašos
Julius Fučík

**Julijus Fučykas** (; 1872 m. liepos 18 d. – 1916 m. rugsėjo 25 d.) – čekų kompozitorius. Daugiau nei 400 maršų, polkų ir valsų autorius. Žymiausi jo kūriniai – „Florencijos maršas“ ir „Gladiatorių įžengimas“.

## Biografija

Gimė 1872 m. Prahoje. 1891 m. tapo karo muzikantu. 1897 m. parašė „Gladiatorių įžengimą“ (pradinis jo pavadinimas buvo ). Šis kūrinys dažnai siejamas su cirko pasirodymais.

Mirė Berlyne, palaidotas Prahoje.

## Šaltiniai
Emilija Poškutė-Pumputienė

**Emilija Poškutė-Pumputienė** (1947 m. liepos 22 d. Talokiuose, Miroslavo valsčiuje – 2021 m. lapkričio 14 d. Klaipėdoje) – lietuvių grafikė.

## Biografija
1966–1972 m. Valstybiniame dailės institute studijavo grafiką. Daug metų E. Poškutė-Pumputienė dirbo Klaipėdos Eduardo Balsio menų gimnazijos Dailės skyriaus pedagoge. Nuo 1986 m. buvo Lietuvos dailininkų sąjungos narė.

Palaidota Alytaus miesto kapinėse.

## Kūryba
Nuo 1973 m. dalyvavo dailės parodose. Kūrė estampo ir ekslibriso srityse, daugiausia oforto-akvatintos ar mišria technika. Jos kūriniams būdingas kruopštus, detalus piešinys, realistinių ir sakralinių elementų jungtis. Nemažai savo kūrinių buvo padovanojusi Klaipėdos jūrininkų ligoninei.

## Šaltiniai
Rudasis laumžirgis

**Rudasis laumžirgis** (*Aeshna isoceles*) – tikrųjų laumžirgių (*Aeshnidae*) šeimos vabzdys. Kūno ilgis siekia 65 mm, o išskėsti sparnai – 95 mm ilgio.

Rudieji laumžirgiai plačiai paplitę Europoje, išskyrus šiaurinius kraštus, Šiaurės Afrikoje, Artimuosiuose Rytuose bei Azijoje. Lietuvoje taip pat aptinkami.

## Išnašos
Šnipiškių žydų kapinės

**Šnipiškių žydų kapinės** – likviduotos žydų kapinės Vilniuje, veikusios nuo XV a. pab.–XVI a. iki XX a. vidurio Šnipiškėse. Įrašytos į Kultūros vertybių registrą, unikalus kodas . Taip pat vadinamos Piromonto žydų kapinėmis.

## Istorija
Kapinės šioje vietoje veikė nuo XV a. pabaigos ar XVI a. Jų teritorija plėtėsi žydams įsigyjant bei prijungiant aplinkinius žemės sklypus. Kapinių sklypai sujungti į vieną ir didžiausią plotą – 4,3 ha – pasiekė XVIII ir XIX a. sandūroje. Visa kapinių teritorija priklausė valstybei – Vilniaus pilies ir eiguvos jurisdikcijai.

1817 m. Carinės Rusijos administracija nusprendė kapines uždaryti. Motyvuojant vietos trūkumu, šis sprendimas buvo įgyvendintas 1831 m., pradėta tvirtovės statyba kapinių teritorijoje. Tvirtovė užėmė ketvirtį kapinių žemės, likusi teritorija rezervuota apšaudymo laukui. Carinė valdžia išmokėjo kompensacijas nusavintos tvirtovės statybai žemės ir pastatų savininkams nepaisant to, ar savininkai buvo privatūs, ar valstybė. 1935 m. Vilnių valdžiusi Lenkijos administracija pranešė kapinių vietoje statysianti sporto stadioną, tačiau tam pasipriešino Vilniaus rabinas Chaimas Oizeris Grodzenskis, nepriėmęs jokių kompromisų. Lenkų valdžia kapines paskelbė muziejine vertybe. Po Antrojo pasaulinio karo tarybinė valdžia kapines galutinai likvidavo. Kapinių bei aplinkinėje teritorijoje buvo pastatyti Vilniaus sporto rūmai bei plaukiojimo baseinas. Dalis tvirtovės, sporto rūmų statybas bei komunikacijų tiesimą išgyvenusių palaidojimų yra išlikę.

## Kapai
* Menahem Mannes Chajes (m. 1636 m.), vienas pirmųjų Vilniaus vyriausiųjų rabinų;
* Abraomas Danzigas (1748–1820), rabinas, teisininkas;
* Moshe Rivkes (m. 1671 m.), rabinas;
* Elijas Ben Saliamonas Zalmanas (1720–1797), rabinas;
* Šlomo Zalmanas (m. 1788 m.), jaunesnysis Chaimo iš Valažino brolis, Vilniaus Gaono mokinys.

## Šaltiniai
Igilik FK

**„Igiliko“ futbolo klubas**, o trumai **„Igiliko“ FK** – Kazachijos futbolo klubas iš Karatau, šalies pietuose. Angliškuose šaltiniuose žinomas **Iglik Qaratay** pavadinimu. Namų rungtynes žaidžia Centriniame stadione, Karatau mieste. Klubo spalvos – mėlyna ir balta.

## Istorija
Klubas įkurtas 2017 m. Tais pačiais metais debiutavo Antros lygos pirmenybėse.

2019 m. dalyvavo Kazachstano futbolo taurės varžybose. Grupių etape buvo vienoje grupėje su „Aksu“, „Kyran“ klubais. Visos trys komandos surinko po tris taškus, tačiau dėl neigiamopraleistų įvarčių balanso liko paskutinėje vietoje.

2020 m. sezone žaidė Antroje lygoje, antroje grupėje. Joje dalyvavo šešios ekipos. **„Igiliko“ futbolo klubas** tapo Antros lygos, antros grupės nugalėtojais ir pateko į Pirmą lygą.

2021 m. debiutavo Pirmoje lygoje ir liko dešimtoje vietoje. Didžiausiu skirtumu pralaimėta Akademija Ontustik ekipai, kuriai nusileista rezultatu 0:7. sezonas užbaigtas vienu didžiausių pralaimėjimų užfiksuotas išvykoje prieš FK Okžetpes ekipą, kuriai pralaimėta 0:6.

## Pasiekimai
; Pirma lyga
* 10 vieta (2021 m.)

; Antra lyga
*  Nugalėtojai (2-oje grupėje): 2020 m.

## Sezonai

|}

## Išnašos

## Nuorodos
* Instgram paskyra
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
* ''vesti.kz'' svetainė
* ''teams.by'' svetainė
* ''footballfacts.ru''
Margeliai

**Margeliai** (*Mergeliai*) – buvęs viensėdis Alytaus rajone, Alovės seniūnijoje. Netoli ošia Plikionių ir Dušnionių miškai, gyvuoja Dušnionių, Plikionių bei Meškasalio kaimai. Šiuo metu viensėdyje stovi 2 namai. Už 1 km į šiaurę stovi Nepriklausomybės 25-mečio paminklas. Dabar šis viensėdis yra Meškasalio, Dušnionių kaimų dalis.

