open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Mikalojus Kristupas Sapiega

**Mikalojus Kristupas Sapiega** (, , 1613–1639 m. birželio 2 d., Vilnius) – LDK valstybinis veikėjas, Vilkijos seniūnas, Lietuvos lauko raštininkas (1639).

## Biografija
Lietuvos magnatų Sapiegų giminės, Čerėjos-Ružanų linijos atstovas, herbo „Lis“ savininkas. Lietuvos didžiojo raštininko Kristupo Stepono Sapiegos (1590–1627) ir Anos Holovčinskaitės (m. 1643) vienintelis sūnus.

Po savo tėvo mirties 1627 metais Mikalojus Kristupas buvo auklėjamas dėdės Aleksandro Sapiegos. 1634 metais mokėsi Novodvorsko kolegiume, Krokuvoje.

1638 metais buvo išrinktas į Lietuvos tribunolą, o 1639 metais gavo Lietuvos lauko raštininko pareigybę. Mirė 1639 m. birželio 2 d. Vilniuje, galimai, buvo nunuodytas savo žmonos.

## Šeima
Buvo vedęs Siuzaną Gosievskaitę (m. 1660), Smolensko vaivados Aleksandro Korvino Gonsievskio ir Ievos Pacaitės dukterį. Vaikai:

* Jurgis Sapiega (m. iki 1652), karaliaus pulkininkas

Po Mikalojaus Kristupo Sapiegos mirties jo našlė Siuzana ištekėjo už Trakų kašteliono Jono Anzelmom Vilčeko.
Lietuvos antidopingo agentūra

** VŠĮ Lietuvos antidopingo agentūra** – pagrindinė šalies instancija, kovojanti prieš dopingo vartojimą Lietuvos sporte. LAA veikia pagal pasaulinės antidopingo agentūros kodeksą.

## Veikla
Agentūra įsteigta Kūno kultūros ir sporto departamento prie Lietuvos Respublikos Vyriausybės.

Agentūros veikla atsako už:
* dopingo kontrolės planavimą, koordinavimą, įgyvendinimą, stebėseną ir jos tobulinimo skatinimą;
* bendradarbiavimą su kitomis atitinkamomis nacionalinėmis organizacijomis, agentūromis ir kitomis antidopingo organizacijomis;
* nacionalinių antidopingo organizacijų abipusio testavimo skatinimą;
* antidopingo informacijos, švietimo ir prevencijos programų planavimą, įgyvendinimą ir stebėseną;
* mokslinių tyrimų antidopingo srityje skatinimą;
* aktyvų visų potencialių antidopingo taisyklių pažeidimų jos jurisdikcijos ribose tyrimą, įskaitant tyrimą, ar su dopingo vartojimu konkrečiu atveju susijęs sportininkų pagalbinis personalas arba kiti asmenys, taip pat tinkamą nuobaudų taikymą;
* už automatišką tyrimą savo jurisdikcijoje esančio sportininkų pagalbinio personalo atžvilgiu, kai antidopingo taisyklę pažeidžia nepilnametis, taip pat bet kokio sportininkų pagalbinio personalo nario atžvilgiu, jei jis suteikė paramą daugiau nei vienam sportininkui, pažeidusiam antidopingo taisykles;
* visapusį bendradarbiavimą su WADA, šiai vykdant tyrimus pagal pasaulinį antidopingo kodeksą;
* už visos finansavimo sumos ar jos dalies neišmokėjimą sportininkui ar sportininkų pagalbiniam personalui, kol jiems taikoma diskvalifikacija už antidopingo taisyklių pažeidimą.

## Taip pat skaityti
* Sąrašas:Dopingo bylos Lietuvoje

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Ambra Angiolini

**Ambra Angiolini** (g. 1977 m. balandžio 22 d. Roma) – italų aktorė, karjeros pradžioje garsėjusi kaip televizijos laidų vedėja ir dainininkė.

## Biografija
1992 m. 15-metė Ambra debiutavo televizijoje, laidoje „Non è la Rai“. 1994 m. pasirodė jos debiutinis albumas „T'appartengo“, vėliau perleistas ir ispanų kalba, pavadinimu „Te pertenezco“. Titulinė albumo daina tapo populiari Kolumbijoje, Meksikoje, Venesueloje ir kitose ispaniškai kalbančiose šalyse ir atlikėja 1997 m. buvo pakviesta dalyvauti „Viña del Mar“ dainų konkurse.

