open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Antanas Vasys-Vasiliauskas

**Antanas Vasys-Vasiliauskas** (1902 m. sausio 15 d. Balčių kaime, Vižainio valsčiuje – 1974 m. birželio 18 d. Filadelfijoje) – istorijos mokslų daktaras, JAV lietuvių visuomenės veikėjas.

## Biografija

Dar mažam esant su šeima iš Balčių kaimo persikėlė į Karpiejų k., Gražiškių valsčiuje. Mokėsi Gražiškių pradinėje mokykloje, Vilkaviškio ir Marijampolės gimnazijose. 1922–1925 m. mokėsi kunigų seminarijoje Gižuose, tačiau jos nebaigė. 1925 m. įstojo į Lietuvos universiteto humanitarinių mokslų fakultetą, kur studijavo istoriją. 1932–1935 m. studijavo Vienos universitete paleografiją, diplomatiką ir istoriją. 1935 m. gavo mokslų daktaro laipsnį. 1936–1940 m. VDU humanitarinių mokslų fakultete dirbo vyr. asistentu. 1940–1944 m. Vilniaus universitete ėjo docento pareigas ir dėstė istoriją. 1944 m. pasitraukė į Vakarus. 1946–1949 m. Augsburge (Vokietijoje) buvo Augsburgo lietuvių gimnazijos direktorius, 1946–1949 m. Pabaltijo universiteto Pinneberge asistentas-profesorius. 1949 m. išvyko į JAV. Filadelfijoje suorganizavo Lituanistinį institutą ir jam vadovavo. 1954 m. Fordhamo (New York) universitete rusų kalbos profesorius. Dalyvavo Lietuvių katalikų mokslų akademijos bei bendruomenės veikloje. Bendradarbiavo „Karyje“, „Žiburyje“, „Karo enciklopedijoje“.

## Kūryba

Paruošė mokslinius straipsnius, Vytauto Didžiojo diplomatiką. Senovė II tomas 1936 m., Žemaičių batalionas. Karo archyvas VIII t. 1937 m.; Pirmoji Kauno popieriaus dirbtuvė. XVII a. knygos mėgėjų metraštis II t. 1937 m.; Nepriklausomybės keliu. Mūsų žinynas 2; 1938 m. Žąslių-Daugų operacija. Karo Archyvas, XII t., 1940 m. ir kt. Redagavo vadovėlį *Russian Area Reader*. 1936 m.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* http://bendruomene.graziskiai.lt/index.php?p=6 ;
* http://www.aidai.eu/index.php?option=com_content&task=view&id=144&Itemid=59.
Navikų apylinkė

**Navikų apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Subačiaus valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Troškūnų rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Troškūnų rajono Surdegio apylinkės ir Kupiškio rajono Subačiaus apylinkės.

## Šaltiniai
Albanijos futbolas 2009–2010 m.

**[[Albanijos futbolas]] [[2009]]–[[2010]] m.**
*  prasidėjo 2009 m. rugpjūčio 23 d., baigėsi 2010 m. gegužės 19 d.
* s turnyras prasidėjo 2009 m. rugsėjo 23 d., finalas įvyko 2010 m. gegužės 9 d.

## Čempionatas

Pirmenybės vadinosi aukščiausiąja kategorija (), joje dalyvavo 12 komandų. Sezono čempionais tapo Dinamo Tirane. Galutinė lentelė:

|}

Pereinamosiose rungtynėse aukščiausios lygos 9–10 komandos žaidė su žemesnės lygos 3–4 ekipomis (atitinkamai, „Dajti“ ir „Lushnje“).

## Taurės
### Nacionalinė taurė

Albanijos futbolo taurė () buvo svarbiausias atkrintamųjų varžybų turnyras šalyje. Taurę laimėjo Besa Kavaje.

----

----

----
----

----

### Supertaurė

Dėl Albanijos futbolo supertaurės trofėjaus varžėsi praėjusio sezono Albanijos lygos čempionas „Tirane“ ir taurės laimėtojas „Flamurtari“. Nugalėjo SK Tirane.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Albania 2009/10 (Rsssf.com)
* Giovanniarmillotta.it
* Albania 2001-10 (Claudionicoletti.eu)
* Soccerway.com
* Foot.dk archyvas
* Renditja (Fshf.org)
Kahalas

**Kahalas** – žydų bendruomenė, kurios nariai turėjo balsavimo teisę; žydų bendruomenės vietos savivaldos institucija, veikusi iki XX a. pradžios.

Kahalo institucija susikūrė pirmaisiais krikščionybės amžiais. Žydų savivaldą atskirai išplėtojo Palestinos ir Babilonijos žydų bendruomenės. Palestinoje buvo susiklosčiusi vietinė žydų bendruomenė, kurios aukščiausias vadovas buvo patriarchas. Palestinoje pačios vietos bendruomenės rūpinosi bendruomenės veikla, rinkdavo atsakingus asmenis įvairioms funkcijoms atlikti.

Babilonijoje žydų bendruomenės formavosi pagal graikų polių pavyzdį. Šių bendruomenių aukščiausia institucija buvo egzilarchas, savo valdžią kildinęs iš paskutiniojo į Babiloniją VI a. prieš Kristų ištremto Judėjos karaliaus. Egzilarchas postą paveldėdavo. Be jo, veikė ir renkamų, ir postą paveldinčių žydų institucija, kuri rūpinosi autonominių įstatymų priėmimu, santykiais su valstybės valdžia, mokesčių rinkimu, t. p. atlikdavo ir teismo funkcijas.

Krikščioniškoje Europoje centralizuotą žydų bendruomenių valdžią perėmė vietos bendruomenės. Prancūzijoje ir Vokietijoje susiklostė vadinamoji apribotos demokratijos savivalda, kurioje imtos taikyti rinkimų procedūros. Kai kurie pareigūnai rinkti tiesiogiai, kiti dažniausiai burtais. Už bendruomenių taisyklių pažeidimus, jos nariai galėdavo būti pašalinti iš bendruomenės.

## Šaltiniai
Luhanė

**Luhanė** () – upė Ukrainoje (Donecko sritis ir Luhansko sritis); Doneco dešinysis intakas. Prasideda Horlivkos miesto teritorijoje, teka į šiaurės rytus, vidurupyje pasuka į rytus ir teka lygiagrečiai su Donecu. Įteka į Donecą ties Stanycia Luhanskos miesto tipo gyvenviete.

Didžiausi intakai – Vilchivka, Bila, Lozova (visi dešinieji).

Upės slėnyje įrengti du tvenkiniai. Prie Luhanės esantys miestai: Pervomaiskas, Kirovskas, Zymohirja, Oleksandrivskas, Luhanskas.
Vulka (Lenkijos gyvenvietės tipas)

**Vulka** () - tai Lenkijos gyvenvietės tipas, kai į tuščią vietovę atsikelia naujakuriai, kartais dar vadinama palivarku, kolonija ar tiesiog kaimu. Lenkijoje priskaičiuojama labai daug tokio tipo gyvenviečių. Kartais priskiriama ir Volniznoms, kitam gyvenviečių tipui.
42 (filmas)

**42** – 2007 m. kino studijoje „ART&A“ sukurtas serialas. Drama. Filmo biudžetas – 1,2 mln €.

## Kūrybinė grupė
* Scenarijaus autoriai – Maris Martinsons, Raimondas Paškevičius
* Režisierius statytojas – Maris Martinsons
* Operatoriai – Robertas Pileckas, Mantas Šatkus
* Prodiuseris – Violeta Kilšauskienė, Maris Martinsons.

## Vaidina
* Saulius Balandis – *Klausas*
* Vilhelmina Raubaitė
* Rimantė Valiukaitė – *Olga*
* Mantas Mieliauskas
* Jokūbas Bareikis.

