open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ikšididai

**Ikšididai** () – sogdų kilmės musulmonų sunitų dinastija, kurios galios centras buvo Egipte. Nors Ihšididai valdė *de facto* nepriklausomi, jie nominaliai pripažino Abasidų kalifato valdžią. IX a. dinastija valdė dalį Šiaurės Afrikos ir Pietvakarių Azijos: teritorijas, kur dabar yra valstybės Egiptas, Izraelis, Jordanija, Libanas, Sirija. Dinastijos pavadinimas kilo nuo neįprasto valdovų titulo *ichšid* (ar *akšid*).

## Raida

Dinastijos įkūrėjas buvo Muhamadas bin Tugdžas, kurio senelis buvo Džefas, tiurkas iš Ferganos, tarnavęs Abasidų armijoje kaip mameliukas. Šio sūnus Tugadžas gyveno Egiptą valdant Tulunidams, ir užsitarnavęs jų pasitikėjimą, gavo valdyti kaip vietininkas Damaską. 928 m. šio sūnus Muhamadas iš Kalifo galvo valdyti Ramlą Palestinoje, o vėliau, kaip ir tėvas, – Damaską Sirijoje.

935 m. Mahamadas tapo vietininku milžiniškoje Abasidų provincijoje, apimančioje Egiptą, Palestiną, Siriją ir šiaurės vakarų Hidžazą. Netrukus jis ryžosi tituluotis ichšido titulu. Tai buvo titulas, naudotas Ferganos valdovų, iš kur buvo kilęs Muhamado senelis. Vietininkui tampant vis labiau nepriklausomu, Abasidų kalifas 940 m. įsiveržė į provinciją, tačiau Muhamadas sugebėjo atsilaikyti. Tuo pat metu ichšidui grėsmę kėlė ir kita Abasidų vasalų dinastija – Hamdanidai, kurie siekė įsiviešpatauti Sirijoje. 945 m. taika Ichšididai ir Hamdanidai Siriją pasidalino.

Po Muhamado mirties jo sūnus Elkasimas buvo dar visai mažas. Dėl to valdžioje galimybę įsitvirtinti turėjo jo regentas, juodaodis eunuchas Kafuras. Turėdamas politiko ir karvedžio talentą, jis paėmė valdžią Egipte ir Sirijoje į savo rankas. 961 m. mirus Elkasimui, sostą paveldėjo jo brolis Elhasnas Ali, bet ir jis greitai mirė. Ši situacija nusilpnino šalį.

Tuo metu šiaurines teritorijas siaubė karmatai, vakaruose stiprėjo Fatimidai, kurie pajungė visą Magrebą (Maroką, Alžyrą, Tunisą ir vakarinę Libiją). Valdant ketvirtajam Fatimidų valdovui al-Muizui mirė Kafuras, ir Fatimidų armijos įsiveržė į Egiptą bei Siriją, jį prijungė be jokio pasipriešinimo.

## Valdovai (ichšidai)

* Muhamadas bin Tugdžas (*Muhammad bin Tughj Al-Ikhshid*) (935–946 m.),
* Elkasimas Anogoras (*Abu Elqasem Anogor ben Elikhshid*) (946–961 m.),
* Elhasnas Ali (*Abu Elhasn Ali ibn Elikhshid*) (961–966 m.),
* Kafuras (*Abul Misk Kafur*) (966–968 m.),
* Elfavaris Ahmedas (*Abu Elfawaris Ahmed ibn Ali ibn Elikhshid*) (968–969 m.)
Stakliškių herbas

**Stakliškių herbas** – pagrindinis Stakliškių kaimo ir Stakliškių seniūnijos (Prienų rajono savivaldybė) heraldinis atributas.

## Aprašas

Mėlyname lauke ant žalios papėdės stovi auksinė siena su auksiniu bokštu centre, abipus bokšto auga po žalią medį, o virš bokšto auksinė Apvaizdos akis.

## Simbolika

Gali būti, kad kad griūvančio miesto siluetas nusižiūrėtas iš Stakliškių bažnyčios dailės, ypač jos rytietiškų motyvų. Simbolinė prasmė neaiški. Turbūt griūvantis miestas reiškė yrančią valstybę, kurią turi išgelbėti reformos, miestams suteikiamos teisės. Tuo tarpu Dievo Apvaizdos akis buvo Ketverių metų seimo idėjinis simbolis, kuris rodė, kad valstybės reformos vyksta su Dievo valia, jo pritarimu.

## Istorija

1792 m. sausio 16 d. Stakliškių herbą patvirtino ATR valdovas Stanislovas Poniatovskis privilegija Nr. 17. Valdovo pasirašytas sunykęs pergamentinis privilegijos originalas saugomas Lietuvos nacionaliniame muziejuje. Privilegijoje rašoma, kad Stakliškėms suteikiamas herbas: „Dievo Apvaizda virš griūvančio miesto“. Herbo spalvos aiškėja iš privilegijos piešinio, kuriame vaizduojami gelsvi pastatai, mėlyno dangaus su debesėliais fone geltona Dievo Apvaizdos akis, medeliai žalsvi.

1792 m. viduryje, krašte nugalėjus reformų priešininkams Targovicos konfederatams, Stakliškių savivalda buvo panaikinta, herbas užmirštas. Jis pirmą kartą atkuriamas po 200 metų. Norint, kad herbas būtų šiek tiek heraldiškesnis ir realesnis, atsisakyta smulkių elementų, romantizmo (pastatai apkerpėję), šiek tiek pakeista architektūros statinių kompozicija. Naująjį Stakliškių herbo etaloną padarė dailininkas Rolandas Rimkūnas. Jį Heraldikos komisija aprobavo 1997 m. lapkričio 13 d. (Komisijos posėdžio protokolas Nr. 180). Naująjį herbą 1997 m. gruodžio 18 d. dekretu Nr. 1479 patvirtino prezidentas Algirdas Brazauskas.

## Šaltiniai
Freerice

**FreeRice** – 2007 m. spalio 7 d. startavęs internetinis projektas-žaidimas, skirtas rinkti ryžius badaujantiems žmonėms. Šios idėjos autorius yra amerikietis Džonas Brynas, internetinių labdaros projektų pionierius. Šiuo metu tinkalapis priklauso Jungtinių Tautų maisto ir žemės ūkio organizacijai.

## Nuorodos
*Freerice Svetainė.
*Freerice Donation Totals. 
*5 Things You Should Know About Hunger. 

## Išnašos
Ananjivas

**Ananjivas** () arba ***Ananjevas*** () – miestas Ukrainoje, Odesos srities šiaurinėje dalyje, prie Tylihulo upės. Rajono centras. Netoli miesto eina Kišiniovo-Kropivnyckio plentas, keliai į Baltą, Podilską. Už 15 km yra Žerebkovo geležinkelio stotis. Konservų, aliejaus gamybos pramonė. Apylinkėse auginami javai, vynuogės, verčiamasi gyvulininkyste.

## Istorija

Gyvenvietė išaugo XVIII a. vid. kaip Ananio sloboda, apgyvendinta ukrainiečių (turkų valdomose žemėse). 1792 m. perėjo Rusijai, o 1834 m. suteiktas miesto statusas.

## Šaltiniai
Angaros kalvagūbris

**Angaros kalvagūbris** () – kalvagūbris, besidriekiantis Rusijoje, Vidurinio Sibiro plokščiakalnio pietryčiuose, daugiausia Angaros baseine. Nusitęsęs iš pietvakarių į šiaurės rytus ~800 km. Aukštis siekia 1022 m. Sudarytas iš keleto lygiagrečių gūbrių, atskirtų upių slėniais. Angara, kirsdama kalvagūbrį sudaro slenksčius.

Šiaurės rytinė Angaros kalvagūbrio dalis apaugusi maumedžių taiga, pietvakarinė – pušų miškais su kėnių ir kedrų taigos masyvais.

## Šaltiniai
Varžupis (reikšmės)

**Varžupis** - šį vardą turi keli vandens telkiniai:

* Varžupis – ežeras Anykščių raj.;
* Varžupis – upelis, įtekantis į Nemuną Akademijos seniūnijoje Kauno raj.
Sakiras

**Sakiras** (ar. *الصخير*) – teritorija dykumoje Bahreine. Šioje dykumoje yra Al-Sakiro rūmai, pastatyti 1870 m., Bahreino universitetas ir Formulės 1 Sakiro trasa. Ši teritorija yra labai populiari tarp kempingo mėgėjų.
Auksinis komiksų amžius

**Komiksų aukso amžius** – tai istorinis JAV komiksų knygų periodas, kuris truko nuo vėlyvųjų 1930-ųjų iki vėlyvųjų 1940-ųjų arba ankstyvųjų 1950-ųjų. Šiame laikotarpyje buvo išleistos pirmosios šiuolaikinės komiksų knygos ir visuomenė jomis labai susidomėjo. Taip pat buvo sukurtas ir apibrėžtas tipiškiausias superherojus. Šiame „amžiuje“ pasirodė Supermenas, Betmenas, Kapitonas Amerika ir kiti.