1996 m. pasirodė antrasis jos albumas „Angiolini“, o 1997 m. – „Ritmo vitale“. Abu jie buvo išleisti ir ispanų kalba, o 1999 m. ketvirtasis ir paskutinis darbas „InCanto“ – tik italų kalba.

Ambra taip pat dirbo įvairiose televizijos programose, taip pat muzikiniame kanale MTV, o nuo 2000-ųjų pagrindine jos veikla tapo aktorystė. 

2007 m. ji buvo Venecijos kino festivalio vedėja.

## Asmeninis gyvenimas
Ambra gyvena Brešoje kartu su dainininku ir dainų autoriumi Francesco Renga ir augina 2 vaikus: dukrą Jolandą (g. 2004) ir sūnų Leonardo (g. 2006)

## Karjera
### Diskografija
* T'appartengo (1994)
* Angiolini (1996)
* Ritmo vitale (1997)
* InCanto (1999)

### Filmografija
* Saturno contro (2007)
* Le renard et l'enfant (2007)
* Bianco e nero (2008)
* Ce n'è per tutti (2009)
* Insula (2010)
* Immaturi (2011)
* Notizie dagli scavi (2011)
* Tutti al mare (2011)
* Anche se è amore non si vede (2011)
* Tegyvuoja Italija (2012)
* Italų nuotykiai Amerikoje (2013)
* Nesiartink prie manęs (2013)
* Ar prisimeni mane? (2014)
* La scelta (2015)
* 7 minutės (2016)
* La verità, vi spiego, sull'amore (2017)
* Terapia di coppia per amanti (2017)
* Vengo anch'io (2018)
* Geros merginos (2019)
* Visam gyvenimui (2021)
* La notte più lunga dell'anno (2022)

## Apdovanojimai

## Šaltiniai

## Nuorodos

* IMDb profilis
Barbed Wire Dolls

** Barbed Wire Dolls ** () – 1975 m. režisieriaus Jesus Franco sukurtas eksploatacinis filmas apie moterų kalėjimą, kuris Didžiojoje Britanijoje dėl gausių smurto ir erotinių scenų buvo leistas demonstruoti tik cenzūruotas ir po kelerių metų.

## Pagrindiniai aktoriai
* Lina Romay
* Monica Swinn
* Paul Muller
* Ramon Ardid
* Roger Darton
* Nathalie Mann
* Jesus Franco
Mergina iš Triesto

**Mergina iš Triesto** () – 1982 m. Italijoje sukurtas filmas. 
## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Ben Gazzara – Dinas Romanis
* Ornella Muti – Nikolė 
* Mimsy Farmer – Valerija
* Andrea Ferreol – Stefanutis
* Jean-Claude Brialy – profesorius Martinas
* William Berger – Čarlis

## Turinys

Vienišas vidutinio amžiaus animatorius Dinas Romanis, sėdėdamas lauko kavinėje pajūryje, tampa liudininku kaip daili mergina mėgina nusiskandinti. Ją išgelbėja keli vyrai ir atgaivina, o Dinas paskolina Nikolei apklotą. Po dienos jiedu vėl susitinka ir tampa meilužiais. Ilgainiui aiškėja, kad Nikolė serga psichine liga, dėl kurios negali ištverti be vyrų dėmesio. Kaskart pasišalindama Nikolė vis užmena Dinui mįslę kas ji yra iš tiesų ir ko siekia. Santykiai dar labiau komplikuojasi, kuomet pasirodo Dino draugė Valerija, su kuria jis palaiko atvirus santykius. Jis jaučiasi įsimylėjęs Nikolę, tačiau ryšys su ja tampa vis labiau varginantis ir komplikuotas dėl merginos ligos ir jausmų nestabilumo. Paskutinėje filmo scenoje Dinas sėdi toje pačioje kavinėje ir stebi, kaip Nikolė eina maudytis į jūrą, į kurią ši paneria ir nebeiškyla...
Marisa Mell

**Marisa Mell** (tikrasis vardas – * Marlies Theres Moitzi *; 1939 m. vasario 24 d. – 1992 m. gegužės 16 d.) – Austrijoje gimusi aktorė, išgarsėjusi Italijoje 7–8-ame praėjusio amžiaus dešimtmečiuose.