Oficialiai panaikintas 1970 m. rugsėjo 30 d.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Baltaplaukis laumžirgis

**Baltaplaukis laumžirgis** (*Brachytron pratense*) – tikrųjų laumžirgių šeimos rūšis.

Kūno ilgis siekia 55 mm, išskėsti sparnai – 80 mm ilgio. Abiejų lyčių individų pilvelis itin margas, tik patinų su mėlynomis dėmelėmis, o patelių – su gelsvomis.

Rūšies arealas apima Europą ir Aziją (paplitęs plačiai). Lietuvoje taip pat aptinkamas.

## Išnašos
1595 m. Merkatoriaus pasaulio atlasas

**1595 m. Merkatoriaus pasaulio atlasas** () – atlasas, kurį sudarė Gerardas Merkatorius ir išleido Duisburge 1595 m. Tai 107 žemėlapių rinkinys, pirmą kartą istorijoje pavadintas kaip atlasas.

## Istorija

Atlasą Gerardas Merkatorius pradėjo kurti dar rengdamas savąją Klaudijaus Ptolemėjo „Geografijos“ laidą. Ligos (po 1590 m. jį ištiko 2 insultai), keblumai dėl neatitikimų tarp skirtingų šaltinių duomenų, ilgas darbas, kurio reikėjo plokštėms išraižyti, stabdė procesą, taigi veikalą spausdino dalimis. Gerardui mirus 1594 m., atlasą išleido jo sūnus Rumoldas Merkatorius 1595 m.

1581 m. laidą sudarė 51 žemėlapis, daugiausiai – Nyderlandų, Prancūzijos ir Vokietijos žemėlapiai. 1589 m. tomas, kuriame buvo 23 žemėlapiais daugiau, apėmė ir Italiją bei Graikiją. Užbaigtoje 1595 m. laidoje sudėti anksčiau spausdinti žemėlapiai ir prie jų pridėti dar 33. Juose buvo likusios Europos dalys, paliekant neatskirtas Portugaliją ir Ispaniją bei atsisakant detalumo.

G. Merkatoriaus sūnus Rumoldas ir jo vaikaičiai vėliau dar pridėjo regioninius Azijos, Afrikos ir Amerikos žemėlapį. Pirmoji jo laida neatnešė komercinės sėkmės, tad Merkatoriaus vaikaičiai pardavė jo plokštes Hondijaus šeimai. 1606 m. naujieji plokščių savininkai atlasą papildė atlasą dar 37 žemėlapiais, nupieštais ir išraižytais Jodoko Hondijaus. Taip pat buvo išspausdintas pigesnis variantas su mažesniais žemėlapiais.

## Lietuva

1595 m. Merkatoriaus atlase pirmąkart buvo išspausdintas žemėlapis „Lithvania“, iš kurio galima spręsti apie Lietuvos teritorijos geografinį ištirtumą, kraštovaizdžio kitimus, iš dalies – apie ūkio istorijos bruožus. Žemėlapį „Lithvania“ G. Merkatorius jau buvo sudaręs apie 1570 m., tačiau paskelbtas jis tik po 25 metų. Jame pavaizduota Lietuvos Didžioji Kunigaikštystė ir su ja besiliečiančios gretimų valstybių teritorijos. G. Merkatorius žemėlapyje turėjo daugiau vietos, kurią užpildė labai reikšmingais objektais – sutankino gyvenvietes ir upių tinklą, nupiešė didžiuosius miškų masyvus. Jis daug detaliau pavaizdavo Nemuno, Dauguvos, Dniepro baseinų upes. Vien tik šiandieninės Lietuvos plote yra išbrėžta apie 20 upių ir pavaizduota daugiau kaip 60 gyvenviečių. Šiaurės Rytų Lietuvoje upių tinklas daug tankesnis negu kitose Lietuvos vietose. Nemuną padalijo į dvi dalis, Alytų, Nemenčinę, Rietavą, Panevėžį, Krekenavą, Ukmergę pavaizdavo toli nuo upių, Aukštadvarį atkėlė prie Neries, Biržus – prie Šventosios, po du kartus pavaizdavo Anykščius, Linkuvą, Jurbarką, Žeimius; Vilijos vardu vadinama Neris ir nedidelis Vilnios intakas.

## Šaltiniai

* Atlaso turinys Vikitekoje
1569 m. Merkatoriaus pasaulio žemėlapis

**1569 m. Merkatoriaus pasaulio žemėlapis** () – plačiai žinomas pasaulio žemėlapis, kurį 1569 m. Duisburge išleido sudarė Gerardas Merkatorius.

## Aprašymas

Žemėlapis buvo 212×134 cm dydžio. Tai pirmasis žemėlapis, kuriame yra pateiktas ilgumos ir platumos tinklas. Šiame žemėlapyje Lietuva yra vaizduojama 4 (šiaurinė dalis) ir 10 (pietinė dalis) segmentuose.

## Šaltiniai
Martinus Cromerus

**Marcinas Kromeris** (; g. 1512 m. lapkričio 11 d. – m. 1589 m. kovo 23 d.) – lenkų dvasininkas, Varmės vyskupas, kartografas, diplomatas, istorikas. Asmeninis Žygimanto Senojo ir Žygimanto Augusto sekretorius.

## Biografija

Gimė miestelėno šeimoje. 1530 m. baigė bakaluro studijas Krokuvoje.

Žymiausi išleisti kūriniai – „De origine et rebus gestis polonorum libri XXX“ (1555) ir „Polonia sive de situ, populis, moribus, magistratibus et republica Regni poloniae libri duo“ (1557). Naudojo V. Grodeckio žemėlapius, 1589 m. knygoje „Polonia: sive de origine et rebus gestis Polonorum“ publikavo M. Strubičiaus LDK žemėlapį.

## Šaltiniai
FK Aksu

**„Aksu“ futbolo klubas**, o trumai **„Aksu“ FK** – Kazachijos futbolo klubas iš Aksu, šalies šiaurės rytuose. 

Namų rungtynes žaidžia Centriniame stadione, Pavlodare. Klubo spalvos – mėlyna ir balta.

## Istorija
Klubas įkurtas 2018 m. Tais pačiais metais debiutavo Antros lygos pirmenybėse, liko 15 vietoje. 2019 m. užėmė tryliktą vietą.

2020 m. sezone tapo Antros lygos, ketvirtos grupės nugalėtojais ir pateko į Pirmą lygą. Bankrutavus „Irtyšiaus“ klubui, atsirado palanki terpė kilti į aukštesnį lygmenį.

2021 m. debiutavo Pirmoje lygoje ir tapo šių pirmenybių nugalėtojais. Šis pasiekimas suteikia klubui teisę dalyvauti 2022 m. Premjer lygoje.