## Istorija
Daugelis sutaria, jog komiksų aukso amžiaus pradžia yra Supermeno debiutas Action Comics #1 numeryje, kurį išleido „DC Comics“. Supermeno sukūrimas komiksų knygas perkėlė į pagrindinę rinką. Taip pat Supermenas buvo toks populiarus, jog superherojai greitai pradėjo dominuoti visose komiksų knygose, kurios ir apibūdina aukso amžių. Tarp ankstyvųjų 1939-ųjų ir vėlyvųjų 1941-ųjų, „DC Comics“ ir jos gimininga kompanija „All-American Comics“ pristatė tokius populiarius superherojus: Betmenas ir Robinas, Wonder Woman, Flash, Žaliasis žibintas, Atom, Hawkman, ir Aquaman, o „Timely Comics“, 1940-ųjų „Marvel Comics“ pirmtakas, turėjo virš milijono parduotų Human Torch (), Sub-Mariner ir Kapitonas Amerika numerių.

Nors „DC“ ir „Timely“ (kuri vėliau tapo „Marvel Comics“) veikėjai yra labiau žinomi šiandien, apyvartos skaičiai byloja, jog bestseleris superherojus yra „Fawcett Comics“ kompanijos Captain Marvel () (1,4 milijonai kopijų).

Kiti populiarūs ir ilgai leidžiami veikėjai buvo iš „Quality Comics“ Plastic Man () ir karikatūrininko Will Eisner antgamtinių galių neturintis detektyvas Spirit.

Antrasis pasaulinis karas turėjo didelį poveikį komiksams. Superherojai kovojo prieš Ašį, Adolfą Hitlerį ir Japonijos kareivius.

Nors ryškiausia aukso amžiaus ypatybe tapo superherojų sukūrimas, pasirodė ir kitų žanrų komiksų, pvz., humoras, vesternas, romantika ir džiunglių istorijos. Vienas iš didžiausių šios eros talentų laikomas Karlas Barksas (), kuris rašė Antulio Donaldo istorijas.

### Pokaris ir atominis amžius
Kai 1945 m. buvo numestos atominės bombos, tai irgi buvo pavaizduota komiksuose. Taip pat pasirodė ir superherojai, kurie gavo galių iš branduolinių virsmų, pvz., Atomic Thunderbolt ir Atoman. Kiek vėliau herojai pradėjo kovoti ir prieš komunistus ir buvo įtraukti į Korėjos karą.

### Eros pabaiga
Pasibaigus Antrajam pasauliniam karui superherojų populiarumas sumažėjo.

## Išnašos
Eddie Vedder

**Eddie Vedder** (tikrasis vardas **Edward Louis Severson III**, g. 1964 m. gruodžio 23 d. Evanstone, JAV) – JAV muzikantas, dainininkas ir dainų kūrėjas , geriausiai žinomas kaip roko grupės Pearl Jam pagrindinis vokalistas ir vienas iš trijų gitaristų. Laikomas alternatyviojo roko ikona.

Jis taip pat kuria garso takelius ir prisideda prie kitų muzikantų albumų. 2007-aisias išleido pirmąjį solinį albumą, filmo *[[Into the Wild]]* garso takelį. Antrasis albumas, *[[Ukulele Songs]]*, išleistas 2011 gegužės 31 d. kartu su koncertiniu DVD, pavadintu *[[Water on the Road]]*. Trečiasis solinis albumas „Earthling“ buvo išleistas 2022 m. vasario 11 d.

Vedder, kaip grupės „Pearl Jam“ narys, 2017 m. buvo įtrauktas į Rokenrolo šlovės muziejų.

## Diskografija

### Solinė diskografija

### Temple of the Dog diskografija

### Pearl Jam diskografija

* *[[Ten]]* (1991)
* *[[Vs.]]* (1993)
* *[[Vitalogy]]* (1994)
* *[[No Code]]* (1996)
* *[[Yield]]* (1998)
* *[[Binaural]]* (2000)
* *[[Riot Act]]* (2002)
* *[[Pearl Jam (albumas)|Pearl Jam]]* (2006)
* *[[Backspacer]]* (2009)
* *[[Lightning Bolt]]* (2013)
* *[[Gigaton]]* (2020)

#### Singlai

## Išnašos
Žygiškasis elniavabalis

**Žygiškasis elniavabalis** (*Platycerus caraboides*) – elniavabalių (*Lucanidae*) šeimos vabalas.
## Išvaizda, gyvenimo būdas
Kūnas 9 - 13 mm ilgio, plokščias, melsvo (patinėlių) ar žalsvo (patelių) blizgesio. Išvaizda primena žygį (nuo to kilo ir vabalo pavadinimas), bet lengvai nuo jų atskiriamas pagal elniavabaliams būdingas alkūniškas antenas užsibaigiančias šukiška buožele. (žygių antenos tiesios, siūliškos, be šepetėlio.)

Suaugę vabalai aptinkami nuo gegužės iki liepos, minta medžių lapais ir pumpurais. Lervos vystosi trūnijančioje lapuočių medžių medienoje. 

## Paplitimas
Paplitęs Europoje, Artimuosiuose Rytuose, Šiaurės Afrikoje.

Lietuvoje neretas lapuočių ir mišriuose miškuose.
## Nuotraukos

Vaizdas:Lucanidae - Platycerus caraboides 1.JPG
Vaizdas:Kleiner Rehschröter.jpg
Paulina Skrabytė

**Paulina Skrabytė** (g. 2000 m. gruodžio 20 d. Palangoje) – Lietuvos dainininkė, 2011 metais atstovavo Lietuvai „Vaikų Eurovizijos“ dainų konkurse su daina „Debesys“.

## Biografija
Paulina Skrabytė gimė 2000 m. gruodžio 20 d. Palangoje.

Nuo penkerių metų dainuoti pradėjusi mergaitė visą savo gyvenimą sieja su muzika, palangiškė aktyviai dalyvauja įvairiuose konkursuose, festivaliuose, muzikiniuose projektuose, groja fleita ir fortepijonu, gitara. 2014 metais Paulina su pagyrimo raštu baigė muzikos mokyklą ir toliau tęsia išplėstinę programą.

Daugiausia laiko skiria vokalo tobulinimui ir koncertinei veiklai. Muzikuoja su jaunimo grupe „Lūžis“. Pastarieji metai Paulinai buvo ypač sėkmingi – mergaitė 2011 metais Lietuvą atstovavo „Vaikų Eurovizijos“ konkurse Armėnijoje, vieną po kito apdovanojimus jis skina ir įvairiuose tarptautiniuose bei nacionaliniuose konkursuose.

## Konkursai
Pastarieji metai Paulinai buvo ypač sėkmingi – mergaitė 2011 metais Lietuvą atstovavo „Vaikų Eurovizijos“ konkurse Armėnijoje, vieną po kito apdovanojimus ji skina ir įvairiuose tarptautiniuose bei nacionaliniuose konkursuose, prizines vietas iškovojo konkursuose: „New Wave Junior 2013“– II vieta; „Slavianskij Bazar“ „Vytebsk – 2012„ – III vieta;.„Debiut 2012“ – I vieta; „Riga  Simphony 2012“ – II vieta; „Aprila pilieni 2012” – III vieta; „Baltic Tranzit“ 2010 – I vieta; 2013“ – II vieta; „Baltic Talents“ 2010 – I vieta; 2013 – II vieta; „Kaunas Talent“ 2012 – II vieta; 2010 III vietos; „Baby sing 2011“ – I vieta; „Pavasario fiesta“ 2010 – I vieta; „Dainų dainelė“; „MAXIMA Jaunieji talentai 2013“ muzikos srities skatinamosios stipendijos laimėtoja. Lietuvos televizijos muzikiniame projekte – konkurse „Vunderkindai. LT“ tapo nugalėtoja, apdovanota Lietuvos Respublikos Prezidentės Dalios Grybauskaitės padėkos raštu; „Euro Pop Grand Prix Berliner Perle 2013„; „Euro Kids 2015“ – III vieta; „Baltic Voice 2015” – I vieta;

Lietuvos vaikų Eurovizijos dainų konkurse su daina „Debesys“ (muzikos kūrėjas Mindaugas Lapinskis) laimėjo pirmą vietą. 2011 m. gruodžio 3 d. dalyvavo Vaikų Eurovizijos dainų konkurse (Jerevanas, Armėnija), kur atstovaudama Lietuvai, užėmė 10 vietą (scenoje kartu pasirodę kiti atlikėjai – trys pritariantieji vokalai bei pianistas).