## Siužetas
Serialo centrinė figūra – 42-ejų metų lenkas Klausas. Vedęs lietuvaitę Sofiją jis persikelia į Lietuvą, tikėdamasis visaverčio gyvenimo. Netrukus pora susilaukia sūnaus Hario. Deja, santykiai šeimoje nesiklosto, Klausas paguodą suranda Vilniuje gyvenančios lenkaitės Olgos glėbyje. Per trumpą laiką Klausas praranda viską – žmoną, draugus, verslą, mamą, kūdikį.

Filme parodomas tipiškas 30-50 metų vyrų gyvenimas, pakilimai ir nuosmūkiai, žmonių tarpusavio santykiai trijų šalių – Latvijos, Lenkijos ir Lietuvos – šių laikų aplinkoje.

## Nuorodos
* 42 (TV Series 2007)IMDB
Vysiulekas

**Vysiulekas** () – tai Lenkijoje naudojamas gyvenvietės tipo apibūdinimas, kai ūkiniai pastatai arba dirbami laukai nepriklauso kaimui, bet yra šalia jo teritorijos.
Kolonija (gyvenvietės tipas)

**Kolonija** () – tai Lenkijos gyvenvietės tipas turintis miesto naujakurių statusą miesto ar kaimo plėtimosi ribose.
KS Kamza

**Kamzės KS** – Albanijos futbolo klubas  iš Kamzės.

## Istorija
Klubo ištakos siekia 1936 m. 
; 2018–2019 m. sezonas 
Klubas buvo pašalintas iš elito diviziono, kai teisėjas patyrė psichinę prievartą 2018/2019 m. sezono rungtynėse prieš KF Laci Klubui skirta vieno milijono lekų (devynių tūkstančių dolerių) bauda, bei trys oficialūs klubo asmenys nušalinti nuo futbolo trejiems metams. Teisėjas Eldorjan Hamiti iš klubo ofiacialių asmenų, bei klubo gerbėjų ne kartą rungtynių metu buvo įžeidinėjamas ir jam buvo grasinta susidorojimu.

## Pasiekimai

## Sezonai

|}

## Logotipas

Vaizdas:KS Dajti.png|Senoji emblema
Vaizdas:KS Kamza.png|Dabartinė emblema


## Išnašos

## Nuorodos
* SOCCERWAY
* RSSSF duomenų bazė
Miesto naujakuriai

**Miesto naujakuriai** () - tai Lenkijoje gyvenvietės tipui apibūdinti naudojamas terminas, kai naujai išsiplėtusiose miesto teritorijose gyvena žmonės ir yra techninė infrastruktūra.

## Taip pat skaitykite

Miestas, kaimas, nausėdija, gyvenvietė, palivarkas, viensėdis, eigulio namelis, eigulio būdelė, kolonija ir dvaro žemės.
Derkulas

**Derkulas** () – upė Rusijoje (Rostovo sritis) ir Ukrainoje (Luhansko sritis); Doneco kairysis intakas. Prasideda vakarinėse Dono kalvagūbrio pašlaitėse, ties Markivkos gyvenviete netoli Rusijos sienos. Teka pietų kryptimi, vidurupyje ir žemupyje sudaro Rusijos-Ukrainos sieną.

Didžiausi intakai – Biškinė (dešinysis), Povna (kairysis).

Krantai statūs, skardingi. Svarbiausios gyvenvietės prie Derkulo yra Markivka bei Bilovodskas.

## Šaltiniai
Techninė infrastruktūra

**Techninė infrastruktūra** – elektros maitinimo tinklų ir įrengimų visuma, kuri aptarnauja ir teikia energetikos paslaugas nuo paprastų žmonių iki pramonės objektų: gyvenvietėms, miestams, kaimams ir t. t. Dažniausiai tai būna šilumos ir vandens aprūpinimas, nuotekų ir atliekų tvarkymas, transporto, telekomunikacijų prieinamumas ir t. t.
Eigulio namelis

**Eigulio namelis** – eiguliui skirtas pastatas, dažniausiai esantis miške ir naudojamas kaip tarnybinis būstas. Kartais toks namelis ir šalia esantys ūkiniai pastatai gali būti įvardijami kaip gyvenvietė. 


Vaizdas:Moscow villa02 oct 2006.jpg|Eigulio namelis Australijoje
Vaizdas:Oahujoen autiotupa.jpg|Lemenjokio nacionaliniame parke, Suomijoje esantis eigulio namelis septyniems žmonėms
Vaizdas:Jyrkkavaara wilderness hut inside.JPG|Suomiškuose eigulių nameliuose būna stalas ir židinys
Randiškės apylinkė

**Randiškės apylinkė** (arba ***Randiškių apylinkė***) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietvakarių Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Krosnos valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Simno rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Simno rajono Stebulių apylinkės, Šeštokų apylinkės ir Lazdijų rajono Kirsnos apylinkės.

## Šaltiniai
Kazenyj Torecis

**Kazenyj Torecis** (, ) – upė Ukrainoje, Donecko srityje; Doneco dešinysis intakas. Prasideda Doneco kalvagūbrio šiaurės vakariniame šlaite, teka šiaurės kryptimi. Įteka į Donecą ties Raigorodoko gyvenviete.

Didžiausi intakai:
* dešinieji – Poltavka, Kryvyj Torecis, Abazovka, Bilianka, Bakajus;
* kairieji – Žuravka, Sina, Gruzka, Byčokas, Majačka, Suchyj Torecis.

Upės slėnis trapecinis, 3-4 km pločio. Salpa abipusė, 400–600 m pločio. Vaga vingiuota, 20-30 m pločio, 2,5-3 m gylio. Aukštupys vasarą išdžiūsta. Kazenyj Torecio vagoje gausu tvenkinių, kūdrų, upe eina Doneco-Donbaso kanalas. Miestai prie Kazenyj Torecio: Družkivka, Kramatorskas, Slovjanskas.

## Šaltiniai
Eigulio būdelė

**Eigulio būdelė** – statinys skirtas miškų urėdams, kurie čia gali gyventi ir prižiūrėti girininkijos reikalus. Kai kurios nebenaudojamos eigulių būdelės tampa viešbučiais ar restoranais, kartais tokios būdelės gali būti įvardijamos kaip gyvenvietės.
Saulius Siparis

**Saulius Siparis** (g. 1958 m. gruodžio 15 d. Kaune) – Lietuvos kino ir teatro aktorius.

Tėvai – operos solistas Rimantas Siparis ir aktorė Marija Rasteikaitė.

## Filmografija
* 1983 m. Zimeris – Sugrįžimo kaina, rež. Grigorijus Melikas-Avakianas, Armenfilm
* 1986 m. Visi prieš vieną, rež. Artūras Pozdniakovas, LKS
* 1986 m. Kin-dza-dza, rež. Georgijus Danelija, Mosfilm
* 1986 m. Mano švelniai mylimas detektyvas, rež. Aleksejus Simonovas, k/s Ekran
* 1986 m. Neofašistas – Vilkolakio pėdsakai, rež. Almantas Grikevičius
* 1986 m. Polas - Mesje!, rež. Michailas Jevdokimovas, LKS
* 1988 m. Krauzė – Vilius Karalius, rež. Vidmantas Bačiulis
* 1994 m. *Bound in Blood*, rež. Jud Taylor
* 1999 m. Velnio aritmetika, rež. Donna Deitch
* 2000 m. *Perilous*, rež. James Bruce
* 2001 m. *The Hit*, rež. Vincent Montom
* 2002 m. Medžiotojas – *Endangered Species*
* 2003 m. Lietuviškas tranzitas, rež. Evaldas Kubilius
* 2003 m. Kelionė į naktį, rež. Gintautas Dailidė
* 2003 m. P. O. W., rež. Roger Gartland, John Strickland
* 2004 m. *Nature Unleashed: Earthquake*, rež. Tibor Takacs
* 2005 m. Mazgas, rež. Emilis Vėlyvis
* 2006 m. Bosas – Zero. Alyvinė Lietuva, rež. Emilis Vėlyvis
* 2006 m. Česlovas – Anastasija, rež. Maris Martinsons
* 2006 m. *The Highlander: Source*, rež. Brett Leonard
* 2007 m. Generolas Jermolovas – Karas ir taika, rež. Robertas Dornhelmas
* 2008 m. Silvestras Stripinis – Broliai, rež. Valdas Babaliauskas
* 2009 m. Henka – Zero II, rež. Emilis Vėlyvis
* 2011 m. Pavogta laimė, rež. Mantas Verbiejus 
* 2022 m. Prokuroras Laimonas Liaudanskas, Piktųjų karta, rež. Emilis Vėlyvis

## Šaltiniai
Tylihulas

**Tylihulas** () – upė Ukrainoje, Odesos srityje. Prasideda Podolės aukštumoje, Kotovsko rajone, prie Oleksandrivkos kaimo. Teka stepėmis į pietryčius per Juodosios jūros žemumą. Įteka į ilgą Tylihulo limaną, užsibaigiantį Juodojoje jūroje.