## Biografija
Ji gimė Grace 1939 m. ir dar vaikystėje nusprendė tapti aktore, pamačiusi Gretą Garbo filme „Camille“.
 
1954 m. ji debiutavo teatro scenoje, o 1958–59 m. mokėsi Vienoje, Max Reinhard dramos mokykloje kartu su Senta Berger, Heidelinde Weis ir Erika Pluhar.

1960-aisiais Marisa ėmė filmuotis Italijoje ir per dešimtmetį tapo viena populiariausių „B“ kategorijos filmų aktorių. Vienas žymiausių jos vaidmenų – filme „Atsargiai: Diabolikas“ (1968 m.)

1963 m. Prancūzijoje ji pateko į automobilio avariją, kurioje vos neprarado dešinės akies. Per sekančius 2 metus jai buvo atlikta eilė plastinių operacijų, kad pašalinti likusius randus.

1964 m. Marisa buvo sulaukusi Holivudo kompanijos pasiūlymo pasirašyti 7 metų sutartį, tačiau atsisakė: „- Kontraktas buvo kaip knyga. Man atrodė, kad turėsiu gauti leidimą net norėdama nueiti į tualetą“.
Vietoje to rinkosi vaidmenis įvairių Europos šalių filmuose, tik kartą pasirodydama JAV filme „Mahogany“ 1975 m. (šis buvo filmuojamas Romoje ir Marisa atliko nedidelį vaidmenį).

1972 m. režisierius Jesus Franco paskelbė apie planus filmuoti juostą „Camino solitario“, kurioje turėjo vaidinti Marisa, Mark Damon ir Barbara Bouchet. Vis dėlto jam nepavyko užsitikrinti finansavimo ir filmavimas buvo atidėtas iki 1984 m., kuomet Marisai numatytas vaidmuo atiteko aktorei Lina Romay.

1976 m. lapkritį jos nuotraukos išspausdino žurnalo „Playboy“ itališkas leidimas.

Paskutinis jos filmas buvo 1991 m. Austrijoje sukurta juosta „Ich liebe Wien“.

Marisa mirė Vienoje 1992 m. nuo gerklės vėžio, būdama 53 m.

## Šeima

Masira ištekėjo 1959 m. už Henri Tucci, iš karto po aktorinės mokyklos baigimo, tačiau 1963 m. jie išsiskyrė. Vėliau ji ilgus metus gyveno su vokiečių aktoriumi Curd Jürgens ir buvo gera Brigitte Bardot draugė.

1969 m. ji patyrė persileidimą. Tuo metu ji gyveno su Pier Luigi Torri, kuris prodiusavo keletą jos filmų.

1977 m. lapkričio 26 d. aktorei gimė duktė Louisa Ekira, tačiau gimdymas buvo priešlaikinis ir mergaitė neišgyveno. Marisa niekada neišdavė kas buvo šios tėvas.

1990 m. Vienoje buvo išleista jos autobiografija „Coverlove“. 1996 m. Vokietijoje jos draugė aktorė Erika Pluhar išleido apie ją knygą „Marisa, Rückblenden einer Freundschaft“.

2013 m. pasirodė knyga apie Marisą ir jos vaidmenis „Die Feuerblume: Über Marisa Mell und ihre Filme“.

## Dalinė filmografija
* „Paskutinė kelionė į Santa Kruzą“ (1964)
* „Tikslas - 500 milijonų“ (1966)
* „Diabolikas“ (1968)
* „Una sull’altra“ (1969)
* „Išdavystės istorija“ (1971)
* „Aukšta įtampa“ (1972)
* „Ginkluotas žvėris“ (1977)

## Šaltiniai

## Nuorodos

* IMDb profilis
Hitleris: 10 paskutiniųjų dienų

**Hitleris: 10 paskutiniųjų dienų** () – 1973 m. Britanijos ir Italijos kinematografininkų sukurta biografinė drama apie paskutiniąsias 10 Adolfo Hitlerio gyvenimo dienų nuo jo gimtadienio 1945 m. balandžio 20 d. iki savižudybės 30 d. Juostos pagrindas yra įvykių liudininko Gerhardto Boldto atsiminimai.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Alec Guinness – Adolfas Hitleris
* Simon Ward – kapitonas Hofmanas
* Adolfo Celi – generolas Hans Krebs
* Diane Cilento – Hanna Reitsch
* Gabriele Ferzetti – feldmaršalas Wilhelm Keitel
* Doris Kunstmann – Eva Braun
* John Bennett – Joseph Goebbels
* Barbara Jefford – Magda Goebbels
* Kirk Kingston – Martin Bormann
Rimantas Rupšys

**Rimantas Rupšys** (g. 1966 m.) – Lietuvos  šachmatininkas, tarptautinis korespondencinių šachmatų meistras (2005 m.), Lietuvos korespondencinių šachmatų čempionas (2002-2004 m.), Europos korespondencinių šachmatų vicečempionas (2009 m.).