## Pasiekimai
; Pirma lyga
*  Nugalėtojai: 2021.

; Antra lyga
*  Nugalėtojai (4-oje grupėje): 2020.

## Sezonai

|}

## Emblema

Vaizdas:Aksu FK.gif|Ankstesnioji
Vaizdas:Aksu FK logo.png|Dabartinė


## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.

## Išnašos

## Nuorodos
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
* ФК «Аксу» ''Vesti.kz'' svetainė
* *pflk.kz* svetainė: (arch.)
* ''teams.by'' svetainė
Jippo

**Jippo** () – Suomijos futbolo klubas iš Joensū.

Angliškuose šaltiniuose žinomas **JIPPO Joensuu** pavadinimu.

## Istorija
Klubas įkurtas 2001 m., kai susijungė JiiPee ir Ratanat klubai. Rungtyniavo trečios pakopos pirmenybėse. Iškopė į antrą pakopą, bet joje neįsitvirtino.

Nuo 2024 m. vėl pateko į Ykkösliiga (antra pakopa).

## Sezonai

|}
: Šaltiniai: RSSSF.

## Stadionas
Namų rungtynes žaidžia „Mehtimäki“ stadione, talpinančiame 1 tūkst. žiūrovų.

## Garsesni žaidėjai
; Žaidėjai, atstovavę Suomijos nacionalinei rinktinei
*  Timo Tahvanainen, gynėjas;

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
Robert Laurie

**Robertas Loris** (; g. apie 1755 m. – m. 1836 m. gegužės 19 d.) – anglų ir škotų graviūrininkas ir leidėjas.

## Biografija

Gimė tikriausiai Škotijoje, kadangi kilęs iš Škotijos Lorių giminės. Nuo 1771 m. tapė portretus mecotinta. 1794 m. kartu su verslo partneriu James Whittle ėmė įkūrė firmą „Laurie & Whittle“, kuri publikavo graviūras, žemėlapius, jūreivystės medžiagą. Be kitų kartografų, jiems dirbo Louis Stanislas d'Arcy de la Rochette ir John Purdy. 1797 m. kai kuriuos Lorio ir Vitlio publikuotus žemėlapius perleido Thomas Kitchin savajame pasaulio atlase. 1812 m. R. Loris iš verslo pasitraukė, Dž. Vitlis jį perėmė ir pervadino „Whittle & Laurie“.

## Žemėlapiai

File:1794 Laurie and Whittle Map of Poland and Lithuania after Second Partition - Geographicus - Poland-lauriewhittle-1794.jpg | Naujasis Lenkijos karalystės žemėlapis, 1794 m.
File:1794 Delarochette Wall Map of the Empire of Germany - Geographicus - Germany-delarochette-1794.jpg | Vokietijos imperijos žemėlapis, 1794 m.
File:Laurie Fredonia or the United States of North America 1829 UTA.jpg | Laurie, *Fredonia or the United States of North America*, 1829 m.


## Šaltiniai
Daniel Friedrich Sotzmann

**Danielis Frydrichas Zocmanas** (; g. 1754 m. balandžio 13 d. Špandau – m. 1840 m. rugpjūčio 3 d. Berlyne) – vokiečių geodezininkas ir kartografas. Vienas komercinės kartografijos pradininkų Berlyne.

## Biografija

Gimė 1754 m. alavo amatininko šeimoje. Mokėsi inžinerijos, žemėtvarkos, kartografijos. 1778 m. įsidarbino ministerijoje, nuo 1783 m. pradėjo leisti žemėlapius, 1786 m. prisijungė prie Prūsijos karališkosios mokslų akademijos kaip oficialus geografas.

## Žemėlapiai

Sudarė daug didelio tikslumo žemėlapių rinkinių, tarp jų 1796 m. Prūsijos, Rusijos ir Austrijos monarchijų ribų žemėlapis, kuriame gana smulkiai vaizduojama ir dabartinė Lietuva.

## Šaltiniai
Pallokerho-35

**Pallokerho-35** () arba trumpai **PK-35** – Suomijos futbolo klubas iš Helsinkio. 

Klubas turi vyrų ir moterų (nuo 1978 m.) futbolo ekipas. Spalvinė gama – raudona ir juoda.

## Istorija
Klubo ištakos siekia 1935 m., kai buvo įkurtas Viipurin Pallokerho (1935–1948 m.). Kitados žaidė trečioje pakopjee. Iškopė į antrą pakopą ir 2021 m. joje užėmė aštuntą vietą.

; Ykkösliiga (II)
Nuo 2024 m. sezono rungtyniavo Ykkösliiga (II pakopa).

## Sezonai

|}
: Šaltiniai: RSSSF.

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia raudona juoda apranga. 

## Stadionas
Namų rungtynes žaidžia Helsinkio „MagneCit Areena“ stadione, kuris talpina 1 tūkst. žiūrovų.

## Lietuviai
*  Eridanas Bagužas, puolėjas 2024 m.

## Garsesni žaidėjai
; Žaidėjai, atstovavę Suomijos nacionalinei rinktinei
*   vartininkas;
*  , gynėjas;
*  , gynėjas;

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* facebook paskyra
* SOCCERWAY
* SOFASCORE
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Joan Blaeu

**Janas Blau** (; 1596 m. rugsėjo 23 d. Alkmare – 1673 m. gruodžio 21 d. Amsterdame) – Nyderlandų kartografas, išleidęs didžiausią savo apimtimi XVII a. leidinį „Atlas Maior“.

## Biografija

Gimė 1596 m. kartografo Willem Blaeu šeimoje. Tėvas buvo „Blaeu“ kartografijos įmonės įkūrėjas. Janas studijavo teisę, bet vėliau persiėmė kartografija. 1638 m. kartu su broliu Cornelius Blaeu perėmė tėvo verslą, tapo oficialiu Olandų Rytų Indijos kompanijos kartografu.

## Žemėlapiai

1648 m. išleido pasaulio žemėlapį „Nova et Accuratissima Terrarum Orbis Tabula“, kuris buvo vienas pirmųjų, atsižvelgęs į heliocentrinės sistemos postulatus. 1662 m. išleido „Atlas Maior“ – 12 tomų apimties didžiulį leidinį, didžiausią XVII amžiuje. Stipriai konkuravo su kartografu J. Jansonu. Kai kuriuos J. Blau žemėlapius 1690 m. pakartotinai išleido Van der Hageno atlasas.

### Lietuva

Kai kuriuose J. Blau žemėlapiuose, taip pat ir „Atlas Maior“ atlase pavaizduota ir Lietuvos teritorija.

## Šaltiniai
Atlas Maior

**Atlas Maior** (pilnas pavadinimas ) – didžiulis atlasas, kurį išleido olandas Joan Blaeu tarp 1662 ir 1672 m. Iš viso atlasas turėjo 9–12 tomų (priklausomai nuo kalbos), jame buvo 594 žemėlapiai ir apie 3000 puslapių teksto. Savo apimtimi ir kaina tai buvo didžiausia viso XVII amžiaus knyga. Didžiausias vėlesnis atlasas buvo „Atlante Veneto“, kurį apie 1700 m. išleido italas Vincenzo Coronelli.