Didžiausias intakas – Žurivka (dešinysis).

Slėnis siauras (1-1,5 km), gilus (80 m). Aukštupio vaga išdžiūsta 5-7 mėnesių laikotarpiui. Upės vanduo naudojamas pasėlių drėkinimui. Prie Tylihulo įsikūrę Ananjivo ir Berezivkos miestai.

Senovės graikų šaltiniuose upė minima kaip ***Aksiakis***. 375 m. prie upės (tada vadintos ***Jeraku***) įvyko paskutinis mūšis tarp alanų ir ostgotų. Dabartinis pavadinimas kilęs iš turkų kalbos ir reiškia „pasiutęs ežeras“ (*Deli Göl*).
Dvaro žemės

**Dvaro žemės** – žemės kaip prekės vienetas esančios šalia palivarkų, dažniausiai šios žemės būna virš 50 hektarų, kur individualios įmonės užsiima žemės ūkiu. Anksčiau šios žemės priklausydavo bajorams ir monarchams, kurie pardavinėdavo ir pirkdavo šias žemes, kartais užsiimdavo spekuliacija. Šios žemės iš dalies būdavo savarankiškos, bet galėdavo užsiimti tik viena tam tikra žemės ūkio šaka. Šių žemių savininkai dažniausiai pasistatydavo sau dvarą, rūmus ar pilį. Žemės dažniausiai priklausydavo vienai kuriai nors šeimai iš kartos į kartą, tokios žemės turėdavo savo hipoteką. Nuo XIX a. tokios žemės kartais būdavo išdalijamos, tarpukario Lenkijoje buvo įvykdyta žemės reforma. Toks žemių ar gyvenvietės tipas nustojo galioti po 1944 m. Lenkijos žemės reformos, kurią įvykdė Nacionalinis Lenkijos išlaisvinimo komitetas ir kuris galutinai sunaikino Lenkijos žemių dvarininkus.
Aktašas

**Aktašas** () − miestas Samarkando vilajeto Narpajaus tumane (Uzbekija), Zeravšano upės slėnyje. Miesto teises gavo 1967 m., iki tol buvo miesto tipo gyvenvietė. Iki Taškento − 321 km, iki vilajeto centro Samarkando − 93 km.

## Pramonė
Mieste yra šios įmonės:
* miltų ir pašarų gamybos įmonė „Aktašo duonos kombinatas“ (),
* tekstilinės galanterijos įmonė DUR (),
* medvilnės perdirbimo įmonė „Zirabulak pachta“ (),
* plytų ir kitos statybinės keramikos gamyklos filialas (),
* pieno perdirbimo įmonė „Salomatlik“ ().

Mieste yra geležinkelio linijos Kaganas–Samarkandas Zirabulako geležinkelio stotis.

## Nuorodos

* Узбекистан: Справочник Акташ и Нарпайский район 
* Aktašo palydovinė nuotrauka (*Wikimapia* vaizdas)
Urgutas

**Urgutas** () − miestas Samarkando vilajeto Urguto tumane (Uzbekija). Miesto teises gavo 1973 m. Iki Taškento − 273 km, iki vilajeto centro Samarkando − 37 km.

## Pramonė
Mieste yra šilko verpalų ir audinių gamybos įmonė „Urguto audimo fabrikas“ (), taip pat − keli kilimų audimo fabrikai, tabako fermentavimo fabrikas ir šiferio gamykla.

## Istorija
Urgutas yra vienas senųjų Uzbekijos gyvenamųjų punktų. Garsėja savo senais platanais, kai kurių amžius viršija 1000 metų.

Pagal kai kuriuos duomenis apie pusę milijono žmonių, gyvenančių Uzbekijoje, Tadžikijoje ir Afganistane priskiria save *urgutlik* (; ) etninei grupei. Tai etninių uzbekų pogrupis, kurio kilmė siejama su Urguto apylinkėmis. Vienas šio subetnoso požymių − dažnas tadžikiškų žodžių vartojimas buitinėje kalboje.

Bucharos emyrato laikais Urgutas buvo nuo Bucharos pusiau nepriklausomos Urguto bekijos (beko valdomos teritorijos) centras. Miestas turėjo gerai įtvirtintą citadelę, buvo dauboje, pro kurią ėjo kelias į slėnį, kuriame yra Šahrisabzo miestas. 

1868 m. Rusijos kariuomenei kovojant su Bucharos emyratu Urgutas savo geografine padėtimi kėlė tam tikrą grėsmę į Zeravšano slėnį ir link Bucharos žygiuojančiai Rusijos kariuomenei. Todėl gegužės 12 d. pulkininko Abramovo vadovaujami daliniai užėmė Urgutą.

## Galerija

File:Urgut Sunday market bread sellers.JPG|Prekiautojos duona Urguto sekmadienio turguje
File:Urgut Samarqand province sunday market.JPG|Urguto sekmadienio turgaus vaizdas
File:Urgut platan.JPG|1060 m. senumo platanas Urgute


## Nuorodos

* Узбекистан: Справочник Ургут и Ургутский район 
* Urguto palydovinė nuotrauka (*Wikimapia* vaizdas)
Mažaičių apylinkė

**Mažaičių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės vakarų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Židikų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Sedos rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Sedos rajono Renavo apylinkės ir Mažeikių rajono Žemalės apylinkės.

## Šaltiniai
Kurio apylinkė

**Kurio apylinkė** (arba ***Kūrio apylinkė***) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Smilgių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Šeduvos rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Šeduvos rajono Rimiškių apylinkės ir Panevėžio rajono Gustonių apylinkės.

## Šaltiniai
Stadija (matavimo vienetas)

**Stadija** – Senovės Graikijos ir kitų senovės tautų naudotas ilgio matas. Pradėta naudoti Babilone, vėliau pasiekė Graikiją, kur ir gavo savo pavadinimą. Babilone stadija buvo laikomas atstumas, kurį žmogus ramiu žingsniu nueina per laiko tarpą nuo pirmojo tekančios saulės spindulio iki tol, kol virš horizonto ima matytis visas jos skritulys. Jei Saulės patekėjimas trunka maždaug dvi minutes, tai vidutiniu greičiu žingsniuojantis žmogus per tą laiką gali nueiti 185–195 metrus. Pasak Herodoto, viena stadija buvo lygi 600 pėdų. Šis skaičius buvo naudojamas daugelyje sistemų. Tačiau skirtingose šalyse pėdų ilgis skyrėsi. Nuo to, kuri stadija naudojama, gali priklausyti senųjų tekstų interpretacija.

## Šaltiniai
Vanda Kazanskienė

**Vanda Manikaitė-Kazanskienė** (, g. 1945 m. Gudgaliuose, Kupiškio raj.) – filologė, Sankt Peterburgo universiteto docentė.

## Biografija
1967 m., baigusi Vilniaus universiteto Filologijos fakultetą, pradėjo studijuoti gimtosios aukštosios mokyklos aspirantūroje, vėliau studijas tęsė Leningrado universitete. 1980 m. Maskvos Lomonosovo universitete apgynė filologijos mokslų kandidato disertaciją tema *Senieji graikų ir lotynų kalbų dariniai su priesaginėmis dalelytėmis -m-, -men-, -n-*.