## Biografija
Žaidžia tiek šachmatais prie stalo, tiek ir susirašinėjant. Lietuvos korespondencinių šachmatų rinktinės narys.

## Pasiekimai
* 2004-2009 metų Europos komandinis korespondencinių šachmatų  čempionatas: 2 vieta su Lietuvos komanda (pagal lentas: Vytautas Andriulaitis,Virginijus Grabliauskas, Alfonsas Kupšys, Pavelas Rubinas, Marijonas Ročius, Darius Zagorskis, Algirdas Bandza, Vitalijus Novikovas, Gintautas Petraitis/Dainius Minelga, Virginijus Dambrauskas, Rimantas Rupšys, Algirdas Rauduvė/Kazys Godlauskas)
* 2005 m. Tarptautinis korespondencinių šachmatų meistras (ICCM)
*XXIII Lietuvos korespondencinių šachmatų čempionatas (2002–2004 m.): 1 vieta

## Šaltiniai
Pamela Prati

**Pamela Prati** (tikrasis vardas – * Paola Pireddu *; g. 1958 m. lapkričio 26 d. Sardinija) – italų aktorė, dainininkė, modelis ir televizijos laidų vedėja.

## Biografija
Pamela Prati gimė Sasario provincijos Ozieri miestelyje šiaurinėje Sardinijos dalyje, italės ir ispano šeimoje. 18-os ji persikėlė į Romą, kur, gatvėje užkalbinta fotografo, sulaukė pasiūlymo dirbti modeliu. 1976 m. Pamela keletą kartų pasirodė statiste televizijos varjetė šou „La Sberla“, tačiau geriausiai tapo žinoma kaip žurnalo „Playboy modelis“, suvaidinusi daugiau kaip 30 šio TV kanalo kuriamų trumpametražių erotinių filmų epizodų, o 1979 m. itališkoje žurnalo versijoje pasirodė ir jos nuotraukų serija. 

1980 m. Pamelos nuotrauka buvo panaudota populiaraus atlikėjo Adriano Celentano albumo „Un po' artista un po' no“ viršeliui ir tais pačiais metais ji sulaukė kvietimo vaidinti komedijoje „Alkana žmona ir karštas meilužis“. 1982 m. Pamelos nuotraukos atsidūrė kompanijos „Iveco“ išleistame kalendoriuje, o 1983 m. – ir žurnale „Penthouse“ .

1983 m. ji dalyvavo net 3 grožio konkursuose: „Mora più bella d'Italia“, „Miss Sardinia“ ir „Miss Universe“. Sulaukusi dėmesio bei naujų vaidmenų kine, Pamela ėmėsi mokytis dikcijos, šokio bei dainavimo. Dėka savo išvaizdos, ji tapo dažna viešnia televizijoje, kur įvairiuose TV šou dirbo asistente arba vedėja, bei „Bagaglino Company“ organizuojamų varjetė pasirodymų vienu pagrindiniu veidu. 

1992 m. Prati 2 metus filmavosi TV šou „La sai l'ultima?“, o 2008 m. dalyvavo realybės šou „L'Isola dei Famosi 6“.

1996 m. ji išleido muzikos labumą „Il tango delle 11“, o vėliau, 1999 m. ir 2007 m. – po vieną singlą.

## Dalinė filmografija
* „Alkana žmona ir karštas meilužis“ (1980)
* „Šviesos atspindžiai“ (1988)

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Oficiali svetainė
* IMDb profilis
Nusikaltimas vardan meilės

**Nusikaltimas vardan meilės** () – 1974 m. Italijoje sukurta drama, demonstruota Kanų kino festivalyje. 

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Giuliano Gemma – Nulo Bronzis
* Stefania Sandrelli – Karmela Santoro
* Brizio Montinaro – Paskualė Santoro
* Renato Scarpa – daktaras
* Cesira Abbiati
* Rina Franchetti
* Emilio Bonucci
* Antonio Iodice