## Istorija

Atlasas mažomis dalimis buvo leidžiamas nuo 1634 m. pavadinimu „Atlas Novus“ (pilnai ). Pirmasis atlasas baigtas 1635 m. 4 versijomis (lotynų, olandų, prancūzų, vokiečių kalbomis) kaip 2 tomų leidinys. Nuo 1640 m. buvo leidžiamos 3 tomų versijos, o 1658 m. – 6 tomų. 1662 m. pradėtas leisti dar didesnis – daugiatomis „Atlas Maior“ leidinys, baigtas 1665 m. Jo pilnas pavadinimas  byloja, kad buvo planuojama atvaizduoti ne tik sausumą, bet ir jūras bei dangų, tačiau pastarieji taip ir nebuvo išleisti, kadangi 1672 m. bendrovę nusiaubė gaisras, o po kelerių metų verslas bankrutavo.

## Aprašymas

Didžiausia apimtimi atlasas išleistas 12 tomų:
* I tomas – Šiaurės Europa, Norvegija, Danija
* II tomas – Švedija, Rusija, Lenkija, Rytų Europa, Graikija
* III tomas – Vokietija
* IV tomas – Nyderlandai
* V tomas – Anglija
* VI tomas – Škotija, Airija
* VII tomas – Prancūzija I
* VIII tomas – Prancūzija II, Šveicarija
* IX tomas – Italija
* X tomas – Ispanija, Afrika
* XI tomas – Azija
* XII tomas – Amerika

## Lietuva

Kadangi J. Blau atlasas savo laikmetyje buvo pats tiksliausias, išsamiausias to meto pasaulio atlasas, jame buvo atvaizduota ir dabartinė Lietuva. Ji buvo pavaizduota II tome keliuose žemėlapiuose. Pagrindinis iš jų – 24 žemėlapis, sudarytas 1613 m. LDK žemėlapio pagrindu, tačiau originaliai jį pavertus – į viršų nukreipiant ne šiaurinį, bet vakarinį žemėlapio kraštą. Tokį originalų LDK žemėlapį J. Blau sudarė dar 1648 m. ir nurodė autoriumi Radvilą Našlaitėlį – taip pat autorystė nurodyta ir „Atlas Maior“ leidimuose.


Svecia, Dania, Et Norvegia… - Atlas Maior, vol 2, map 1 - Joan Blaeu, 1667 - BL 114.h(star).2.(1).jpg | 1 žemėlapis: Švedija, Danija ir Norvegija
Svecia Regnvm - Atlas Maior, vol 2, map 2 - Joan Blaeu, 1667 - BL 114.h(star).2.(2).jpg | 2 žemėlapis: Švedijos karalystė
Livonia, Vulgo Lyefland - Atlas Maior, vol 2, map 10 - Joan Blaeu, 1667 - BL 114.h(star).2.(10).jpg | 10 žemėlapis: Livonija
Prvssia Accvrate Descripta - Atlas Maior, vol 2, map 22 - Joan Blaeu, 1667 - BL 114.h(star).2.(22).jpg | 22 žemėlapis: Prūsija
Magni Dvcatvs Lithvaniæ… - Atlas Maior, vol 2, map 24 - Joan Blaeu, 1667 - BL 114.h(star).2.(24).jpg | 24 žemėlapis: Lietuvos Didžioji Kunigaikštystė


## Šaltiniai
Willem Blaeu

**Vilemas Blau** (; g. 1571 m. gruodžio 9 d. Alkmare – m. 1638 m. spalio 21 d. Amsterdame) – Nyderlandų kartografas, atlasų gamintojas, leidėjas. Kartu su sūnumi Joan Blaeu laikomas vienu žymiausių olandų kartografų.

## Biografija

1596 m. Amsterdame įkūrė kartografijos leidyklą.

## Žemėlapiai

Sudarė ir išleido daug žemėlapių (1604 m. – Olandijos, 1606 m. – pasaulio), atlasų, Žemės ir dangaus gaublių. 1622 m. pagamintas Žemės gaublys saugomas Vilniaus universitete. Taip pat išleido LDK žemėlapių, tarp jų – 1613 m. LDK žemėlapis. Kai kuriuos V. Blau žemėlapius apie 1690 m. pakartotinai išleido Van der Hageno atlasas.

## Šaltiniai
KF UV Malisheva

**„Mališevos“ futbolo klubas** (), o trumpai **KF UV Malisheva** arba tiesiog **Malisheva** – Kosovo futbolo klubas iš Mališevo.

## Istorija
Klubo ištakos siekia 2016 m.

### Antra lyga
Liga e Dytë arba kitaip Antroje lygoje (III pakopoje) praleido tris sezonus.

### Pirma lyga
Liga e Parë arba kitaip Pirmoje lygoje (II pakopoje) rungtyniavo 2019–2020 ir 2020–2021 m. 

2019–2020 m. užėmė septintą vietą iš šešiolikos dalyvių. 

2020–2021 m. tapo nugalėtojais A grupėje ir pateko į Superlygą.

### Superlyga
Nuo 2021–2022 m. sezono žaidė Superlygoje. Iš dešimties dalyvių liko aštuntoje vietoje, kuri garantavo išlikimą aukščiausioje lygoje.

2022–2023 m. sezone užėmė šeštą vietą.

## Sezonai

|}

### Išklotinė

## Stadionas
Klubas namų rungtynes žaidžia Stadiumi Liman Gegaj, kuris talpina 1 800 žiūrovus.

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia x apranga. 

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* Facebook paskyra
* topsporti.com 
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
* RSSSF (Sezonai ir čempionai)
Kruopių kapinių koplyčia

**Kruopių kapinių koplyčia** – koplyčia, stovinti Akmenės rajone, Kruopių miestelyje, prie kelio  (Vytauto Didžiojo g.), Kruopių Šv. Onos parapijoje, Kruopių miestelio kapinių riboto laidojimo dalyje. Koplyčią nuo Šv. Onos bažnyčios skiria šventoriaus tvora su galiniais vartais ir dvi kapų eilės. Kapinės suskaitmenintos. Šalia koplyčios pastatyta XIX a. pab. - XX a. pr. laikotarpio antkapinių kryžių, palaidota kunigų.
 

Nurodoma koplyčiai priklausanti kultūros vertybė – skulptūra „Nuplaktas Kristus“, 1995 m. įtraukta į  istorijos ir kultūros paminklų sąrašą. 

## Šaltiniai
Kalimantaninis laumžirgis

**Kalimantaninis laumžirgis** (*Tetracanthagyna plagiata*) – tikrųjų laumžirgių šeimos vabzdys. Kalimantaninio laumžirgio kūno ilgis siekia 90 mm, o išskėsti sparnai – 140–143 mm ilgio (didžiausias iš visų tikrųjų laumžirgių).