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
* Daina „Debesys“

|-
Cilindriškasis elniavabalis

**Cilindriškasis elniavabalis** (*Sinodendron cylindricum*) – elniavabalių (*Lucanidae*) šeimos vabalas.
## Išvaizda, gyvenimo būdas
Kūnas 12 - 16 mm ilgio, cilindro formos, blizgus juodas. Antsparniai su išliginėm vagutėm. Patinėliai ant galvos turi ragą, kuris pas pateles daug mažesnis ir bukas.

## Paplitimas
Aptinkamas Europoje nuo Ispanijos iki Vakarų Sibiro.

Lietuvoje gyvena lapuočių ir mišriuose miškuose.
## Nuotraukos

Vaizdas:Sinodendron cylindricum side.JPG
Vaizdas:Sinodendron.cylindricum.-.lindsey.jpg
Sinodendron cylindricum-f.jpg|patelė (♀)
Aesalus scarabaeoides

***Aesalus scarabaeoides*** – elniavabalių (*Lucanidae*) šeimos vabalas.
## Išvaizda, gyvenimo būdas
Kūnas 5 - 7 mm ilgio, blizgus, juodai rudas, kresnas. Primena smiltvabalį.

Lervos vystosi lapuočių medžių (dažniausiai ąžuolo ir buko) trūnijančioje medienoje. Generacijos trukmė nuo vienerių iki trejų metų.
## Paplitimas
Aptinkamas Centrinėje ir Pietų Europoje, pietų Švedijoje, Lenkijoje. Nykstantis daugelyje šalių dėl trūnijančios ąžuolo medienos trūkumo.

Tikėtina, jog gali gyventi ir Lietuvoje, bet neaptiktas.
## Nuotraukos

Vaizdas:Aesalus scarabaeoides ventral.jpg|Vaizdas iš apačios
File:Aesalus scarabaeoides 1231025.jpg|Vaizdas iš šono
Vaizdas:Aesalus.scarabaeoides.-.calwer.22.26.jpg|Piešinys
Panzer

**Panzer** gali reikšti:

Tankas:
* Panzerkampfwagen 35(t)
* Panzerkampfwagen I
* Panzerkampfwagen II
* Panzerkampfwagen III
* Panzerkampfwagen IV

Pavardė:
* Georg Wolfgang Franz Panzer
Blindinis elniaragis

**Blindinis elniaragis** (*Platycerus caprea*) – elniavabalių (*Lucanidae*) šeimos vabalas.
## Išvaizda, gyvenimo būdas
Kūnas 13-15 mm melsvo  ar žalsvo blizgesio. Sunkiai skiriamas nuo giminingo žygiškojo elniavabalio (*Platycerus caraboides*), už jį šiek tiek didesnis.

Lervos vystosi trūnijančioje lapuočių medžių medienoje, generacijos trukmė treji metai.
## Paplitimas
Paplitęs nuo Vidurio Europos iki  vakarų Azijos. Daug retesnis už savo giminaitį žygiškajį elniavabalį, kai kuriose valstybėse įrašytas į raudonąją knygą.

Lietuvoje retokas.

## Taip pat skaitykite
Žygiškasis elniavabalis
Kim Taek-Yong

**Kim Taek Yong** (g. 1989 m., kor. 김택용), populiariai žinomas pseudonimu **Bisu** arba **Bisu[Shield]** - profesionalus  žaidėjas iš Pietų Korėjos. Jis yra du kartus Pietų Korėjos MSL lygos čempionas, sykį laimėjęs sidabrą. 2012 m. balandį jo komanda laimėjo pirmąją vietą pagrindinėje Korėjos komandinėje BroodWar lygoje – SK Planet Proleague, kai finale lemiamame „tūzų“ mače Bisu įveikė BroodWar legendą Lee Young Ho (*Flash*). Taip pat užėmęs pirmąją vietą World Cyber Games Korėjos čempionate ir kituose turnyruose. Bisu priklauso „SK Telecom T1“ komandai.

Žaidžia protosų rase, gerbėjų pramintas „Revoliucionieriumi“ dėl inovatyvių strategijų sukūrimo, kurios vėliau tapo standartinėmis protosų prieš zergus mačuose. Broodwar karjeros pabaigoje Pagal ELO reitingą jis užėmė antrąją vietą, šeštąją pagal KeSPA reitingą. Team Liquid balsavime išrinktas geriausiu visų laikų protosų žaidėju.

2012 m. kartu su kitomis KeSPA komandomis perėjo prie profesionalaus StarCraft 2 žaidimo. 2013 m. rugsėjo 9 d. paskelbė apie profesionalaus žaidėjo karjeros pabaigą.

Bisu korėjietiškai reiškia durklą.

## Nuorodos

* Team Liquid player database
* Liquipedia - Bisu

### Išnašos
Ismailijos muchafaza

**Ismailijos muchafaza** () – muchafaza Egipto šiaurėje, Viduržemio jūros pakrantėje. Šiaurėje ribojasi su Port Saido muchafaza, rytuose su Šiaurės Sinajaus muchafaza, pietuose su Sueco muchafaza, pietvakariuose su Kairo muchafaza ir vakaruose su Šarkijos muchafaza. Administracinis centras – Ismailija.

Muchafaza yra abipus Sueco kanalo, t. y. tiek Afrikos žemyne, tiek Sinajaus pusiasalyje.

## Miestai

Svarbiausi miestai:
* Ismailija,
* Kantara,
* Tal el Kabiras,
* Faidas.
Port Saido muchafaza

**Port Saido muchafaza** () – muchafaza Egipto šiaurėje, Viduržemio jūros pakrantėje. Rytuose ribojasi su Šiaurės Sinajaus muchafaza, pietuose su Ismailijos muchafaza. Administracinis centras – Port Saidas.

Muchafaza yra prie Sueco kanalo žiočių į Viduržemio jūrą.

## Miestai

Į muchafazą įeina Port Saido miestas ir jo apylinkės.
Sueco muchafaza

**Sueco muchafaza** () – muchafaza Egipto šiaurinėje dalyje. Šiaurėje ribojasi su Ismailijos muchafaza, šiaurės rytuose su Šiaurės Sinajaus muchafaza bei Pietų Sinajaus muchafaza, pietuose su Raudonosios Jūros muchafaza ir vakaruose su Gizos muchafaza bei Kairo muchafaza. Administracinis centras – Suecas.

Muchafaza yra abipus Sueco kanalo, t. y. tiek Afrikos žemyne, tiek Sinajaus pusiasalyje. Iš pietryčių skalauja Raudonosios jūros Sueco įlanka.

## Miestai

Svarbiausi miestai:
* Suecas,
* Sochna,
* Tevfikas,
* Adabeja.
Telerin

**Telerin** yra dirbtinė kalba sukurta J. R. R. Tolkino. Tai viena iš Tolkino sukurtų kalbų kurios naudojamos fantastiniame Viduržemio pasaulyje.

Telerin kalba susiformavo iš ankstesnės šios kalbos formos – **Bendrosios Telerin**. Tai buvo pirmykštė Telerinų (tuo metu vadinamų Lindarų) genties, atstovaujančios Elfų rasę, kalba. Didžiosios Kelionės metu, ši kalba nutolo nuo Bendrosios Eldarin, kuri savo ruožtu kilo iš Primityviosios Quendian, visų Elfų prokalbės.

Iš šios prokalbės kilo daugybė kalbų, įskaitant Valinoro Telerinų kalbą, Sindarin bei Nandorin kalbas.

Valinoro Telerinų kalba buvo paveikta Noldoriečių Quenya kalbos, todėl šios dvi kalbos išliko tarpusavyje artimai susijusios. Vienas iš Telerin kalbos pokyčių buvo nulemtas Bendrosios Eldarin kalbos – /*kw/ pakito į /p/; Tai tarsi realybėje egzistuojančių kalbų atspindys, nes britų-keltų kalbos, įskaitant ir valų kalbą, yra iš dalies panašios į Sindarin kalbą, ir tikriausiai įkvėpė Tolkiną šią kalbą sukurti.