## Turinys

Iš Sicilijos atvykusi Karmela dirba fabrike, kuriame susitinka ir įsimyli vaikiną vardu Nulo. Judviejų draugystei ir meilei, suvaržytai aplinkinių nuomonės ir papročių, tenka įveikti daugybę kliūčių, kad jie galėtų būti kartu. Vietiniai nemėgsta atvykėlių iš pietų ir vadina juos tinginiais, atimančiais kitų darbo vietas. Karmela pereina į cechą prie krosnių, kur rizikuoja savo silpna sveikata, kad tik uždirbtų daugiau pinigų. Nulo komunistas ir nori susituokti municipalitete, o Karmela, bijanti savo giminių ir brolio – bažnyčioje. Jiedu pykstasi ir vėl taikosi, nes negali vienas be kito. Galiausiai Karmela dingsta, o kuomet Nulo pavyksta ją rasti, randa ją mirtinai sergančią. Jis pasiima ją į savo namus, kad galėtų kartu praleisti paskutines dienas...
Lotynų kvartalas

**Lotynų kvartalas** () – vienas iš senųjų Paryžiaus rajonų, esantis kairiajame Senos krante, garsėjantis kaip studentų, mokymo ir mokslo įstaigų, intelektualų, knygų parduotuvių, kavinių rajonas. Gatvėse ir pėsčiųjų bulvaruose net ir vėlyvais vakarais judru – atidarytos kavinės ir restoranai, skamba muzika, gatvės dailininkai siūlo turistams savo paslaugas, lankytojus vilioja tradicinės prancūziškos virtuvės restoranai. Čia įsikūręs vienas seniausių Europoje Sorbonos universitetas, Panteonas su žymių tautos žmonių kapais, Liuksemburgo sodas, Prancūzijos senato rūmai, romėnų terminės pirtys, Viduramžių muziejus. Šie ir kiti žymūs objektai pritraukia daug turistų.

Lotynų kvartalo augimui didžiausią reikšmę turėjo XIII a. Paryžiaus universiteto įkūrimas. Universitetas greitai tapo prestižiniu, čia atvykdavo mokytis studentai iš visos Europos. Kvartalo pavadinimas siejamas su lotynų kalba, kuria anksčiau buvo dėstoma Sorbonoje. Šiuo metu čia įsikūrę ir daugiau aukštojo mokslo įstaigų: aukštoji pedagoginė mokykla (*École normale supérieure*), aukštoji kalnakasybos mokykla (*École des Mines de Paris*), universitetas *Panthéon-Assas*, Pjero ir Marijos Kiuri universitetas (*Université Pierre et Marie Curie*), Prancūzijos kolegija, Liudviko Didžiojo licėjus (*Lycée Louis-le-Grand*) ir kt.


Palais du Luxembourg.jpg|Liuksemburgo rūmai
Pantheon wider centered.jpg|Panteonas
College de France 20100803.jpg|Prancūzijos kolegija
PC170023 Paris V rue de la Huchette reductwk.JPG|Viena iš gatvių
Boulevard Saint-Michel 1.jpg|Saint-Michel bulvaras


## Nuorodos

* Diena Paryžiaus Lotynų kvartale (kelionės įspūdžiai)
* Kultūros objektai ir renginiai Lotynų kvartale (prancūzų k.)
Ding Dong!

**„Ding Dong!“** – Suomijos pop dainininkės Kristos Siegfrids debiutinis studijinis albumas. Išleistas Suomijoje 2013 m. gegužės 10 d. įrašų kompanijos „Universal Music Finland“. Albumas muzikos albumų tope *[[Suomen virallinen lista]]* užėmė 19-ą vietą.

## Dainų sąrašas
Giallo a Venezia

**Giallo a Venezia** – 1979 m. Italijoje sukurtas giallo filmas. 

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Leonora Fani – Flavija
* Jeff Blynn – Andželo De Paulas
* Gianni Dei – Fabio
* Michele Renzullo – Andrea
* Vassili Karis – Bruno
* Giancarlo Del Lica – Alberto
* Mariangela Giordano – Mariza 

## Turinys

Venecijos krantinėje policija aptinka du kūnus: nuskendusios moters ir aštriu daiktu nužudyto vyro, kurio kišenėje randama kokaino. Policijos komisaras Andželas De Paulas išsiaiškina, kad tai architekto Fabio ir jo žmonos Flavijos kūnai. Tyrimas nuveda jį pas vieną šeimos draugę, kuri atskleidžia sutuoktinių seksualinio gyvenimo paslaptis. Norėdami patirti vis aštresnių pjūčių, jie leidosi į pavojingus eksperimentus.