Dirbo Leningrado universiteto Senųjų Graikijos ir Romos istorijų, vėliau – Klasikinės filologijos katedrose. Docentė, mokslinė sritis: senovės graikų, lotynų ir lietuvių kalbų tyrinėjimai. Tomis temomis paskelbė mokslinių straipsnių. Su vyru, būsimu Rusijos mokslų akademijos akademiku, Nikolajumi Kazanskiu paruošė ir 1986 m. išleido Kretos-Mikėnų graikų kalbos ideografinį žodyną. 1992–1994 m. stažavosi Harvardo universiteto Graikų tyrinėjimų centre. Nuo 1994 m. dėstė senąsias kalbas Sankt Peterburgo Klasikinėje gimnazijoje.

Išvertė ir išleido keletą senųjų graikų autorių veikalų vertimų į lietuvių kalbą. Aktyvi Sankt Peterburgo tautiečių bendruomenės narė, norinčius mokė lietuvių kalbos šeštadieninėje mokykloje. Jos ir kolegų iniciatyva nuo 2007 m. leidžiamas laikraštis „Sankt Peterburgo lietuvis“. 2010 m. už nuopelnus lietuvių kalbai ir kultūrai apdovanota Felicijos Bortkevičienės vardo premija.

Vyras Nikolajus Kazanskis, duktė Marija, sūnus Petras.

## Bibliografija
* Germanas Hafneris. Žymūs Antikos žmonės (vertimas į lietuvių kalbą). – Vilnius: Vyturys, 1987.
* Ksenofontas „Atsiminimai apie Sokratą“ (vertimas į lietuvių kabą). – Vilnius: Pradai, 1993. – ISBN 9986-405-04-1 (2-as leid.: Vilnius, Pradai, 1997).
* Epiktetas (vertimas į lietuvių kalbą). – Vilnius, 1986; Vilnius, 1999 (antras leidimas).
* Предметно-понятийный словарь греческого языка. Крито-микенский период (очерк грамматики; составление совм. с Н.Н.Казанским). – Л., 1986.
* ΠΡΟΠΥΛΑΙΑ: Хрестоматия древнегреческих текстов. Перевод с немецкого яз. – СПб., 1992.
* М. Штеле. Греческая грамматика. Перевод с немецкого яз. – СПб., 1994.

## Šaltiniai
* Gediminas Zemlickas. Kupiškėnės gyvenimo trajektorija: nuo Vilniaus ir Sankt Peterburgo iki Harvardo // Mokslo Lietuva, 2010-06-03, Nr. 11 (433)
*  Prof. dr. Grasildos Blažienės kalba, pasakyta 2010 m. gegužės 7 d. – tradicinių spaudos pusryčių metu 
* Biografija (rusų k.)
Bachtas

**Bachtas** () − rajoninio pavaldumo miestas Syrdarjos vilajeto Syrdarjos tumane (Uzbekija). Miesto teises gavo 1980 m. 

## Pramonė
Mieste yra šios įmonės:
* medienos apdirbimo įmonė (),
* pramonės įrengimų remonto įmonė „Remonto ir mechanikos įmonė“ (),
* betono ir gelžbetonio gaminių gamybos įmonė „Statybos kombinatas 2“ ().
Taip pat yra medvilnės valymo gamykla, siuvimo ir maisto pramonės įmonių.

## Istorija
TSRS-Vokietijos karo pradžioje Bachte iš internuotų lenkų kariškių buvo suformuotas Anderso armijos 1-asis ryšių pulkas. 

## Nuorodos

* Узбекистан: Справочник Ургут и Ургутский район 
* Bachto palydovinė nuotrauka (*Wikimapia* vaizdas)
Aurimas Dautartas

**Aurimas Dautartas** (1975 m. liepos 8 d. – 2011 m. kovo 20 d. Kaune) – radijo ir televizijos laidų bei renginių vedėjas.

## Biografija
Senelis Kazimieras (1916–1946), senelė Apolonija (1916–1994). Brolis Vygintas (1974-1985 m.).

Išgarsėjo apie 1995 metus pradėjęs vesti televizijos „LNK“ laidą „Dar ne vakaras“. Daugiau kaip 10 metų dirbo įvairiose radijo stotyse. „Radiocentras“ laidos "Po ketvirtos", radijo stoties „Ultra Vires“, kitų radijo stočių laidų, TV, renginių vedėjas. TV „Sport1“ laidos „Sport1 savaitgalis“, LTV laidos „VIVA Hitai" vedėjas. Be to, pradėjo vesti Lietuvos krepšinio lygos renginius. Paskutiniu metu dirbo laidų vedėju radijo stotyje „Kauno fonas“. Klube „Amerika Pirtyje“ vedė diskotekas, pramoginius renginius (pvz., „Aurimo Dautarto Talentų Šou 2010“). 2011 m. kovo pabaigoje-balandžio pradžioje radijo eteryje turėjo pasirodyti nauja A. Dautarto laida.

2003 m. kartu su Greta Šapkaite vedė visus tris festivalio „Palanga“ koncertus, rodytus per LTV.

2006 m. balandžio mėn. dalyvavo realybės šou „Ideali pora“.

Pirmoji žmona – metais jaunesnė kolegė, televizijos laidų vedėja ir renginių organizatorė Elada Urbonavičiūtė. Dukra Gustė (g. 1999 m.). Teismo sprendimu, dukters gyvenamoji vieta buvo nustatyta su motina, ir E. Urbonavičiūtė išvyko į užsienį, pasiimdama dukrą. Nepatenkintas teismo nustatyta pasimatymų su dukra tvarka, A.Dautartas toliau bylinėjosi teisme. Kartą Eladai, nepristačiusiai mergaitės į susitikimą su tėvu, skirta 300 litų bauda. Teismo baudos taip pat buvo skirtos A.Dautartui, už vengimą išlaikyti dukrą, tačiau tai nieko nekeitė. Dautartas vieną kartą lankėsi Londone, pasak jo, ieškodamas darbo Londone (Jungtinė Karalystė), kad galėtų būti arčiau dukros.

Antroji žmona (vedė 2010 m.) – dešimčia metų jaunesnė Viktorija Charlaškina (Dautartė), dizainerė .

Gyveno Kaune.

Palaidotas Kauno Petrašiūnų kapinėse šalia savo senelių ir nuo onkologinės ligos mirusio brolio.

## Šaltiniai

## Nuorodos
Interviu su A. Dautartu
Ahangaranas

**Ahangaranas** () − rajoninio pavaldumo miestas Taškento vilajeto Ahangarano tumane (Uzbekija). Tumano centras. Miesto teises gavo 1980 m. Miestas yra Kuramos kalnagūbrio pakraštyje, Ahangarano upės krante.

Gyvenvietė įkurta 1960 m., ėmus statyti cemento gamyklą. 1966 m. gavo miesto teises.

## Pramonė
Mieste yra šios įmonės:
* cemento gamyklos  (bendra Uzbekijos ir Jungtinės Karalystės įmonė) ir „Achangarano cementas“ (),
* plytų ir keraminių čerpių gamybos įmonės „Baht fuli“ (bendra Uzbekijos ir Kinijos įmonė) ir „Far Bat“,
* plastikinių gaminių gamykla „Ahangaranlinplast“ (),
* asfaltbetonio ir kitų bitumo gaminių gamykla „Ahangarano asfalto gamykla“,
* betono ir gelžbetonio gaminių gamykla (),
* duonos kepykla (),
* apdailos medžiagų iš akmens gamykla „Ahangarano marmuras“ ().
Taip pat yra kilimų gamybos, siuvimo ir maisto pramonės įmonių.

Mieste yra geležinkelio linijos Taškentas−Angrenas stotis.

## Nuorodos

* Узбекистан: Справочник Ахангаран и Ахангаранский район 
* Ahangarano palydovinė nuotrauka (*Wikimapia* vaizdas)
Domas Petrulis

**Domas Petrulis** (1981 m. rugsėjo 11 d. Panevėžyje) – Lietuvos ir Panevėžio rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas, LR Seimo narys.