**Telerin** kalbą vartojo Telerinai, kurie pasiekė Amano regioną. Kartais ši kalba vadinama **Lindalambë** (*Lindarų kalba*).

Apie Telerin kalbą buvo dažnai kalbama kaip apie Quenya kalbos tarmę, tačiau Telerinai teigė, jog jų kalba yra nepriklausoma. Ši kalba išlaikė senąją formą, todėl buvo panašesnė į Bendrąją Telerin (iš kurios kilo Sindarin ir Nandorin kalbos). Buvo netgi galima pastebėti panašumų tarp Telerin ir Bendrosios Eldarin kalbos, kurią vartojo vėlesnioji Elfų rasė.

## Taip pat skaitykite
* J. R. R. Tolkino sukurtos kalbos
Bendroji Eldarin

**Bendroji Eldarin**, arba tiesiog **Eldarin**, yra dirbtinė kalba sukurta J. R. R. Tolkino. Tai yra viena iš Tolkino sukurtų kalbų, naudojamų jo fantastiniame Viduržemio pasaulyje.

Bendroji Eldarin kalba buvo vartojama Eldarų *(Eldar)*, taip pat vadinamų Vakarų Elfais. Bendroji Eldarin kalba kilo iš visų Elfų prokalbės – Primityviosios Quendian. Šią kalbą vartojo visi Viduržemio Elfai, kurie vėliau nusprendė persikelti į Valinoro regioną, dar prieš jų rasei pasidalijant.

## Priebalsiai

Šioje lentelėje pateikiamas Benrosios Eldarin kalbos priebalsių tarimas, kuris buvo aprašytas *Fonologijos pradmenyse* *(). [[Quenya]] kalbos terminai yra aprašyti kitame [[J. R. R. Tolkien|Tolkino]] veikale: *Tengwesta Qenderinwa*. Anot [[J. R. R. Tolkien|Tolkino]], visa tai buvo sukurta Elfo [[Rúmil]]o.

} || ‹th›  || ‹kh› 
|-
| Skardusis nutraukimas || *Puntar ómaisi* || ‹b› || ‹d› || ‹g›
|-
| Nosinis pučiamasis priebalsis || *Vórear nengwear* || ‹m› || ‹n› || ‹ñ› 
|-
| Burnos pučiamasis priebalsis || *Vórear milyar* || ‹w› || ‹l›, ‹r› || ‹j›
|-
| Pučiamasis priebalsis || *Vórear suryar* ||  || ‹s› || ‹h›
|}

Pučiamasis [[priebalsis]] *s* natūraliai buvo begarsis priebalsis Bendrojoje Eldarin kalboje, todėl dažnai nutildydavo po jo einančius priebalsius, taip pat ir nosinius. Jis buvo tariamas kaip  prieš skardžiuosius priebalsius: *b, d, g, m, n*. Šis priebalsio *z* skardėjimas priklausė nuo konteksto, todėl nevykdavo pavieniuose žodžių darybos elementuose; Priebalsio  tarimas buvo panašus į  tarimą.

== Balsiai ==
Remiantis [[J. R. R. Tolkien|Tolkinu]], [[Primityvioji Quendian|Primityviosios Quendian]] [[Balsis|balsiai]] įgavo žemiau išvardytas savybes Bendrosios Eldarin laikotarpiu, dar prieš jai pasidalijant į įvairias tarmes.

=== Vienbalsiai ===
Benroji Eldarin 12 vienbalsių : ***a, e, i, o, u*** ; ***ē, ệ, ā, ō, ộ, ū***.

=== Dvibalsiai ===
Bendrojoje Eldarin kalboje dvibalsiai buvo 8 dvibalsiai: ***ei, ai, oi, ui***; ***ou, au, eu, iu***.

=== Reduced vowels ===

Bendroji Eldarin taip pat turėjo *sumažintus balsius*: ***ə*** ir 5 pučiamuosius priebalsius: ***ļ, ŗ, ņ, ṃ, ñ**''.

Šie balsiai nebuvo paveldėti iš Primityviosios Quendian kalbos, bet atsirado dėl dažno jų naudojimo per ilgą laiko tarpą.

## Taip pat skaitykite
* J. R. R. Tolkino sukurtos kalbos

## Šaltiniai
Povilas Jonas Sapiega

**Povilas Jonas Sapiega** (; 1609–1665 m. gruodžio 30 d., Ružanai) – ATR valstybinis ir karinis veikėjas. Sapiegų – vienos iš turtingiausios ir įtakingiausios LDK giminės atstovas, herbo „Lis“ savininkas. Lietuvos didysis stovyklininkas (1638), Lietuvos didysis pastalininkis (1645), Vitebsko vaivada (1646–1656), Lietuvos didysis etmonas (1656–1665) ir Vilniaus vaivada (1656–1665), Usviato seniūno Jono Petro Sapiegos jaunesnysis (ketvirtasis) sūnus.

## Biografija

Išsilavinimą gavo Branderburge. Karinę karjerą pradėjo 1633 metais prie Smolensko turėdamas husarų rotmistro laipsnį. Nuo 1638 iki 1645 metų Lietuvos stovyklininkas, 1645–1646 metais – pastalininkis. Po Kristupo Kiškos mirties 1646 metais užėmė Vitebsko vaivados pareigybę. 1649 metais – Lietuvos Tribunolo maršalka.

1651 metais dalyvavo Bresto mūšyje prieš Zaporožės kazokus ir Krymo totorius. 1656 metais, po savo antros eilės pusbrolio Leono Kazimiero Sapiegos mirties, gavo Ružanus, Lichovičius, Bychovą ir kitas valdas. 1656 metų vasarį užėmė Lietuvos didžiojo etmono ir Vilniaus vaivados postus, vadovavo vienai stambių LDK magnatų prtijų.

Švedų tvano metu išlaisvino Liubliną nuo Švedijos karių, dalyvavo Varšuvos apgulty ir 1657 metais užėmė Tikocino pilį.

Buvo kritikuojamas dėl Vincento Korvino Gosievskio pralaimėjimo 1658 m. Verkių mūšyje, kuriam neva dėl asmeninio priešiškumo neatėjo į pagalbą.

1659 metais patyrė pralaimėjimą prie Chmelniko nuo Vasilijaus Šeremetjevo karių.

1660 metais kartu su Stefanu Čarneckiu sumušė Rusijos karius Polonkos mūšyje.

Mirė 1665 m. gruodžio 30 d. Ružanuose. Palaidotas Berioze.

## Valstybinė veikla

1633 m. paskirtas husarų rotmistru, 1635 m. priimtas į karaliaus dvarą, 1638 m. paskirtas Lietuvos stovyklininku, 1645 m. – LDK pastalininku. 1656 m. tapo Lietuvos didžiuoju etmonu.

1646 m. paskirtas Vitebsko vaivada, nuo 1656 m. – Vilniaus vaivada.

## Išnašos

## Literatūra
* *Wolff J.* Senatorowie i dygnitarze Wielkiego Księstwa Litewskiego 1386–1795. – Kraków, 1885.
* *Borkowski J. S.* Genealogia źyjących utytułowanych rodów polskich. – Lwów, 1895.
* Sapiehowie. Materjały historyczno-genealogiczne i majątkowe, v. 1–2, Petersburg. – 1890–91.
* *Сагановіч Г.* Невядомая вайна: 1654–1667. – Мн: Навука і тэхніка, 1995.

## Nuorodos
* Povilo Jono Sapiegos biografija (balt.)

|-
Andalūzijos žemuma

**Andalūzijos žemuma** () arba **Betikos įduba** (*Depresión Bética*) – žemuma Pirėnų pusiasalio pietuose, Ispanijoje, Andalūzijos regione, Gvadalkiviro upės baseine. Driekiasi rytų-vakarų kryptimi ~300 km, tarp Siera Morenos šiaurėje ir Andalūzijos kalnų pietuose.

Veši subtropiniai krūmynai, ąžuolų giraitės. Teritorija tankiai apgyvendinta. Auginami kviečiai, kukurūzai, cukriniai runkeliai, plyti citrusinių vaisių, alyvmedžių plantacijos, vynuogynai. Svarbiausi miestai – Kordoba, Sevilija.