Gyvena kai kuriose Pietryčių Azijos vietovėse, pvz., Kalimantane, stebėtas ir Singapūre (pavieniai atvejai).

## Išnašos
Henricus Hondius (1597)

:: *Apie kitos giminės kartografą žr. [[Henricus Hondius (1573)]]*.

**Henrikas Hondijus** (; g. 1597 m. Amsterdame – m. 1651 m. rugpjūčio 16 d. Amsterdame) – Nyderlandų kartografas ir leidėjas.

## Biografija

Tėvas – Jodocus Hondius, žymus kartografas, Amsterdamo kartografijos verslo pradininkas. Gavęs originalias 1569 m. Merkatoriaus pasaulio žemėlapio plokštes, 1606 m. pakartotinai išleido šį žemėlapį. Paties Henriko Hondijaus vardas ant žemėlapių pasirodė nuo 1623 m., kai buvo pasirodė 5-oji Merkatoriaus-Hondijaus atlaso laida. Maždaug nuo 1630 m. leidybos ir kartografijos versle dirbo su savo sesers vyru J. Jansonu.

## Žemėlapiai

H. Hondijus pasaulio žemėlapiuose tiksliau nei ankstesni autoriai atvaizdavo Amerikos žemyną. Jo išleistuose pasaulio žemėlapiuose iš dabartinės Lietuvos vietovių žymima tik Klaipėda.

## Šaltiniai
Henricus Hondius (1573)

:: *Apie kitos giminės kartografą žr. [[Henricus Hondius (1597)]]*.

**Henrikas Hondijus** (; g. 1573 m. birželio 9 d. Diufelyje – palaidotas 1650 m. spalio 29 d. Hagoje) – Nyderlandų graviūrininkas, kartografas ir leidėjas.

## Biografija

Gimė filologo šeimoje. 1597 m. pradėjo leidybos verslą Hagoje, vėliau apie 1603 m. persikraustė į Amsterdamą, 1604 m. – į Leideną. Graviūrose išraiškingai atvaizduodavo žmonių ir gyvūnų figūras. Didelio pasisekimo žemėlapių nesukūrė.

## Šaltiniai
Jodocus Hondius

**Jodokas Hòndijus** (, ; g. 1563 m. spalio 17 d. Vakene – m. 1612 m. vasario 12 d. Amsterdame) – Nyderlandų kartografas ir graviūrininkas.

## Biografija

Gimė Belgijoje, Vakeno kaime. 1584 m. persikėlė į Londoną. Bendradarbiavo su P. Kerijumi, kurio sesę vedė. 1593 m. persikėlė į Amsterdamą. 1604 m. kartu su leidėju Cornelis Claesz perpirko G. Merkatoriaus atlaso metmenis. Po Jodoko Hondijaus mirties kartografijos verslą perėmė jo sūnus Henrikas Hondijus, taip pat žentas Janas Jansonas.

## Žemėlapiai

1595 m. išleido iš 10 lapų sudarytą Europos žemėlapį. 1604 m. įsigijo G. Merkatoriaus atlaso žemėlapių vario raižinius ir teisę iš jų spausdinti žemėlapius. Įsigytą medžiagą papildė 36 žemėlapių raižiniais, išplėtė aprašymus ir 1606 m. išleido G. Merkatoriaus vardu 145 žemėlapių, 1607 m. G. Merkatoriaus ir savo vardu – 152 žemėlapių pasaulio atlasus. Vėliau išleido mažąjį atlasą „Atlas Minor“. Dėl sąsajų su kitais kartografais, žemėlapiai kartais vadinami jungtiniu Merkatoriaus-Hondijaus-Jansono vardu.

## Šaltiniai
Kerštas

**Kerštas** – atsilyginimas piktu už padarytą skriaudą, įžeidimą, nužudymą, išprievartavimą, išdavystę ar kitą blogą poelgį.

Mafijoje, įvairiose gaujose kerštas – dažnas reiškinys. Kerštas būdingas visoms pasaulio kultūroms. Kai kuriose bendruomenėse ir visuomenėse, pavyzdžiui, Somalyje, Artimuose Rytuose genčių paprotinė teisė gali atstoti teisės sistemą ir palaikyti teisingumą jose. Kraštutiniu atveju taikomas kraujo kerštas. Pastarasis paprotys, atsiradęs pirmykštėje visuomenėje kaip atsakas į kitos giminės nario padarytą nusikaltimą, skriaudą ir suteikęs teisę bei įpareigojęs nužudyti kitos giminės narį – atkeršyti už giminaičio nužudymą, įžeidimą, moters pagrobimą. Toks paprotys galėjo turėti ir sakralinę reikšmę.

## Išnašos
Johannes Janssonius

**Janas Jansonas** (, ; g. 1588 m. Arnheme – m. 1664 m. liepos 11 d. Amsterdame) – Nyderlandų kartografas ir leidėjas.

## Biografija

Tėvas – Janas Jansonas vyresnysis, taip pat leidėjas. Būsimasis kartografas 1612 m. vedė *Elisabeth de Hondt*, J. Hondijaus dukrą. Pirmuosius žemėlapius išleido 1616 m. Prancūzijoje ir Italijoje. Bendradarbiavo su P. Kerijumi. Po 1630 m. leidybos ir kartografijos versle dirbo su savo žmonos broliu H. Hondijumi, taip pat su G. Merkatoriumi. Po J. Jansono mirties dalį jo žemėlapių šablonų įsigijo Peter Schenk ir Gerard Valck. Žentas Johannes Janssonius van Waesberghe tęsė J. Jansono kartografijos verslą.

## Žemėlapiai

Dirbdamas su H. Hondijumi ir G. Merkatoriumi pradėjo leisti žemėlapius. Išplėtė Hondijaus atlasą, kurį 1638 m. pavadino „Atlas Novus“ (3 tomai). 1660 m. atlasas išplėstas iki 11 tomų ir pavadintas „Atlas Maior“. Stipriai konkuravo su kartografu Joan Blaeu. Kai kuriuos J. Jansono žemėlapius apie 1690 m. pakartotinai išleido Van der Hageno atlasas.

### Lietuva

Kai kuriuose J. Jansono ir jo partnerių žemėlapiuose pavaizduota ir Lietuvos teritorija.

## Šaltiniai
2022 m. Dakaro ralis

2022 m. Dakaro ralis – 44-asis Dakaro ralis, kuris vyko 2022 m. sausio 2–14 d. Saudo Arabijoje. Tai trečiasis Dakaro ralis Saudo Arabijoje. Ralis prasidėjo Haile ir finišavo Džidoje. Dėl COVID-19 pandemijos šiais metais ralis vyko tik vienoje šalyje, nors organizavimo sutartyje buvo numatyti planai prijungti ir Saudo Arabijos kaimynines šalis.