## Biografija
2000 m. baigė Panevėžio Nevėžio vidurinę mokyklą.

2004 m. Vytauto Didžiojo universitete baigė politologijos bakalauro studijas.

2006 m. Vytauto Didžiojo universitete baigė lyginamosios politikos magistrą.

2002 m. gyveno ir dirbo JAV.

Ilgą laiką dirbo parodų ir konferencijų organizavimo srityje: 2007–2008 m. – UAB „Lietuviškos mugės“; 2008–2010 m. – Lietuvos parodų ir konferencijų centras „Litexpo“.

2009 m. su bendraminčiais įkūrė paramos ir labdaros fondą „Nebūk abejingas“, teikiantį pagalbą vaikams iš nepasiturinčių šeimų bei siekiantį, kad kuo daugiau jų įgytų tinkamą išsilavinimą. Su fondu kuriuo vykdė daug socialinių iniciatyvų: „Nelik abejingas“ „Būk pirmūnas“, „Kalbėk drąsiai“ ir kt.

2010 m. Ramygaloje organizavo pirmąjį, tradiciniu tapusį renginį „Ožkų paradas“. Jame dalyvavo daugiau kaip 2500 žmonių iš visos Lietuvos.

## Politinė veikla
Nuo 2006 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Panevėžio rajono skyriaus narys.
 
2009–2012 m. – LSDJS respublikinės valdybos narys.

2009–2011 m. – LSDJS Panevėžio rajono skyriaus pirmininkas.

Nuo 2011 m. LSDP Panevėžio rajono skyriaus pirmininko pavaduotojas.

2011–2012 m. Panevėžio rajono savivaldybės tarybos narys. Buvo jaunimo reikalų tarybos pirmininkas, atsakingas už jaunimo užimtumo politikos įgyvendinimą Panevėžio rajone.

2012 m. Aukštaitijos vienmandatėje apygardoje išrinktas į LR Seimą.

Nuo 2012 m. lapkričio 20 d. Europos reikalų, valstybės valdymo ir savivaldybių komitetų narys.

Nuo 2012 m. gruodžio 4 d. jaunimo ir sporto reikalų komisijos narys.

Nuo 2013 m. sausio 9 d. Užsienio reikalų ministro patarėjas.

## Šaltiniai
Buka (Uzbekija)

**Buka** () − rajoninio pavaldumo miestas Taškento vilajeto Bukos tumane (Uzbekija). Miestas yra 65 km į pietus nuo Taškento, 32 km į pietvakarius nuo geležinkelio stoties Toytepa. 

## Pramonė
Mieste yra šios įmonės:
* duonos kepykla (),
* spaustuvė „Bukos tipografija“,
* medvilnės apdorojimo gamykla „Bukos medvilnės gamykla“,
* vilnos apdorojimo įmonė „Gulčechra“ (),
* šilkverpių kokonų džiovykla.

## Nuorodos

* Узбекистан: Справочник Бука и Букинский район 
* Bukos palydovinė nuotrauka (*Wikimapia* vaizdas)
Raitininkų apylinkė

**Raitininkų apylinkė** sovietmečiu buvo:

* Alytaus rajone;
* Ariogalos rajone;
* Druskininkų rajone.
Raitininkų apylinkė (Ariogala)

**Raitininkų apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vidurio Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Girkalnio valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Ariogalos rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Ariogalos rajono Didžiulių apylinkės, Milašaičių apylinkės ir Raseinių rajono Laužų apylinkės.

## Šaltiniai
Marius Berenis

**Marius Berenis** (tikrasis vardas **Marijus**) (g. 1973 m. kovo 4 d. Vilnius), kitaip ***Tru*** – Lietuvos pramogų verslo veikėjas, televizijos ir radijo laidų vedėjas, skandalingai pagarsėjusios grupės ŽAS narys ir įkūrėjas.

## Biografija
Marius Berenis gimė 1973 m. kovo 4 d. Vilniuje. 1991 m. baigė Vilniaus 27-ąją vidurinę mokyklą.

Pradžioje norėjęs Vilniaus konservatorijoje studijuoti aktorystę, persigalvojo ir įkūrė sunkiojo metalo grupę „Regredior“, kuri gyvavo 3 metus, per kuriuos išleido vinilinę 12 colių plokštelę Vokietijoje bei kompaktinę plokštelę Belgijoje, koncertavo Lietuvos, Lenkijos, Vokietijos ir Anglijos klubuose ir festivaliuose.

Dirbo sanitaru Universitetinėje Raudonojo Kryžiaus ligoninėje, vėliau garso režisieriumi Vilniaus mažajame teatre.

1994 m. kartu su Linu Karaliumi pradėjo dirbti radijo stoties M-1 lietuviškos muzikos laidos „Lietuviški decibelai“ vedėju. Susipažinę su lietuviška popmuzika juoko dėlei įrašė dainas „Debilas ir bažnyčioje debilas“ ir „Ne pieną gėręs ne nuo pieno ir mirsi“ – taip atsirado grupė „Žas“ (Žertva ant smūgio). Su grupe įrašė ir išleido dešimt studijinių albumų, koncertavo Lietuvoje, Airijoje, Didžiojoje Britanijoje, Ispanijoje. Sukūrė titulines dainas serialams „Svetimi“, „Nemylimi“, „Pasmerkti“.

Vaidino lietuviškuose serialuose „Kartu“, „Nekviesta meilė“, „Prokurorai“.

Ilgametis radijo stoties M-1 laidų vedėjas (eterio pseudonimas – Marazas), LNK televizijos muzikinio realybės šou „Kelias į žvaigždes“ vadybininkas. Su grupės draugais rengė laidą „Be proto“ (Tango TV).

2016 m. balandžio mėnesį Marius Berenis paskelbė apie pasitraukimą iš grupės Žas.

Nuo 2011 m. radijo stoties „Lietus“ darbuotojas, laidų autorius ir vedėjas, nuo 2019 m. - muzikos redaktorius.

## Asmeninis gyvenimas
Būdamas 24 metų pirmą kartą vedė. Santuoka iširo po penkerių metų. Antrą kartą susituokė būdamas 44 metų, 2017 m. gegužę. Žmona – Sigita.

## Šaltiniai

## Nuorodos
*  „Žas“ (Žertva Ant Smūgio)
Jaunoji Lietuva (partija)

**Sąjūdis už miškus – Jaunoji Lietuva** – Lietuvos politinė partija, įkurta 1994 m. liepos 17 d. Lietuvių tautinio jaunimo sąjungos „Jaunoji Lietuva“ pagrindu.

Istorija
Lietuvių Tautiškosios Jaunuomenės „Jaunosios Lietuvos“ Sąjunga įkurta 1927 m. Atkurta 1988 m. kaip Lietuvių tautinio jaunimo sąjunga „Jaunoji Lietuva“. 1994 m. jos pagrindu buvo įkurta LNP „Jaunoji Lietuva“. Kita dalis liko visuomenine ir sporto organizacija Lietuvių tautinio jaunimo sąjunga „Jaunalietuviai“. Partijos ženklas – Geležinis vilkas, visuomeninės – Trys liepsnos.

1994–2000 m. vadinosi **Lietuvių Nacionalinė Partija „Jaunoji Lietuva“**, 2000 m. – **Lietuvių nacionalinės partijos ir „Jaunosios Lietuvos“ sąjunga**, 2000–2001 m. – **„Jaunosios Lietuvos“, Naujųjų tautininkų ir politinių kalinių sąjunga**, 2001–2005 m. – **„Jaunosios Lietuvos“ ir Naujųjų tautininkų sąjunga**, 2005–2023 m. – **Partija „Jaunoji Lietuva“**, 2023–2024 m. – **Lietuvos šeimų sąjunga (Jaunoji Lietuva)**, nuo 2024 m. – Sąjūdis už miškus – Jaunoji Lietuva.