## Šaltiniai
Andamanų salos

**Andamanų salos** (, ) – salų grupė Indijos vandenyne, tarp Bengalijos įlankos ir Andamanų jūros. Priklauso Indijai, įeina į Andamanų ir Nikobarų salų sąjunginės teritorijos sudėtį. Plotas – apie 6000 km².

Andamanų salos nusidriekusios iš šiaurės į pietus ~350 km. Paviršius kalnuotas (iki 732 m, Sadlo k.), apaugęs drėgnaisiais tropiniais miškais. Iš viso salyną sudaro 550 salų, iš kurių didžiausios: Vidurinis Andamanas (1536 km²), Šiaurės Andamanas (1376 km²), Pietų Andamanas (1348 km²), Mažasis Andamanas (734 km²). Klimatas tropinis, karštas ir drėgnas (ypač musonų metu). Salose gausu endeminių gyvūnų, ypač paukščių (pvz., Narkondamo ragasnapis, andamaninis drongas ir kt.) rūšių.

Andamanų salose 2001 m. gyveno 314 084 žmonių. Svarbiausias miestas – Port Bleras (Pietų Andamano s.). Dauguma salų gyventojų yra atvykėliai iš žemyninės Indijos – bengalai, tamilai, hindai. Yra išlikę nedaug (~1000) čiabuvių andamaniečių, kurių dauguma išnaikinta britams kolonizuojant salas. Šiaurės Sentinelų sala pasižymi nekontaktuojančiais su aplinka gyventojais. Verčiamasi miškų kirtimu, ryžių, kokospalmių auginimu, žvejyba, turizmu.


Image:Wandoor Beach Andaman 4160201.JPG|Pietų Andamano pakrantė
File:Narcondam island.jpg|Narkondamas
File:Port blair1.jpg|Port Bleras
File:Great Andamanese - two men - 1875.jpg|Andamaniečiai XIX a.


## Šaltiniai
Romandija

**Romandija** () – prancūziškai kalbantis Šveicarijos regionas. Jai priklauso Ženevos kantonas, Vo, Nešatelio kantonas, Juros kantonas bei prancūziškai kalbančios Berno (vokiečių dauguma), Valės (prancūzų dauguma), Fribūro (prancūzų dauguma) kantonų dalys. Romandijoje gyvena 1,9 mln. žmonių (ar 24,4 % Šveicarijos gyventojų).

Romandijos terminas nevartojamas Šveicarijos politinėje sistemoje, bet jis apibūdina Šveicarijos prancūzų vienybę. Televizijos kanalas Télévision Suisse Romande (TSR), skirtas prancūzams ir matomas visoje šalyje. Didžiausias Romandijos miestas yra Ženeva.

## Išnašos
Angumua

**Angumua** () – istorinė sritis vakarų Prancūzijoje, dabartiniuose Šarantos ir Dordonės departamentuose. Svarbiausias miestas – Angulemas. Plotas – 6100 km².

Nuo X a. egzistavo Angumua grafystė, kuri 1308 m. prijungta prie Prancūzijos karūnos valdų. 1515 m. Angumua tapo hercogyste, o 1790 m. padalinta departamentams.

Angumua sritis garsėja savo vynais, čia yra konjako tėvynė.

## Šaltiniai
Ragvabaliai

**Ragvabaliai** (*Dynastidae*) šeima. Daugelis šiai šeimai priklausančių vabalų gerai žinomi dėl savo keistų formų ir didelio dydžio. Pavyzdžiui, vabalas heraklis (*Dynastes hercules*), atlaso vabalas (*Chalcosoma atlas*), vabalas raganosis (*Oryctes nasicornis*), samurajaus šalmo vabalas (*kabutomuši*) (*Allomyrina dichotoma*).

Pasaulyje žinoma apie 300 ragvabalių rūšių. Daugiausia jų gyvena tropikuose. Lietuvoje viena rūšis - vabalas raganosis.

## Aprašymas ir ekologija

Vieni didžiausių vabalų, dydis kartais siekia 15 ir daugiau cm. Dauguma ragvabalių patinų turi ragus, kuriuos naudoja kovodami dėl patelių ar kasimui. Visi ragvabaliai yra augalėdžiai, žmogui nepavojingi.

Suaugę vabalai turi storą egzoskeletą. Skraido nerangiai, dėl savo dydžio ir ragų. Ragvabaliai yra naktiniai gyvūnai, dieną paprastai slepiasi po įvairiais augalais ar rąstais. Tačiau, dėl jų didelio dydžio, ragvabalius puola gana nedaug plėšrūnų. Paimti į ranką, ar kitaip sutrikdyti, dauguma ragvabalių skleidžia šnypščiantį garsą.

Lervos stadijoje praleidžia iki kelerių metų, minta trūnijančia mediena. Suaugę vabalai minta nektaru, sula ar vaisiais. Kai kurios rūšys suaugėlio stadijoje visiškai nesimaitina, eikvoja medžiagas, sukauptas būnant lervos stadijoje. Suaugę vabalai gyvena keletą mėnesių.

## Santykis su žmonėmis

Kai kurie ragvabaliai, pvz., vabalas heraklis) auginami kaip naminiai gyvūnai. Azijoje ragvabalių patinai yra naudojami vabzdžių kautynėse.
Baras (Šveicarija)

**Baras** () – miestas Šveicarijoje, Cugo kantone.

## Istorija

Baras pirmąkart paminėtas 1045 m. kaip *Barra*.

## Geografija

Baro plotas 24,83 km², kurių 55 % panaudojama žemės ūkiui, o 24,5 % sudaro miškai. 19,9 % – pastatai ir keliai, o likę 0,6 % – nepanaudojami (upės, kalnai ir ledynai). Baro apylinkėse yra natūrali požeminė ola kurią vasarą leidžiama lankyti.

Savivaldybė yra šiaurinėje Lorcės upės užliejamų pievų pusėje. Iš pradžių tai buvo gatvinis kaimas kelyje tarp Cugo ir Ciuricho ežerų. Po 1960 m. Baras pradėjo greitai augti. Savivaldybę sudaro Baro kaimas, Allenwinden, Blickensdorf ir Inwil kaimeliai, Deinikon sodybos.

## Gyventojai

Bare gyvena 21 586 žmonės (2009 m.). 2007 m. 24,9 % gyventojų buvo užsieniečiai. Per pastaruosius 10 metų gyventojų skaičius augo 20,9 %. Dauguma gyventojų kalba vokiškai (83,1 %), antra pagal populiarumą italų kalba (3,6 %), o serbų-kroatų – trečia (3,1 %).

## Pramonė
1980–2006 m. Bare veikė Lego kaladėlių gamykla. 2006 m. gamykla perkelta į Kladną Čekijoje.

Baro nedarbo lygis yra 2,26 %.

## Žymūs žmonės
* Brigitte McMahon (g. 1967 m.), buvęs triatletis, gimė Bare.
* Kimi Räikkönen, buvęs F1, dabar WRC lenktynininkas, gyvena Bare.
* Sebastian Vettel, Formula-1 lenktynininkas turi namą ir gyvena Bare.
* Raphael Diaz, NHL ledo ritulio žaidėjas iš Monrealio „Canadiens“.

## Išnašos
Angolos dubuma

**Angolos dubuma** – povandeninė dubuma Atlanto vandenyno pietinėje dalyje, tarp Afrikos žemyno rytuose, Banginių gūbrio pietuose, Pietų Atlanto gūbrio vakaruose ir Gvinėjos aukštumos šiaurėje. Būdingas gylis – 4000-5000 m, didžiausias – 6260 m. Daug povandeninių kalnų (Šekltono, Dampiro ir kt.).

## Šaltiniai
Kačiugas

**Kačiugas** () – miesto tipo gyvenvietė Rusijos Irkutsko srityje. Kačiugo rajono administracinis centras, išsidėstęs abejuose Lenos krantuose, 257 km atstumu į šiaurės rytus nuo Irkutsko (pasiekiamas automobilių keliu). Kačiugas turi 7 tūkst. gyventojų (2010 m.).

## Istorija

Gyvenvietė įsikūrė 1866 m. Jos pavadinimas kildinamas iš evenkų kalbos žodžio *kočio*, reiškiančio upės posūkį, kilpą. Gyvenvietė kaip tik įsikūrusi prie didelės upės, turinčios šiose vietose daug vingių ir darančios didelį posūkį iš vakarų link šiaurės. 