Kol vyksta tyrimas, nužudomi dar keli žmonės ir komisaras supranta susidūręs su maniaku. Kuomet nužudoma jo pažįstama Mariza, policija sulaiko žudiką, tačiau komisaras nusprendžia tęsti tyrimą, negalėdamas suprasti kodėl žudikas pirmąją auką nuskandino, kitą paiko ant kranto ir dar iškvietė policiją. Sulaikius dar viena įtariamąjį ir dar kartą apklausus netoliese gyvenančius žmones, paaiškėja, kad Flavija, vyro fantazijoms patenkinti priversta atsiduoti dviem uosto darbininkams, vėliau keršydamas už pažeminimą jį nužudė rankinėje turėtomis žirklėmis, o pati nusiskandino kanale. Ją bandęs išgelbėti vyras iškėlė nebegyvą kūną į krantą ir, pranešęs policijai, pasišalino...
Auksinis berniukas (filmas)

**Auksinis berniukas** () – 2014 m. Italijoje sukurta drama.

## Turinys

Davidas – nuo vaistų priklausomas nevykęs rašytojas, kurio apsakymų nesiima spausdinti nei vienas leidinys, todėl jis priverstas uždarbiauti kurdamas reklamas. Kuomet avarijoje žūna jo tėvas, kurio autoritetas vaikiną visą laiką slėgė, draudimo kompanija iškelia versiją, jog tai buvo savižudybė, todėl Davido motinai nepriklauso visa draudimo suma. Negana to, Davido mergina Silvija dar niekaip nenutraukia santykių su ankstesniu vaikinu, su kuriuo kartu praleido 5 metus, o motina papasakoja, kad tėvas greičiausiai turėjo meilužę Liudoviką – amerikiečių kilmės aktorę ir leidėją, kuri užkalbino Davidą per laidotuves ir pasiūlo jiems susitikti. Iš jos Davidas sužino, kad tėvas rašė knygą, kurią ji ketino išleisti ir dabar prašo rasti rankraštį. Nors jis ir atsisako padėti, tačiau pats imasi paieškų. Radęs tėvo užrašus, Davidas įsitikina, kad nors išoriškai jiedu nesutarė ir jis niekada nejautė jo palaikymo, iš tiesų tėvas jį mylėjo ir vertino sūnaus pasiekimus. jis vėl pradeda jausti pagarbą tėvui ir viskam, ką šis darė. Davidas ima elgtis kaip tėvas, rengtis kaip jis ir galiausiai – rašyti romaną, kurį pateikia Liudovikai kaip tėvo kūrinį. Teisindamasis, kad failai kompiuteryje užkoduoti, todėl negalima perskaityti viso rankraščio iš karto, jis suintriguoja moterį, o pats nustoja vartoti vaistus, kad galėtų rašyti. Kūrinys išeina puikus, tačiau Davidui pakrinka nervai ir jis atsiduria psichiatrinėje ligoninėje. Knyga, kuri pristatoma kaip jo tėvo, pelno vieną prizą po kito, leidžiama užsienio kalbomis. Silvija išteka už buvusio draugo, o Davidas net ir pasveikęs nenori išeiti iš ligoninės…

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Riccardo Scamarcio – Davidas
* Sharon Stone – Liudovika
* Christina Capotondi – Silvija
* Giovanna Ralli – Davido motina
* Lucia Rossi – Beatričė
* Christian Stelluti – Valteris
* Osvaldo Ruggieri – Bepe
* Tommaso Ragno – Liudovikos vyras
* Valeria Marini

## Apdovanojimai
Giovanna Ralli

**Giovanna Ralli** (g. 1935 m. sausio 2 d.) – Italijos kino, teatro ir televizijos aktorė.

## Biografija
Ralli debiutavo kine būdama vos 7, o 13 jau vaidino teatre, priklausančiame Peppino De Filippo. 6 dešimtmečio viduryje ji ėmė gauti didesnius vaidmenis, daugiausia komedijose. 1959 m. ji atliko pagrindinį vaidmenį Roberto Rossellini filme „General Della Rovere“, apdovanotame Auksiniu liūtu Venecijos kino festivalyje, o už vaidmenį juostoje „La fuga“ 1964 m. laimėjo geriausios aktorės Nastro d‘Argento prizą. Trumpai išmėginusi jėgas Holivude, vėliau jį grįžo į Italiją, o nuo 9 dešimtmečio susikoncentravo į darbą teatre.