Partijos pirmininkas – Stanislovas Buškevičius.

## Veikla
Partija dalyvavo ir savivaldybių, ir Seimo rinkimuose. S. Buškevičius buvo išrinktas Seimo nariu, o savivaldybių rinkimuose partijos atstovai 1995 m. gavo 16 vietų, 1997 m. – 9, 2000 m. – 6, 2002 m. – 2 vietas, 2007 m. – 2 vietas, 2011 m. – 4 vietas.

2000 m. dalis Lietuvių tautininkų sąjungos narių susijungė su „Jaunąja Lietuva“ į „Jaunosios Lietuvos“ ir naujųjų tautininkų sąjungą, vadovaujamą Stanislovo Buškevičiaus.

2005 m., rengiantis 2007 m. savivaldybių rinkimams, partija susigrąžino vardą „Jaunoji Lietuva“.

## Nuorodos

* Partijos „Jaunoji Lietuva“ pirmininko oficiali svetainė 
* Partijos „Jaunoji Lietuva“ oficiali svetainė
Viktoras Stanislovaitis

**Viktoras Stanislovaitis** (g. 1976 m. sausio 14 d. Joniškėlyje, Pasvalio rajonas) – Lietuvos pedagogas, muziejininkas, Pasvalio rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija
1993 m. baigė Joniškėlio vidurinę mokyklą, 2000 m. Joniškėlio aukštesniąją žemės ūkio mokyklą, ekonomistas.

Iki 2014 m. Joniškėlio Gabrielės Petkevičaitės-Bitės gimnazijos mokytojas. Nuo 2014 m. Pasvalio rajono laikraščio „Darbas“ redaktorius. Joniškėlio krašto muziejaus vedėjas,    ekskursijų vadovas.

2008–2017 m. Pasvalio rajono savivaldybės tarybos narys.

Partijos Tėvynės sąjunga - Lietuvos krikščionys demokratai Pasvalio rajono skyriaus narys.

Joniškėlio miesto bendruomenės pirmininkas, Joniškėlio krašto bendruomenių asociacijos viceprezidentas.

## Šaltiniai
Force India VJM04

**Force India VJM04** – Formulės 1 automobilis, kurį 2011 metų sezone naudojo Force India ekipa. Automobilis buvo pristatytas vasario 8 dieną internetu.

Per 19 lenktynių ekipa pelnė 69 taškus. Geriausias sezono pasiekimas buvo trys šeštosios vietos.

## Pilni Formulės 1 rezultatai
(**paryškintos** pole pozicijos; *pakreipti* greičiausi ratai)

† Lenktynininkas nefinišavo, tačiau buvo klasifikuotas, nes baigė daugiau nei 90 procentų lenktynių distancijos.

## Šaltiniai
Jonas Jonynas

**Jonas Jonynas** (1905 m. rugsėjo 27 d. Dargužiuose – 1995 m. liepos 31 d.) – Lietuvos agronomas, žurnalistas.

## Biografija
Mokslus pradėjo pas kaimo daraktorių. 1920 m. įstojo į tuometinį Vilniaus lietuvių, o vėliau Vytauto Didžiojo gimnazijos antrą klasę. 1927 m. ją baigė ir tais pačiais metais įstojo Vilniaus, po metų – į Krokuvos universiteto Agronomijos fakultetą. 1932 m., baigęs universitetą, dirbo Vilniaus lietuvių ūkio draugijoje, nuo 1935 m. – biologijos mokytoju Vytauto Didžiojo gimnazijoje. 1938 m. tapo Vilniaus krašto lietuvių mokytojų sąjungos pirmininku. 1932–1939 m. aktyviai bendradarbiavo Vilniaus lietuvių spaudoje. Pats daug rašė įvairia tematika.

1939 m. paskirtas Vilniaus sodininkystės mokyklos direktoriumi. Jai vadovavo iki 1944 m. liepos mėn. pradžios. Prasidėjus sovietinei okupacijai, dirbo „Valstiečių laikraščio“ redakcijos skyriaus vedėju. 1958 m. perėjo dirbti į Radijo komitetą žemės ūkio valandėlių redaktoriumi, 1962 m. – į „Mūsų sodų“ redakciją skyriaus vedėju. Nuo 1963 m. iki išėjimo į pensiją dirbo „Žemės ūkio“ žurnalo vyr. redaktoriaus pavaduotoju.
Bronius Morkevičius

**Bronius Morkevičius** (1950 m. spalio 29 d. Rumšiškėse – 2004 m. kovo 12 d. Vilniuje) – lietuvių režisierius.

## Biografija
Mokėsi Kaišiadorių raj. Rumšiškių vyskupo A.Baranausko vidurinėje mokykloje. 1975 m. tuometinėje LTSR Valstybinėje konservatorijoje baigė TV režisūros studijas. 1979–1980 m. mokėsi Aukštuosiuose režisūros kursuose Maskvoje. Nuo 1975 m. – LTV režisierius. Režisavo daugelį masinių renginių.

Žmona – Vida Mikšytė (žurnalistė), turi tris vaikus.

## Režisavo TV spektaklius
* 1977 – E. Olbis. „Zooparke"
* 1978 – Vytautė Žilinskaitė. „Paskutinė lapė"
* 1979 – M. Diura. „Muzika"
* 1986 – R. Radojevas. „Mocartas"
* 1989 – A.Kristi. „Pelėkautai".

1982 m. Akademiniame dramos teatre režisavo E. Olbio pjesę „Viskas baigta".

## Režisuoti videofilmai
* 1984 – „Zomšinis švarkas" (pagal S. Strutijevo pjesę)
* 1988 – „Valdovas" (pagal V.Mykolaičio-Putino dramą)
* 1990 – „Atleisk mums, Viešpatie!" (P. Lagerkvisto kūrybos motyvais)
* 1991 – „Baltas paukšti, tu sugrįžki“, dokumentinis filmas
* 1994 – „Dviese sūpuoklėse" (pagal V. Gibsono pjesę)
* 1998 – „Aušros sūnūs" (pagal S.Kymantaitės-Čiurlionienės pjesę)
* 1998 – „Saugoti ir ginti" (dokumentinis filmas, scenarijaus autorius ir režisierius)
* 2000 – „Pasisiūsim naują rūbą“, dokumentinis filmas.

## Šaltiniai
Dniestro limanas

**Dniestro limanas** () – limanas Ukrainoje, Odesos srityje, Juodosios jūros pakrantėje. Ilgis šiaurės vakarų-pietryčių kryptimi 41 km, plotis 4-12 km. Nuo jūros skiria siaura Bugazo smėlio nerija. Į limaną įteka Dniestras, o pietuose protaka jungiasi su jūra. Tėkmė limane priklauso nuo vėjų ir Dniestro potvynių. Žiemą limanas užšąla.

Dniestro limanas, kaip ir kiti Juodosios jūros pakrantės limanai, susidarė nusekus jūrai. Prie limano yra Dniestro Belgorodo miestas, Ovidiopolio, Šabo, Zatokos gyvenvietės.
Chadžybėjaus limanas

**Chadžybėjaus limanas** () – limanas Ukrainoje, Odesos srityje, 7 km į šiaurės vakarus nuo Odesos. Ilgis šiaurės vakarų-pietryčių kryptimi 31-33 km, plotis 0,5-3,5 km. Limanas nuo Juodosios jūros atskirtas 5 km pločio sausumos ruožu ir su ja nesusisiekia. Vandens druskingumas – 5-6 ‰. Į limaną įteka Malyj Kujalnyko upė. Dugną dengia storas dumblo sluoksnis.
Tylihulo limanas

**Tylihulo limanas** () – limanas Ukrainoje, Odesos ir Mykolajivo srityse, Juodosios jūros pakrantėje. Ilgis šiaurės-pietų kryptimi 80 km, plotis iki 2,5 km. Nuo jūros skiria 7 km ilgio ir 4 km pločio sausumos ruožas. Į šiaurinį limano galą įteka Tylihulo upė, o pietuose protakomis jungiasi su jūra.