Gyvenvietė garsėjo kaip svarbus gyvenamasis punktas prie senojo Jakutijos trakto. Čia veikė telegrafo-pašto stotis, buvo perkraunami bei formuojami nauji kroviniai plukdyti upe. 1911 m. Kačiugas turėjo apie 500 gyventojų . Miesto tipo gyvenvietės statusą įgijo 1935 m.

## Pramonė

Ūkinė veikla susijusi daugiausia su gyvenvietės geografine padėtimi prie Lenos upės. Veikia uostas, laivų statykla (upių tankerių statyba). Taip pat čia yra įsikūrusios miškų pramonės, baldų gamybos įmonės. Apylinkėse veikia gyvulininkystės ūkiai. 

## Lietuviai
Per Kačiugą į aplinkinius kaimus (**Biriulka**, **Manzurka**, **Podkamen**, **Zalog**), vykdant 1949 m. trėmimą (operacija „Priboj“), iš Suvalkijos buvo atvežta keliolika šeimų, iš viso per 50 asmenų, įskaitant moteris ir vaikus. Darbo jėga buvo išnaudojama vietinėse lentpjūvėse, kurių netrūko taigoje. Vienintelė jiems pasiekiama gydymo įstaiga buvo Kačiuge.     

Caras čia buvo  ištrėmęs žymų Suvalkijos knygnešį Juozą Akelaitį (1903 m. ir pakartotinai Stalino laikmečiu – 1949 m.), Steigiamojo Seimo narį Kiprą Bielinį (1912 m.). 

## Šaltiniai

## Literatūra

* Stanislovas Sajauskas *Marijampolė. Iš praeities į dabartį*. Albumas. Kaunas: Naujasis lankas. 2011. 288 p. : iliustr. – ISBN 978-9955-03-686-9

## Nuorodos

* Apie Kačiugą (rusų k.)
Atlaso vabalas

**Atlaso vabalas** (*Chalcosoma atlas*) – Ragvabalių (*Dynastidae*) šeimos vabalas gyvenantis pietų Azijoje, daugiausiai Malaizijoje. 

## Aprašymas ir ekologija

Suaugę patinai gali siekti 13 cm. Kaip ir kiti *[[Chalcosoma]]* genties vabalai, patinai pasižymi dideliais ragais, kuriuos jie naudoja kovai dėl patelių. Atlaso vabalo galvos ragas yra platesnis už kitų *[[Chalcosoma]]* genties rūšių. Patelės mažesnės ir be ragų. Vabalai labai stiprūs, gali patempti net 4 kg svorį.

Lervos minta trūnijančia mediena, iki suaugusio vabalo vystosi apie trejus metus. Atlaso vabalo lervos pasižymi agresyvumu, paimtos į ranką dažnai stipriai įkanda. Jei tarp lervų atsiranda konkurencija, neretai užpuola ir viena kitą. Suaugę vabalai maitinasi pūvančiais vaisiais ir sula.

## Santykis su žmonėmis
Dėl savo išvaizdos labai vertinamas vabzdžių kolekcionierių. Taip pat su juo rengiamos ir vabzdžių kautynės. Dėl nemažos paklausos veisiami ir nelaisvėje.
Procentinis punktas

**Procentinis punktas** – dviejų statistinių dydžių, išreikštų procentais ir skaičiuojamų nuo tos pačios bazės, skirtumo matavimo vienetas. Pavyzdžiui, 3 % ir 5 % absoliutinis skirtumas sudaro 2 procentinius punktus. Ši sąvoka skiriasi nuo procentinio skirtumo, kuris apskaičiuojamas lyginamų dydžių skirtumą (pokytį) dalijant iš bazinio (lyginamojo, pradinio) dydžio. Pavyzdyje pateiktas procentinis padidėjimas sudarytų (5 %-3 %)/3 % = 66 %. 1 procentinį punktą sudaro 100 bazinių punktų.
Pavyzdys iš įmonės pelno (nuostolio) ataskaitos:

## Taikymas
Procentiniai punktai yra naudojami lyginant du procentinius dydžius. Nurodžius procentinį skirtumą, būtų nevaizdu ir sudėtinga suprasti, kas turima galvoje, nes yra kalbama apie procentų procentinį pokytį. Pavyzdžiui, sakinys „palūkanų norma nuo 5 % padidėjo 1 %“ reiškia, kad palūkanų norma padidėjo iki 5,05 %, o ne iki 6 %. Jei palūkanų norma iš tikrųjų padidėjo iki 6 %, turėtų būti sakoma „palūkanų norma nuo 5 % padidėjo 1 procentiniu punktu“ arba „palūkanų norma nuo 5 % padidėjo 20 %“.
Procentiniais punktais arba baziniais punktais dažnai įvardijamas įvairių oficialiai skelbiamų finansinių rodiklių pokytis. Pavyzdžiui, JAV Federalinio Rezervo pranešimuose palūkanų normos pokyčiai dažnai yra nurodomi procentiniais punktais.
## Vartojimo klaidos
Žiniasklaidoje greičiausiai dėl šnekamosios kalbos įtakos dažnai painiojamos procentinių punktų ir procentų sąvokos. Pavyzdžiui, nedarbo lygiui Šakių rajone per 2010 m. kovą sumažėjus nuo 13,4 proc. iki 12,4 proc., interneto svetainėje buvo paskelbtas straipsnis klaidingu pavadinimu „Nedarbas sumažėjo vienu procentu“. Iš tikrųjų nedarbo lygis šiuo atveju sumažėjo 7,46 procento arba vienu procentiniu punktu.

## Šaltiniai
Badmintonas 2012 m. vasaros olimpinėse žaidynėse

**[[Badmintonas]] [[2012 m. vasaros olimpinės žaidynės|2012 m. vasaros olimpinėse žaidynėse]]** vyko šeštą kartą nuo liepos 28 d. iki rugpjūčio 5 d. Sportininkai varžėsi Wembley arenoje.

Iš viso startavo 172 badmintonininkai penkiose rungtyse: vyrų vienetų, moterų vienetų, vyrų dvejetų, moterų dvejetų ir mišrių dvejetų.

Visi aukso medaliai buvo laimėti Kinijos. Kinijos komanda taip pat laimėjo du sidabro bei vieną bronzos medalius, kas lėmė jos pirmosios vietos užėmimą badmintono rungtyse. Antrąją vietą paėmė Danija su vienu sidabro ir bronzos medaliu.

## Varžybų formatas
Visos rungtys prasidėjo grupių varžybomis: dalyviai buvo suskirstomi į grupes ir kiekvienas žaidėjas ar pora žaidė prieš kiekvieną žaidėją ar porą savo grupėje. 16 grupių nugalėtojų vienetuose ir aštuonios geriausios poros dvejetuose pateko į atkrintamąsias varžybas, kur pamažu išaiškėjo medalių laimėtojai.

## Kvalifikacija
Olimpinis kvalifikacinis laikotarpis prasidėjo 2011 m. gegužės 2 d. ir baigėsi 2012 m. balandžio 29 d. Pagrindines vietas olimpinėse žaidynėse paskirstė pasaulinės badmintono federacijos reitingų sąrašas. Kiekvienai rungčiai šaliai galėjo atstovauti ne daugiau kaip trys sportininkai: trys kvotos, jei sportininkai išsirikiavę ketvirtoje arba aukštesnėje vietoje, dvi, jei 16-oje ar aukštesnėje vietoje. Toliau – viena kvota, kol kvotų grupė bus pilna (38). Jei į žaidynes nepatenka nė vienas žaidėjas iš žemyno, tuo metu geriausias to žemyno žaidėjas gauna kvotą. Į olimpines žaidynes taip pat pateks sportininkai pelne tarptautinio olimpinio komiteto skirtus pakvietimus.

### Lietuva

## Varžybų grafikas

## Moterų dvejetų diskvalifikacijos
2012 m. rugpjūčio 1 d. keturios moterų dvejetų komandų buvo diskvalifikuotos iš varžybų dėl to, kad „neįdėjo visų pastangų, kad laimėtų mačą“ ir „elgėsi įžeidžiančiai ar žalingai šiai sporto šakai“ per mačus praeitą vakarą, per kuriuos poros buvo apkaltintos bandymu pralaimėti, tam, kad galėtų žaisti su norimais priešininkais.