2021 m. pabaigoje FIA pasaulio motosporto taryba patvirtino naują čempionatą – FIA ralio kroso pasaulio čempionatą (**W2RC**), o pirmuoju jo etapu tapo 2022 m. Dakaro ralis.

## Lietuviai Dakaro ralyje
Šis ralis yra gausiausias istorijoje pagal lietuvių dalyvių skaičių – 15 vairuotojų ir šturmanų startavo 10-yje komandų iš Lietuvos.

Automobilių įskaitoje dalyvauja 4 ekipažai. Antanas Juknevičius ir Gintas Petrus startavo nepakitusiais automobiliais, Vaidotas Žala startavo su modernizuotu Mini, o Benediktas Vanagas – su nauju Toyota Hilux naujoje T1+ klasėje.

Motociklų kategorijoje dalyvauja Arūnas Gelažninkas su nauju Husqvarna motociklu, keturračių kategorijoje Laisvydas Kancius startavo su nepakitusiu keturračiu.

Pirmą kartą istorijoje lietuvių komandos dalyvauja sunkvežimių, lengvųjų motobagių ir „Dakar Classic“ kategorijose. Su „Tatra“ sunkvežimiu važiuoja Vaidotas Paškevičius; Tomas Jančys ir Rokas Baciuška važiuoja Can-Am lengvaisiais motobagiais, o Valdas Valiukevičius – 1987 m. „klasikiniu“ Toyota Land Cruiser.

### Lietuvos dalyvių rezultatai
Šių metų renginyje Lietuvos dalyviai pasiekė gerų rezultatų. Laisvydas Kancius laimėjo 1B etapą keturračių kategorijoje, Rokas Baciuška laimėjo 10 ir 12 etapus lengvųjų motobagių kategorijoje. Galutinėje įskaitoje Arūnas Gelažninkas iškovojo aukso medalį *Original by Motul* motociklų kategorijoje, o Rokas Baciuška užėmė 3 vietą lengvųjų motobagių kategorijoje. Dvidešimtuką savo kategorijose taip pat pasiekė Vaidotas Žala, Tomas Jančys, Vaidotas Paškevičius ir Valdas Valiukevičius. Viso 2022 m. Dakaro ralį pradėjo 578 ekipažai, o baigė 449.

## Etapai

## Etapų nugalėtojai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali ralio svetainė

## Šaltiniai
Zigmantas Kriugeris

**Zigmantas Kriugeris** (*Krüger*; 1661 m. sausio 8 d. Varmėje – 1710 m. balandžio 27 d. Pinske) – filosofas scholastas, nominalistas, scholastinės logikos atstovas Lietuvoje, jėzuitas.

## Biografija
Nuo 1677 m. priklausė jėzuitų ordinui. Įvairiose LDK jėzuitų kolegijose (Pinsko, Lomžos, Plocko, Varšuvos, Nesvyžiaus, Pultusko) dėstė poetiką, retoriką, filosofiją ir teologiją. 1696–1697 m. buvo Vilniaus universiteto etikos, o 1701–1704 m. filosofijos profesorius, laisvųjų menų ir filosofijos magistras (1701 m.). Užsiėmė teiginių logikos, modalinės logikos, semantikos idėjų plėtote. Reiškėsi kaip tomizmo kritikas (kritikavo iš nuosaikiojo nominalizmo perspektyvos).

Romanas Plečkaitis Zigmanto Kriugerio logikos paskaitas įvardijo vienu vertingiausių scholastinės logikos kursų Lietuvoje.

## Išnašos
BFK Simm-Bau

**BFK Simm-Bau** – Bosnijos ir Hercegovinos futbolo klubas iš Kosovos kaimo, netoli Maglajaus.

Ankstesniais metais klubas buvo žinomas **NK Vis Kosova** pavadinimu. Vėliau vadinosi **NK Vis Simm-Bau**, o nuo 2021 m. **BFK Simm Bau**.

## Istorija
Klubo ištakos siekia 1975 m. 2019–2020 m. tapo Antros lygos, Centro zonos nugalėtojais ir pateko į Pirmą lygą.

2020–2021 m. Pirmoje lygoje buvo vienuolikti. 2021–2022 m. ir vėl liko vienuoliktoje vietoje. 

2022–2023 m. sezone bosnių Pirmoje lygoje užėmė dešimtą vietą.

## Pasiekimai
;Pirma lyga
: 10 vieta: 2022–2023 m.

;Antra lyga
: Nugalėtojai: 2019–2020 m.

## Sezonai

|}

## Treneriai
*  Ekrem Bradarić (2019 m. vasario 1 d. – 2019 m. birželio 30 d.)
*  Ajdin Mrguda (2019 m. rugpjūčio 1 d.– 2019 m. gruodžio 30 d.)
*  Jasmin Džidić (2020 m. vasario 1 d. – 2020 m. rugsėjo 21 d.)
*  Ajdin Mrguda (2020 m. rugsėjo 21 d. – 2021 m. kovo 8 d.)
*  Darko Vojvodić (2021 m, kovo 10 d. –)

## Išnašos

## Nuorodos
* Facebook paskyra
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* YouTube platforma
* Globalsportsarchive
Regimantas Miniotas

**Regimantas Miniotas** (g. 1996 m. kovo 14 d.) – Lietuvos krepšininkas, sunkusis krašto puolėjas.

Karjerą pradėjo „Žalgirio“ dubleriuose, kur sužaidė du sezonus NKL, 2016 m. laimėjo NKL sidabro medalį. Vėliau žaidė LKL komandose – „Prienuose“, „Nevėžyje“. 2020 m. sudarė kontraktą su Ispanijos ACB lygos komanda – Bilbao „Basket“. 2021 m. lapkričio 18 d. kontraktą nutraukė ir perėjo į Kauno „Žalgirį“.

## Laimėjimai
* Europos U-20 krepšinio čempionatas: sidabras – 2016 m.
* Vasaros universiada: auksas – 2017 m.
* Karaliaus Mindaugo taurė: 2022 m.
* Lietuvos krepšinio lyga: bronza - 2022 m.

## Šaltiniai
Eugen von der Ropp

**Eugenijus Julius Nikolajus fon der Ropas** (, , 1867 m. rugpjūčio 4 d. Raudonpamūšėje, Panevėžio apskritis, Kauno gubernija, Rusijos imperija – 1917 m. sausio 3 d. Petrograde, Rusijos imperija) – Rusijos imperijos kariuomenės karo inžinierius, generolas leitenantas. Baronas.

## Biografija
Gimė ir augo Baltijos vokiečių dvarininkų šeimoje. 1885 m. stojo į tarnybą Rusijos imperijos kariuomenėn. Baigė Konstantino karo ir Nikolajaus karo inžinerijos mokyklas. Pasiųstas į Turkestano pionierių pusbataljonį. 1886 m. suteiktas paporučikio laipsnis, 1890 m. – poručiko. 1893 m. pakeltas į štabskapitonus.