Tylihulo limanas, kaip ir kiti Juodosios jūros pakrantės limanai, susidarė nusekus jūrai. Limanas įtrauktas į dviejų draustinių teritoriją, taip pat yra saugomas Ramsaro konvencijos. Populiarus turistinis objektas.

Pavadinimas kilęs iš turkų kalbos ir reiškia „pasiutęs ežeras“ (*Deli Göl*).
Sasykas (Odesos sritis)

**Sasykas** (, ) arba **Kundukas** () – limanas pietvakarių Ukrainoje, Odesos srityje, Juodosios jūros pakrantėje. Ilgis šiaurės-pietų kryptimi 29 km, plotis 3-12 km. Nuo jūros skiria siaura nerija, kuria nutiestas kelias. Šliuzu atskirtas nuo Džanšėjaus limano ir tolesnės limanų sistemos (Šaganai, Alibėjus, Burnasas). Šiaurėje įteka Saratos ir Kogylnyko upės, vandeningos tik pavasarį. Vasarą limano vanduo tampa druskingas. Limanas papildomas vandeniu, tiekiamu per Dunojaus-Sasyko kanalą.

Pakrantės apaugusios nendrynais, juose lizdus suka daug vandens paukščių. Sasyko limanas įtrauktas į Ramsaro konvencijos sąrašą. Netoli šiaurinio kranto yra Tatarbunarų miestas.

Pavadinimas turkų kaba reiškia „dvokiantis“.
Čilekas

**Čilekas** () − miestas Samarkando vilajeto Pajaryko tumane (Uzbekija). Miesto teises gavo 1981 m. Iki Taškento − 255 km, iki vilajeto centro Samarkando − 31 km.

Mieste yra keletas vidurinių mokyklų, taip pat keli koledžai: žemės ūkio, transporto ir informacinių technologijų.

## Pramonė
Mieste yra medvilnės apdorojimo gamykla, keletas nedidelių maisto pramonės įmonių. 

## Nuorodos

* Čilekas palydovinė nuotrauka (*Google Maps* vaizdas)
Nurafšanas

**Nurafšanas** () − miestas Samarkando vilajeto Urtačirčiko tumane (Uzbekija). Miesto teises gavo 1973 m. Miestas yra 25 km į pietus nuo Taškento. Per miestą eina kelias Taškentas−Kokandas.

## Pramonė
Mieste yra šios įmonės:
* tekstilės fabrikai „Dinara“ ir „Ana textile Co LTD“ (Uzbekijos ir Pietų Korėjos bendra įmonė),
* miltų gamybos ir duonos kepimo įmonė „Toytepadon“ ().
Taip pat mieste yra siuvimo ir apdirbimo pramonės įmonių. Netoli miesto yra kasamas fluoritas.

## Istorija

Miestas nuo 1973 m. Iki 2017 m. vadintas ***Tuitepa*** (), bet parlamento sprendimu pervadintas į Nurafšaną.

## Nuorodos

* Узбекистан: Справочник Тойтепа и Урта-Чирчикский район 
* Tuitepos palydovinė nuotrauka (*Wikimapia* vaizdas)
* https://pasaulio-vardai.vlkk.lt/vietovardis/tuitepa
Šliužų apylinkė

**Šliužų apylinkė** (arba ***Šliūžų apylinkė***) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vakarų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Kaltinėnų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Varnių rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Varnių rajono Kaltinėnų apylinkės, Lingeniškės apylinkės ir Šilalės rajono Bartašiškės apylinkės.

## Šaltiniai
Antalieptės basųjų karmelitų vienuolynas

**Antalieptės basųjų karmelitų vienuolynas** yra istorinis vienuolynas Antalieptėje.

Basieji karmelitai – Karmelitų ordino šaka – Antalieptėje pirmą kartą minimi apie 1700 m. Juos pakvietė ir globojo tuometinio Vilkmergės pavieto stalininkas, Infliantų kaštelionas, pulkininkas Jonas Mykolas Berlič-Strutinskis. Šaltiniai fiksuoja, kad ne vėliau kaip 1744 m. vienuoliai jau vykdė ganytojišką veiklą.

## Istorija
Vienuolyno ir bažnyčios fundatoriai – Jonas Mykolas Berlič-Strutinskis ir jo sūnus Juozapas su žmona Rože iš Platerių. Vienuolynas pastatytas 1732–1734 m. Antalieptės Šv. Kryžiaus Atradimo bažnyčia baigta statyti 1760 m., o 1763 m. konsekruota. Vienuoliai buvo įkūrę parapinę mokyklą. 1804–1832 m. pastatytas mūrinis vienuolynas.

1832 m. dėl 1831 m. sukilimo bažnyčia ir vienuolynas Rusijos imperijos valdžios kartu su parapine mokykla uždaryti, bažnyčia rekonstruota ir paversta stačiatikių cerkve, o vienuolynas pertvarkytas į kareivines, kai 1844 m. pastatą paėmė karinės žinybos. Bažnyčios turtas pervežtas į gretimą Vencavų parapinę bažnyčią. Kilus gaisrui ši bažnyčia su visomis atvežtomis vertybėmis – Švč. Mergelės Marijos Škaplierinės ir Šv. Juozapo, Šv. Angelo, Šv. Elijo ir kitais paveikslais – sudegė.

Vietoje karmelitų įkurtos parapinės mokyklos 1865 m. įsteigta valdiška pradžios mokykla.

Nuo 1877 m. vienuolynas stovėjo apleistas, tuščias ir grobstomas, 1880 m. vienuolyną perėmė Kauno gubernijos valstybės turtų valdyba. Siekdamas išgelbėti vienuolyno rūmus, Lietuvos stačiatikių vyskupas 1889 m. pasiūlė čia įkurti vienuolyną ir 1893 m. čia įkurtas Šv. Dievo Motinos Gimimo stačiatikių moterų vienuolynas, įsteigta mergaičių mokykla, rengusi pradinių mokyklų mokytojus. 1906 m. vienuolyno pastate įkurta mergaičių mokytojų seminarija ir ūkio mokykla.

1918 m. bažnyčia grąžinta katalikams, vienuolyno patalpose įsteigta pradinė mokykla, ji veikė 1919–1924 m. 1924 m. į Antalieptės buvusį vienuolyną atsikėlė Švč. Jėzaus Širdies moterų kongregacija. Vienuolės įsteigė žemės ūkio mokyklą, vaikų darželį, vaikų prieglaudą, vidurinę ir pradinę mokyklas, vaikų darželį ir prieglaudą, amatų mokyklą bei vienuolių naujokyną. Vasarą vienuolyne buvo kunigų poilsio namai (čia kurį laiką gyveno 1933 m. iš SSRS grįžę kunigai).

## Architektūra
Vienuolyno pastatą ir bažnyčią jungė per visą šventorių ėjusi požeminė perėja. Vienuolyno teritorija greičiausiai buvo apjuosta aukšto mūro tvora su vartais, kaip ir šventorius, tai liudija greta vienuolyno išlikusio mūro liekanos. Šiuo metu vienuolyno pastatas rekonstruotas, išlikusi tik dviaukščio pastato su skliautuotomis patalpomis struktūra.

## Nuorodos
* Antalieptės buvęs basųjų karmelitų vienuolynas ir Šv. Kryžiaus atradimo bažnyčia 
* Basųjų karmelitų vienuolyno kompleksas
* Inovatorių slėnis (veikia vienuolyno pastate)
Pskentas

**Pskentas** () − miestas Taškento vilajeto Pskento tumane (Uzbekija). Miesto teises gavo 1966 m. Iki Taškento − 60 km.

## Pramonė
Mieste yra šios įmonės:
* brezento ir jo gaminių fabrikas „Pskent Brezent“,
* medvilnės apdirbimo gamykla „Pskent pachta tozalaš“,
* lino verpalų ir audinių gamybos fabrikas „Kenaf“,
* šilko gamybos įmonė „Pilla“,
* kojinių fabrikas „Farchod“.
Taip pat yra statybos pramonės gamyklų.