Diskvalifikuotos keturios komandos:
* Wang Xiaoli ir Yu Yang, atsovaujančios Kinijai
* Jung Kyung-eun ir Kim Ha-na, atstovaujančios Pietų Korėjai
* Ha Jung-eun ir Kim Min-jung, atstovaujančios Pietų Korėjai
* Meiliana Jauhari ir Greysia Polii, atstovaujančios Indonezija

## Medalių suvestinė

### Medalių lentelė

### Medalininkai

## Nuorodos
* Londonas 2012 
*
Labūnavos dvaras

**Labūnavos dvaras** – dvaras, buvęs Labūnavoje, dab. Pelėdnagių seniūnijoje, Kėdainių rajone. Iš buvusios dvaro sodybos išlikę du mūriniai, stilistinės architektūros bokštai. 

Labūnavos dvarvietėje geriau žinomas ir matomas neogotikinis, raudonų keraminių plytų mūro, su dvišlaičiu stogu bokštas, stūksantis netoli plento . Jis pažymėtas informacine lenta, šalia pastatytas stiebas su Lietuvos vėliava. Apie 350 m į šiaurės rytus nuo pastarojo, į parko su tvenkiniu pusę, nuokalnėje yra antrasis bokštas. Jis neorenesansinis, kvadratinio plano, trijų aukštų. Iš kelio pasiekiamas pravaživus daugiabučio namo ir ūkinių pastatų kiemą, toliau – akmenimis sutvirtintu keliuku pietvakariniu parko pakraščiu. 2020 m. duomenimis, antrasis bokštas buvo nesutvarkytas (užsitęsusio remonto stadijoje), nepritaikytas lankymui.

## Istorija

Žinomas nuo XVI amžiaus. XVIII a. Labūnavos dvarui priklausė 7 palivarkai – 200 valakų dirbamosios žemės, 100 valakų pievų bei miško. Pagal kai kai kuriuos šaltinius (1739 m. Trakų miesto knyga), XVIII a. pirmoje pusėje dvarą valdė Steponas Pliskauskas (Stefan Pliszkowski). 

XVIII – XIX a. priklausė dvarininkams Zabieloms. XIX a. viduryje sodyboje stovėjo senas medinis rūmų pastatas, apleistas parkas su vandens telkiniais. XIX a. pabaigoje grafai Karolis Zabiela (1868-1931) ir jo tėvas Henrikas Zabiela ėmėsi Labūnavos dvaro sodybos atnaujinimo. 1880 m. architektas Karolis Kozlovskis (*Karol Kozłowski*) parengė neorenesanso stiliaus rūmų projektą. 1890 m. pagal jį buvo pastatyti puošnūs rūmai. Tais pačiais metais, tikėtina, pagal to paties L. Kozlovskio projektą iškilo trys istoristiniai bokštai (neogotikinis, vadinamosios anglų gotikos ir neorenesansinis).  Dvaro sodybą su parku ir sodu juosė mūrinė tvora, kuri sujungė ir tris bokštus. Į rūmus vedė neogotikiniai vartai. Per abu pasaulinius karus buvo sunaikinti rūmai, tvora su vartais ir anglų gotikos stiliaus bokštas. Iki šių laikų išliko 2 bokštai – neogotikinis ir neorenesansinis. 

## Dvaro bokštas

Nuo seniausių laikų Labūnavos dvaro teritorijoje buvo išlikę bokštai su storomis 1 m storio ir 6 m aukščio mūro sienomis. Jų viduje buvo trijų aukštų patalpos. Labūnavos dvaro bokšte po karo gyveno dvi šeimos, pas kurias 1946 m. gruodžio 24 d. iš miško švęsti Kūčių ir Šv. Kalėdų grįžo Lietuvos laisvės gynėjai. Bokštą apsupus rusų kareiviams, įvyko susišaudymas. Po 5 valandų partizanų pasipriešinimas buvo palaužtas, nes pastariesiems baigėsi šoviniai. Bokštas restauruotas.

## Pastabos

## Šaltiniai
Vokietijos futbolas 1904–1905 m.

**[[Vokietija|Vokietijos]] futbolo varžybos [[1904]]–[[1905]] m.**
*  prasidėjo 1904 m. rudenį, baigėsi 1905 m. pavasarį;
* s turnyras nevyko.

## 1904–1905 m.
* Deutsche Fußballmeisterschaft.

### Finalinis turnyras
* 1/32 finalo pralaimėjo: Alemannia Cottbus.

## Išnašos

## Nuorodos
* Rsssf.com
* Foot.dk archyvas (arch.)
Vokietijos futbolas 1905–1906 m.

**[[Vokietija|Vokietijos]] futbolo varžybos [[1905]]–[[1906]] m.**:
*  prasidėjo 1905 m. rudenį, baigėsi 1906 m. pavasarį;
* s turnyras nevyko.

## 1905–1906 m.
* Deutsche Fußballmeisterschaft.

### Finalinis turnyras

## Išnašos

## Nuorodos
* Rsssf.com
* Foot.dk
Vokietijos futbolas 1903–1904 m.

**[[Vokietija|Vokietijos]] futbolo varžybos [[1903]]–[[1904]] m.**
*  prasidėjo 1903 m. rudenį, turėjo baigtis 1904 m. pavasarį;
* s turnyras nevyko.

## 1903–1904 m.
* Deutsche Fußballmeisterschaft.

### Finalinis turnyras

Pirmenybės nebaigtos, kadangi liko nesužaistas finalas.

Finalo rungtynės atšauktos dėl Karlsrūhės komandos protesto.

## Išnašos

## Nuorodos
* Rsssf.com
Vokietijos futbolas 1911–1912 m.

**[[Vokietija|Vokietijos]] futbolo varžybos [[1911]]–[[1912]] m.**
*  prasidėjo 1911 m. rudenį, baigėsi 1912 m. pavasarį;
* s turnyras nevyko.

## 1911–1912 m.
* Vokietijos futbolo pirmenybės.

### Finalinis turnyras

## Išnašos

## Nuorodos
* Rsssf.com
* Foot.dk archyvas (arch.)
* F-archiv.de
Vokietijos futbolas 1935–1936 m.

**[[Vokietija|Vokietijos]] futbolo varžybos [[1935]]–[[1936]] m.**
*  prasidėjo 1935 m. rudenį, baigėsi 1936 m. pavasarį;
* s turnyras prasidėjo 1935 m. rudenį, finalas įvyko 1936 m. pavasarį.

## 1935–1936 m.
* Vokietijos futbolo pirmenybės.

### Finalinis turnyras

Dėl 3-osios vietos:
* „Schalke“ – „Gleiwitz“ 8-1

## 1935–1936 m. [[Vokietijos futbolo taurė]]
* **[[Vokietijos futbolo taurė]]** – kasmetinis futbolo turnyras Vokietijoje, vykstantis nuo 1934 metų.
#### Finalo ir pusfinalio rungtynės

## Išnašos

## Nuorodos
* Rsssf.com
* Foot.dk archyvas (arch.)
* F-archiv.de
1963–1964 m. Bundesliga

**[[1963]]–[[1964]] m. [[Bundesliga]]** – aukščiausioji Vokietijos futbolo lyga. Sezonas prasidėjo 1963 m. rudenį, baigėsi 1964 m. pavasarį. Dalyvavo 16 komandų.

## Galutinė lentelė
* Čempionais tapo FC Koln.

|}

## Išnašos

## Nuorodos
* Rsssf.com
* Foot.dk archyvas (arch.)
* Soccerway.com
* Fussballdaten.de
* F-archiv.de
2010–2011 m. Bundesliga

**[[2010]]–[[2011]] m. [[Bundesliga]]** – aukščiausioji Vokietijos futbolo lyga. Sezonas prasidėjo 2010 m. rudenį, baigėsi 2011 m. pavasarį. Dalyvavo 18 komandų.

## Galutinė lentelė
* Dortmundo "Borussia" tapo čempionais.

## Taip pat skaitykite
* 2010–2011 m. 2. Bundesliga

## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF duoenų bazė
* Foot.dk archyvas (arch.)
* SOCCERWAY
* Fussballdaten.de
* F-archiv.de
Eslingas

**Eslingas** () − Liuksemburgo regionas, apimantis šiaurinę šalies dalį.

Eslingas užima 32 % Liuksemburgo teritorijos; likusią šalies dalį užima piečiau esantis Gutlandas. Eslingo regionas yra kalvotas, jame auga dideli lapuočių miškai − ąžuolynai ir bukynai. Beveik visos aukščiausios Liuksemburgo kalvos yra Eslinge, ypač šiaurinėje ir šiaurės vakarinėje dalyje, prie Belgijos ir Vokietijos pasienio. Kalvos išraižytos vaizdingais upių slėniais. 