Mokėsi Nikolajaus inžinerijos akademijoje, kurią baigė 1894 m. Tais pačiais metais pervestas į karo inžinierius. Tarnavo Užkaukazės geležinkelio Krasnovodsko ruožo statybos dalinyje, nuo 1896 m. dalyvavo tiesiant Murgabo ruožą. 1896 m. suteiktas kapitono laipsnis. 1897 m. paskirtas geležinkelio ruožo viršininku, papulkininkis (1900 m.).

1901 m. patvirtintas Usūrijos Pirmojo geležinkelio statybos bataljono vadu, dalyvavo malšinant Boksininkų sukilimą Kinijoje. Nuo 1903 m. pulkininkas, tais pačiais metais perėmė vadovavimą Ketvirtajam geležinkelių statybos bataljonui. 1907–1911 m. buvo Užamūrio geležinkelio brigados viršininku. 1907 m. pakeltas į generolus majorus.
 
1911–1913 m. Užkaukazės geležinkelio viršininkas. 1913 m. suteiktas generolo leitenanto laipsnis ir paskirtas Vyriausiosios karo technikos valdybos viršininku. Nuo 1915 m. buvo Šiaurės fronto kariuomenių Vyriausiojo vado tarnyboje.

## Įvertinimas
* Trečio laipsnio šv. Stanislovo ordinas (1896 m.)
* Trečio laipsnio šv. Anos ordinas (1898 m.)
* Trečio laipsnio šv. Vladimiro ordinas (1906 m.)
* Pirmo laipsnio šv. Anos ordinas (1913 m.)
* Antro laipsnio šv. Vladimiro ordinas (1915 m.)

## Šaltiniai
* Ропп Евгений-Юлий-Николай Эдуардович фон дер // Олег Айрапетов. ''Участие Российской империи в Первой мировой войне (1914–1917). 1915 год. Апогей.''
* Alexey Likhotvorik. ''Ропп Евгений-Юлий-Николай Эдуардович'' // www.grwar.ru
Vengerovas

**Vengerovas** () – gyvenvietė Rusijoje, Novosibirsko srityje; Vengerovo rajono centras. Išsistačiusi prie Tartaso upės (Omės dešiniojo intako). 6 698 gyventojai (2021 m. duomenys).

## Istorija
Apylinkėse (Tartaso ir Omės upių santakoje) gyventa jau IV t. p.m.e., apie tai byloja kasinėjimai išlikusiame pilkapyje.

Kaimas įkurtas 1753 m. (kitais duomenimis 1763 m.) kaip Sibiro įsisavintojų žiemos stovykla, žinomas *Golopupovo* vardu. XIX a. pr. pastačius Šv. Spaso cerkvę, kaimas pervadintas į *Spaskojė*. Pagal administracinį padalijimą buvo Tomsko gubernijos (kurį laiką Novonikolajevsko gubernijos) Ust Tartaso apskrities centru.

Per kaimą ėjo Sibiro traktas, triskart metuose organizuojami *jomarkai*. XIX a. pab. apylinkėse suklesti žemdirbystė, vystoma sviesto gamyba.

Po Pirmojo pasaulinio karo Sibire, kaip ir visoje Rusijoje, kilo pilietinis karas. Kovodamas prieš Aleksandro Kolčiako vadovaujamus dalinius bolševikų komisaras Michailas Vengerovas pateko į nelaisvę ir buvo sušaudytas gimtajame Spaskoje. 1933 m. kaimas jo garbei buvo pervadintas į *Vengerovą*.

1950 m. spalio 11 d. gretimame Novo Kuliki () kaime nukrito meteoritas (išliko du 9,3 ir 1,5 kg svorio gabalai), mokslininkų užregistruotas *Vengerovo* pavadinimu.

Dabartiniu metu (XXI a. pr.) gyvenvietėje dirba pieno ir mėsos perdirbimo cechai, kepykla, parduotuvės. Išliko keletas XIX a. pab. – XX a. pr. statytų pirklių namų, Šv. Spaso cerkvė su buv. vienuolynu. Veikia kraštotyros muziejus.

### Lietuviai
Po pralaimėto 1863 m. sukilimo iš Lietuvos į Spaskojė kaimą buvo atitremti jo dalyviai. Čia atliko tremties bausmę ir mirė žinomas sukilėlių kunigas Aleksandras Miliauskas. Kaimo seniūnas Pranas Milinis su iš Ylakių parapijos kilusiu kun. Matu Veitu įkūrė katalikišką koplyčią, o kun. Vincento Mosėjaus pastangų dėka 1896 m. iškilo mūrinė bažnyčia (šventovės statytoju minimas ir iš Volynės kilęs kun. Valerijonas Gromadskis). 1902 m. buvo įsteigta parapija, be spaskiečių jai priklausė Baisogalos, Šeduvos ir kitų gretimų kaimų tremtiniai katalikai. Prieš Pirmąjį pasaulinį karą Spaske ilgai klebonavo kun.
Anupras Bardauskas.

1942 m. gruodžio pab. į Vengerovo rajoną buvo komandiruotas evakuacijoje leisto laikraščio „Tarybų Lietuva“ bendradarbis Eugenijus Meškauskas, tikint rasti kadrų sovietinės Lietuvos administracinėms struktūroms. Savo ataskaitoje LKP (b) CK sekretoriui Antanui Sniečkui jis rašė, kad Vengerove ir aplinkiniuose kaimuose „tarp lietuvių yra daug areštuotų, neskaitant nubuožintųjų (vėliau paaiškėjo, kad visi areštai įvykdyti vienu laiku – 1937 metais)“.

## Žymūs žmonės
* Grigorijus Jelisejevas (1821–1891) – žurnalistas ir publicistas;
* Ignatijus Milinis (1899–1974) – lietuvių kilmės konstruktyvizmo architektas;
* Viktoras Leonovas (1924–1944) – Antrojo pasaulinio karo metu žuvęs Tarybų Sąjungos didvyris;
* Aleksandras Kuzminas (g. 1961 m.) – fizikos mokslininkas.

## Šaltiniai
Ferreino vaistinė

**Ferreino vaistinė** () – istorinė vaistinė Rusijos sostinėje Maskvoje. Fereinų šeima laikė šią farmacijos įmonę nuo 1823 m. iki 1918 m.

## Istorija
Rusijos imperatorius Petras I vietoje buvusių vaistažolių krautuvėlių Maskvoje leido steigti aštuonias *laisvasias vaistines*, viena iš jų priklausė Danieliui Gurčinui. Laikui bėgant ši vaistinė kelis kartus keitė vietą ir savininkus, o 1823 m. iš Andriejaus Lindgrafo ją nusipirko farmacininkas Karlas Ferreinas.

Pardavimo apimtys nuolat augo, vaistinė 1862 m. pervažiavo į naujas patalpas Nikolskaja gatvė. Naujoji farmacijos įmonė pagal gatvėje stovėjusį Nikolos Senojo vienuolyną () buvo vadinama Staro Nikolskaja vardu (), jai vadovauti ėmėsi savininkų sūnus Vladimiras Ferreinas. Netrukus ir ši vieta tapo per ankšta, 1873 m. teko papildomai nupirkti kaimyninį namą. Vaistinė buvo itin populiari maskviečių tarpe, dažniausiai ją vadindavo savininkų vardu.