## Nuorodos

* Узбекистан: Справочник Пскент и Пскентский район 
* Pskentas palydoviniame žemėlapyje (*Wikimapia* vaizdas)
Gintautas Vaitkevičius

**Gintautas Vaitkevičius** (g. 1965 m. rugpjūčio 30 d. Klaipėdoje) – Lietuvos ir Plungės rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija
1983 m. baigė Plungės 3-ąją vidurinę mokyklą. 1984-1986 m. tarnavo TSRS kariuomenėje. 1990 m. baigė Vilniaus pedagoginis institutą, geografijos ir fizinio lavinimo mokytojas. 1998-1999 m. baigė Lietuvos kūno kultūros instituto Kvalifikacijos kėlimo fakulteto sporto trenerio kvalifikacijos tobulinimo kursus.

1988-1989 m. Respublikinių pionierių ir moksleivių namų geologų būrelio vadovas, 1990-1993 m. Vilkaviškio 2-osios vidurinės mokyklos kūno kultūros mokytojas, 1993 m. Plungės sporto mokyklos krepšinio treneris. 1995-2000 m. T. Danilevičiaus dizaino studijos vadybininkas. 1997-2000 m. individualios įmonės savininkas (sportinių ir kultūrinių renginių organizavimas). Nuo 2000 m. Plungės rajono savivaldybės mero patarėjas darbui su visuomene ir jaunimu, savivaldybės vyr. karo prievolės specialistas, rajono jaunimo veiklos koordinatorius, Plungės rajono savivaldybės administracijos Sporto ir jaunimo reikalų skyriaus vyr. karo prievolės specialistas, rajono jaunimo veiklos koordinatorius,  Plungės teritorinės darbo biržos Bendrųjų reikalų skyriaus vedėjo pavaduotojas.

Liberalų ir centro sąjungos Plungės rajono skyriaus narys.

2004 m. (atsisakė mandato) ir nuo 2011 m. Plungės rajono savivaldybės tarybos narys.

Suteiktas trenerio metodininko vardas, jo vadovaujama komanda Lietuvos jaunimo žaidynėse iškovojo III vietą. Plungės Lions klubo narys, Plungės rajono jaunimo reikalų tarybos pirmininko pavaduotojas.

Žmona Lolita, vaikai Rūta, Linas.

## Šaltiniai
Parkentas

**Parkentas** () − miestas Taškento vilajeto Parkento tumane (Uzbekija). Miesto teises gavo 1984 m. Miestas yra 47 km į šiaurės rytus nuo Taškento.

## Pramonė
Mieste veikia šios įmonės:
* Bektemiro medvilnės valymo gamykla,
* nealkoholinių gėrimų gamykla „GMH Zarkent“,
* vyno gamyklos „Parkent-Šarob“ () ir „Navdako gamykla“ (),
* siuvimo įmonė Parkent ().

Į šiaurės rytus nuo Parkento yra Uzbekijos Mokslų Akademijos Fiziko techninio instituto padalinys, turintis saulės energijos koncentratorių, kuris naudoja veidrodžiais sutelktą saulės energiją taikomsiesiems tikslams − sunkiai lydomų metalų lydymui ir pan.

## Nuorodos

* 
* Parkento palydovinė nuotrauka (*Wikimapia* vaizdas)
Pangsido nacionalinis parkas

**Pangsido nacionalinis parkas** () – nacionalinis parkas Tailande rytuose, Sakaeo ir Pračinburio provincijose. Parkas įkurtas 1982 m. vasario 22 d.

## Vieta
Parkas užima 594,00 km² plotą, 95% šio ploto sudaro miškai. Parkas apima Muango (Muang) apylinkėse Sakaeo provincijoje bei Vatananakorno (Watthana Nakhorn) ir Nadi (Na Di) apylinkes Pračinburio provincijoje, 30 km į šiaurės rytus nuo provincijos centro Sakaeo.

## Flora ir fauna
Pangsido parke vyrauja šlapi tropiniai, visžaliai miškai. Iš retų augalų parke sutinkama: aukštasis sparnenis, briaunotasis sparnūklis (Anisoptera costata), Afzelia xylocarpa, Aquilaria crassna, baltasis svimburis (Schima wallichii), karpotasis viršūklis (Terminalia bellirica), Terminalia alata, krausvos Lagerstroemia calyculata ir Lagerstroemia tomentosa, stambiavaisis koralmedis, Spondias pinnata, dilenija Dillenia obovata, Canarium denticulatum, tamsioji dalbergija (Dalbergia oliveri) ir Dalbergia cochinchinensis. Parke sutinkamos ir ant žemės augančios orchidėjos: Habenaria rhodocheila, Paphiopedilum concolor ir Dendrobium ellipsophyllum

Parke gyvena: Azijinis dramblys, Indijos muntjakas, gaūras, bantengas, Indinis zambaras, Sumatros goralas (Nemorhaedus sumatraensis), Javinis elniukas, Indokininis tigras, Azijinė benagė ūdra, Kampučinis gibonas (Hylobates pileatus), Siamo krokodilas ir kt., sutinkama daug nei 200 rūšių paukščių: baltakrūtė žaliasnapė vištelė (Amaurornis phoenicurus), didysis kukalis (Centropus sinensis), Tikelio ragasnapis, šiaurinis juodasis ragasnapis, dviragis ragasnapis, gracula (Gracula religiosa), volungė (Oriolus chinensis) ir kt.

## Įžymiausios vietos
* Pangsidao (Pang Sida), Fatakaino (Pha Takhain), Takrabako (Tha Krabak), Kvamako (Khwae Makha) ir Suanmansuantongo (Suan Man Suan Thong) kriokliai.

## Šaltiniai
## Šaltiniai

## Nuorodos
* Parko svetainė 
* Tailando nacionaliniai parkai
Baltakiškės apylinkė

**Baltakiškės apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės vakarų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Luokės valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Užvenčio rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Užvenčio rajono Luokės apylinkės (didžioji dalis) ir Telšių rajono Biržuvėnų apylinkės (mažoji dalis).

## Šaltiniai
Joseph Saxton

**Džozefas Sekstonas** (; 1799 m. Hantingdonas, JAV − 1873 m. Vašingtonas, JAV) – amerikiečių išradėjas, fotografas.

## Biografija
Nuo 1818 m. gyveno Filadelfijoje. Išrado laivybos chronometrų krumpliaračių gamybos stakles, laikrodinį mechanizmą su kompensacine švytuokle. Sukonstravo bokštinį Filadelfijos Nepriklausomybės salės laikrodį. 1828 m. persikėlė į Londoną, kuriame gyveno devynerius metus, per kuriuos artimai susipažino su Maiklu Faradėjum, sukūrė originalios konstrukcijos elektros generatorių. Grįžęs į Filadelfiją vadovavo JAV monetų kalyklos mechaninių įrenginių gamybai. Nuo 1843 m. iki gyvenimo pabaigos buvo atsakingas už etaloninių matų ir svorių komplektų gamybą Kranto linijos tyrimų tarnybai (dabar – Nacionalinė JAV geodezijos tarnyba). Užpatentavo veidrodinį komparatorių, skirtą ilgio standartų sulyginimui, skalių dalinimo mašiną, savirašį limnigrafą, giliavandenį termometrą, panardinamą areometrą, nusismailinantį pieštuką. Pirmosios JAV nuotraukos autorius; dagerotipinėje nuotraukoje pavaizduota Filadelfijos Centrinė vidurinė mokykla, 1839 m. rugsėjo 25 d. (kitais šaltiniais rugsėjo 16 d.) nufotografuota per monetų kalyklos langą.


Vaizdas:Joseph Saxton. Arsenal and Cupola, Philadelphia Central High School, 1839.jpg|Pirmoji Džozefo Sekstono nuotrauka padaryta JAV


## Taip pat skaitykite
* Robertas Kornelijus

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Džozefo Sekstono biografija