Eslingas yra retai apgyvendintas. Jame tik keli didesni miestai, iš kurių tik Vilcas turi daugiau kaip 2000 gyventojų.

Eslingas pasižymi ir vaizdingais kaimeliais, esančiais kalvų šlaituose, kurie pritraukia didelį skaičių turistų.

## Nuorodos

*Liuksemburgo geologija (liuksemburgiečių k.)
Gutlandas

**Gutlandas** () − Liuksemburgo regionas, apimantis centrinę ir pietinę šalies dalį.

Gutlandas užima 68 % Liuksemburgo teritorijos; likusią šalies dalį užima šiauriau esantis Eslingas. Skirtingai nuo Eslingo, Gutlandas yra labiau urbanizuotas. Gutlande gyvena 87 % šalies gyventojų. Eslinge yra tik vienas miestas turintis daugiau kaip 2 000 gyventojų. Tuo tarpu Gutlande yra net 4 miestai, turintys daugiau kaip 15 000 gyventojų.

Gutlando peizažas pasižymi nedideliais laukais, sodais, pievomis ir ganyklomis, nedideliais miškais ir krūmokšniais − visa tai pakaitomis keičiasi ir sukuria nepaprastą įvairovės kraštovaizdį.

Gutlandas yra labiau lygumų kraštas nei Eslingas. Geologiškai Gutlandas yra sudarytas iš Juros-Triaso periodo smiltainio, o Eslingas iš Devono periodo skalūnų ir kvarcų.

Didelę Gutlando teritorijos dalį užima žemės ūkio paskirties dirbamos žemės (iš čia ir regiono pavadinimas).

## Nuolaidos
*Liuksemburgo geologija (liuksemburgiečių k.)
Maskvos tarptautinis kino festivalis

**Maskvos tarptautinis kino festivalis** () − tarptautinis kino festivalis, vykstantis Rusijoje, Maskvoje.

Kino festivalis prasideda birželio pabaigoje ir tęsiasi dešimt dienų. Tai antras pasaulyje pagal senumą kino festivalis (po Venecijos kino festivalio).

Pirmasis Maskvos kino festivalis įvyko 1935 m. Stalino nurodymu. Festivalį atidarė filmas „Čiapajevas“. Kitais metais kino festivalis nevyko. 

Kino festivalis atgimė 1959 m. ir vykdavo kas dvejus metus, o nuo 1997 m. − kasmet (1998 m. neįvyko dėl finansinių sunkumų). Pagrindinis kino festivalio prizas (įsteigtas 1989 m.) − Auksinė Šv. Jurgio statulėlė.

Kino festivalio pirmininkas − Nikita Michalkovas (nuo 1999 m.).

Nuo 2022 m. Rusijos invazija į Ukrainą pradžios Tarptautinė filmų prodiuserių asociacija (**FIAPF**) sustabdė šio festivalio tarptautinę akreditaciją.

## Nuorodos

*Oficalus Maskvos tarptautinio kino festivalio tinklalapis (rusų ir anglų k.)

## Šaltiniai
Gizos muchafaza

**Gizos muchafaza** () – muchafaza Egipto šiaurinėje ir vidurinėje dalyje. Šiaurėje ribojasi su Beheiros, Monufijos, Kaljubijos bei Kairo muchafazomis, rytuose – su Sueco muchafaza, pietuose – su Raudonosios Jūros, Beni Sueifo, Fajumo, Minjos muchafazomis, pietvakariuose – su Naujojo Slėnio muchafaza, vakaruose – su Matruho muchafaza. Administracinis centras – Giza.

2008 m. nuo Gizos muchafazos atskirta visa vakarinė dalis ir sudaryta Spalio 6-osios muchafaza, tačiau 2011 m. vėl prijungta.

Muchafaza yra abipus Nilo upės. Vakarinė dalis yra Libijos dykumoje ir apima ten esančią Baharijos oazę. Teritorijoje yra Gizos piramidžių kompleksas, Abusiro nekropolis.

## Miestai

Svarbiausi miestai:
* Giza,
* Madinat as Sadis min Uktubaras (Spalio 6-osios miestas),
* Havamidija,
* Kirdasahas,
* Ausimas.
IrAero

**IrAero** – Rusijos oro linijų bendrovė. Įkurta Irkutske 1999 m. 

Nuo 2011 m. gruodžio 16 d. skraidino keleivius iš Kauno oro uosto į Maskvos Domodedovo oro uostą.
Fajumo muchafaza

**Fajumo muchafaza** () – muchafaza Egipto vidurio-šiaurinėje dalyje. Šiaurėje ribojasi su Gizos muchafaza, pietuose – su Beni Sueifo muchafaza. Administracinis centras – Fajumas.

Muchafaza apima Fajumo oazę ir joje telkšantį Moiridoso ežerą (sujungtą su Nilu Bahr Jusefo kanalu).

## Miestai

Svarbiausi miestai:
* Fajumas,
* Sinuris,
* Ibšavajus,
* Tamija,
* Itsa.
Karadžiordževičiai

**Karadžiordževičiai** (serb. *Карађорђевићи*) – serbų bajorų giminė, 1808–1813, 1842–1858 ir 1903–1918 m. valdžiusi Serbiją, o 1918–1941 m. – Jugoslaviją.

## Istorija

Pradininkas Karadžiordžė Petrovičius. Konfliktavo su Obrenovičiais. Po Pirmojo pasaulinio karo įkūrus Jugoslaviją, tapo jos dinastija. Neteko politinės įtakos 1941 m. Ašies valstybėms užėmus Jugoslaviją. Oficialiai valdžią prarado 1945 m. komunistų partizanams užėmus visą šalį.

## Karadžiordževičiai

## Šaltiniai
Beni Sueifo muchafaza

**Beni Sueifo muchafaza** () – muchafaza Egipto vidurio-šiaurinėje dalyje. Šiaurėje ribojasi su Fajumo muchafaza, rytuose su Raudonosios Jūros muchafaza, pietuose su Minjos muchafaza, vakauose su Gizos muchafaza. Administracinis centras – Beni Sueifas.

Rytiniu muchafazos pakraščiu teka Nilas. Yra turistų lankoma Meidumo piramidė.

## Miestai

Svarbiausi miestai:
* Beni Sueifas,
* Būšas,
* Fašnas,
* Biba.
Adolfo tiltas

**Adolfo tiltas** () − tiltas Liuksemburge, pietinėje Liuksemburgo miesto dalyje.

Tiltas buvo statomas 1900−1903 m. valdant hercogui Adolfui ir pavadintas jo garbei. Šis tiltas dar vadinamas **Naujuoju tiltu**. Seniau tiltas buvo laikomas turinčiu aukščiausią akmeninę arką pasaulyje. Tilto arkos ilgis − 85 metrai, aukštis − 42 metrai, bendras tilto ilgis − 153 metrai. Tilto apačioje yra žaliuojantis Petrusės slėnio parkas, per kurį siūlomas maršrutas turistams.

Adolfo tiltas jungia dvi miesto dalis − Aukštutinį ir Žemutinį Liuksemburgą.

## Nuorodos

*Adolfo tiltas (anglų, prancūzų, vokiečių k.)
Šaruna

**Šaruna** () – gyvenvietė Egipte, Minjos muchafazoje, dešiniajame Nilo krante, tarp Magagos ir Bani Mazaro. Įsikūrusi priešais senovinio Oksirincho miesto vietą.

## Istorija

Šaruna senovės Egipto laikais buvo žinoma kaip ***Hut-nesu(t)*** (*Ḥwt-nsw*) ir priskirta Aukštutinio Egipto XVIII nomui. Jos svarbiausias dievas buvo Nemti. Yra išlikę Senosios Karalystės kapaviečių. Ptolemėjų laikais miestas vadintas ***Alabastronopoliu*** ir buvo to paties nomo sostine. Iš to meto išlikusios Horo šventyklos liekanos.
Asjuto muchafaza

**Asjuto muchafaza** () – muchafaza Egipto centrinėje dalyje. Šiaurėje ribojasi su Minjos muchafaza, rytuose su Raudonosios Jūros muchafaza, pietuose su Sohago muchafaza, vakauose su Naujojo Slėnio muchafaza. Administracinis centras – Asjutas.

Centrine dalimi teka Nilas. Svarbiausi lankytini objektai: Meiras, Durunka, Deir el Gabravis.

## Miestai

Svarbiausi miestai:
* Asjutas
* Manfalutas,
* Dairutas,
* Abu Tidžas,
* Kusija,
* Abnūbas.