XIX a. pab. Ferreinai nusprendė toje pačioje vietoje pastatyti naują pastatą. Architekto Adolfo Erichsono suprojektuotas neorenesansinis kompleksas lankytojams duris atvėrė 1899 m. Išaugusi vaistinė mieste turėjo kelis filialus, valdė vaistažolių plantacijas Pamaskvėje, stiklinių indų gamybos dirbtuves ir dvi farmacijos gamyklas.
Buvo gaminami virš trijų šimtų pavadinimų vaistai, tvarsliava, parfumerija, trauktinės ir vynai su gydomaisiais priedais.

Prieš Pirmąjį pasaulinį karą jungtinėje vaistinėje dirbo apie pusantro tūstančio darbuotojų, vien tik pagrindinė vaistinė kasdien aptarnaudavo tris tūkstančius klijentų (ji buvo pripažinta didžiausia tuometinėje Europoje). Vaistininkų padėjėjais buvo įsidarbinę nemažai lietuvių: Antanas Žukauskas–Vienuolis, Benediktas Šiaulis, Kazys Grybauskas, Jonas Valentinavičius, Augustinas Rušinas ir kiti.

Prasidėjus pasauliniam karui sutriko vaistų tiekimas iš Vokietijos ir kt. kariaujančių valstybių. Po 1917 m. perversmo šalyje kilo suirutė, gyventi Maskvoje pasidarė nebesaugu ir Ferreinų šeima persikėlė į Krymą. 1918 m. Vl. Ferreinas mirė, o vaistinė buvo nacionalizuota.

Sovietinė valdžia vaistinę pavadino *Maskvos Pirmąja*. Ji veikė iki pat 1990–tųjų, kol buvo uždaryta rekonstrukcijai, užtrukusią ne venerius metus. Šiuo metu pastate įsikūrusi parduotuvė ir restoranas.

## Išnašos

## Literatūra
* Дроздов Д. П. *Большая Ордынка. Прогулка по Замоскворечью.* – Москва: Центрполиграф, 2012. – 672 с. – ISBN 978-5-227-03425-0
* Грицак Е. *Популярная история медицины.* – Москва: Вече, 2003. – 805 с. – ISBN 5-7838-1311-7
* Муравьёв В. *Московские легенды. По заветной дороге российской истории.* – Москва: Астрель, 2012. – 804 с. – ISBN 978-5-271-38528-5
* Нагибин Ю. М. *Всполошный звон. Книга о Москве: книга о Москве.* – Москва: РИПОЛ Классик, 2010. – 390 с. – ISBN 978-5-386-02158-0
* *Энциклопедия «Москва»* / под ред. С. О. Шмидта. – Москва: Большая Российская энциклопедия, 1997. – 976 с.

## Nuorodos
* Аптека Феррейна в проекте «Моспрогулка»
* Аптека Феррейна в проекте KudaGo
* Аптека Феррейна в проекте «Прогулки по Москве»
Riamovas

**Riamovas** () – nunykęs kaimas Rusijoje: Novosibirsko srities, Vengerovo rajone. Buvusio kaimo vietoje pastatyti du atminimo kryžiai (medinis ir metalinis), jo teritoriją dabartiniais laikais galima pasiekti tik medžiotojų taku. 

## Istorija
Gyvenvietę 1796 m. įkūrė lietuviai – 1794 m. sukilėliai, ištremti iš Lietuvos. Vėliau čia įsigijo žemės ir atsikėlė gyventi lietuviškų gubernijų gyventojai, neturėję galimybės įsigyti žemės Tėvynėje. Naujakuriai vertėsi žemdirbyste ir gyvulininkyste. Administraciškai kaimas priklausė Tomsko srities Kainsko apskričiai.

Pavadinimas primena, kad kaimas įšsistatęs prie pelkių, vietinių vadinamų *riama* (). Gyventojų skaičius mažėjo: 1859 m. užfiksuoti 45 kiemai su 292 žm., o 1889 m. – atitinkamai 53 kiemai ir 243 žm. 1904 m. jau gyveno 385 žm., dirbo sviesto gamyklos grietinės cechas. 1926 m. užrašyti 655 kaimiečiai, gyvenvietė paskelbta apylinkės centru, veikė mokykla. 1929 m. įkurtas N. Krupskajos vardo kolūkis (apie 1950 m. buvo įjungtas į gretimą K. Vorošilovo vardo kolūkį).

1942 m. gruodžio pab. į Vengerovo rajoną buvo komandiruotas evakuacijoje leisto laikraščio „Tarybų Lietuva“ bendradarbis Eugenijus Meškauskas, tikint rasti kadrų sovietinės Lietuvos administracinėms struktūroms. Savo ataskaitoje LKP (b) CK sekretoriui Antanui Sniečkui jis rašė, kad „kaime virš 50 kiemų, kurių arti 40 lietuviški“.   

1952 m. apylinkės centras perkeltas į Ust Lamenkos () kaimą ir nuo to laiko Riamovas ėmė sparčiai nykti. 1984 m. jo jau nebebuvo – gyventojai išsikėlė į kitas vietoves, daugiausiai į kaimyninę Pirmąją Petropavlovką ().

## Išnašos

## Šaltiniai
* Константин Лобанов. ''Из Княжества Литовского. История деревни Рямово''
Smaragdinė skėtė

**Smaragdinė skėtė** (*Somatochlora metallica*) – blizgiųjų skėčių šeimos žirgelis.

Kūno ilgis siekia 50–60 mm, o išskėsti sparnai – 70–75 mm ilgio. Abiejų lyčių individų išvaizda kiek skiriasi: patinai žalsvai blizgančio atspalvio, o patelės – melsvo. Patelių kiaušdėtė ganėtinai ilga.

Smaragdinės skėtės arealas apima Vidurio ir Šiaurės Europą, įskaitant Lietuvą, ir Aziją (iki Sibiro).

## Išnašos
Johann Homann

**Johanas Baptistas Homanas** (; 1664 m. kovo 20 d. Oberkamlache – 1724 m. liepos 1 d. Niurnberge) – vokiečių geografas ir kartografas.

## Biografija

Gimė 1664 m. Bavarijoje. Baigė jėzuitų mokyklą, bet vėliau tapo protestantu. Nuo 1687 m. dirbo notaru Niurnberge, 1702 m. įkūrė savo leidyklą. 1715 m. tapo imperatoriaus Karolio VI geografu ir Prūsijos mokslų akademijos nariu.

## Žemėlapiai

Žymiausi J. Homano leidiniai – 1710 m. naujasis pasaulio atlasas () ir 1716 m. „Didysis viso pasaulio atlasas“ ().

## Šaltiniai