1993 m. įvertinta už karjeros pasiekimus „Flaian“ prizu, 2003 m. gavo ir karinį garbės apdovanojimą.

Jos sesuo Patrizia Lari taip pat aktorė.

## Filmografija

* La maestrina (1942)
* I bambini ci guardano (1942)
* Luci del varietà (1950)
* Signori, in carrozza! (1951)
* La famiglia Passaguai (1951)
* Papà diventa mamma (1952)
* La lupa (1953)
* Anni facili (1953)
* Villa Borghese (1953)
* La nave delle donne maledette (1953)
* Fermi tutti... arrivo io! (1953)
* Prima di sera (1954)
* Le signorine dello 04 (1954)
* Racconti romani (1955)
* Le ragazze di San Frediano (1955)
* Un eroe dei nostri tempi (1955)
* Una pelliccia di visone (1956)
* Il bigamo (1956)
* Tempo di villeggiatura (1956)
* Il momento più bello (1957)
* Le belle dell'aria (1957)
* Tuppe tuppe, Marescià! (1958)
* Come te movi, te fulmino! (1958)
* I ladri (1959)
* Il generale Della Rovere (1959)
* Costa Azzurra (1959)
*Le cameriere (1959)
* Il  nemico di mia moglie (1959)
* Nel blu dipinto di blu (1959)
* Era notte a Roma (1960)
* Viva l'Italia (1961)
* Carmen di Trastevere (1962)
* La monaca di Monza (1962)
* La guerra continua (1962)
* La vita agra  (1964)
* Pakalbėkime apie moteris (1964)
* La fuga (1964)
* Ką tu veikei kare, tėti? (1966)
* Il mercenario (1968)
* La donna invisibile (1969)
* 4 per Cordoba (1970)
* Una prostituta al servizio del pubblico e in regola con le leggi dello stato (1970)
* Gli occhi freddi della paura (1971)
* Ką jie padarė mūsų dukterims? (1974)
* Mes taip mylėjome vienas kitą (1974)
* Per amare Ofelia (1974)
* Koks tavo ženklas? (1975)
* Colpita da improvviso benessere (1975)
* 40 laipsnių po antklode (1976)
* Chi dice donna dice donna (1976)
* Languidi baci... perfide carezze (1976)
* Pane, burro e marmellata (1977)
* Arrivano i bersaglieri (1980)
* Manolesta (1981)
* Verso sera (1991)
* Tutti gli anni una volta l'anno (1995)
* Il pranzo della domenica (2003)
* Il sangue dei vinti (2008)
* Immaturi (2011)
* Immaturi - Il viaggio (2012)
* Mister Love (2013)
* Auksinis berniukas (2014)

## Šaltiniai

## Nuorodos

* IMDb profilis
Jonas Bžostovskis

**Jonas Bžostovskis** ( – 1638 m.) – LDK valstybinis veikėjas.

Turėjo sūnus: Kiprijoną Povilą ir Emanuelį Eustachijų.

## Veikla Mikailiškėse

1604 metais Jonas Bžostovskis nupirko dvarą Mikailiškės.

## Išnašos

## Nuorodos
Bhaga

**Bhaga** () – vedų mitologijos dievybė, priskiriama prie Aditjų. Pas žodis *bhaga* reiškia „dalia, laimė“, kaip veikėjas – „dalintojas“ (nuo šaknies *bhaj-* „dalinti“). Dažnai žodis *bhaga* gali būti kokio nors dievo, ypač Savitaro, apibūdinimas. Rigvedoje Bhagai tiesiogiai skirta viena giesmė (7.41), o vardas minimas >60 kartų. Bhaga savo savybėmis nelabai skiriasi nuo kitų Aditjų, tačiau jo pagrindinė paskirtis – dalios, laimės, gerybių įasmeninimas ir suteikimas Jis palankus žmonėms, todėl dažnai kviečiamas maldų metu, jis laimina aukas, dalyvauja Sūrjos vestuvėse. Susijęs su aistra, lytiniais santykiais. Bhaga dažnai minimas podraug su Arjamanu, Savitaru, kitomis sauliškomis dievybėmis. Laikoma, kad jis valdo saulę, jo seseris – Ušasė. Bhagą neša šventoji kalba (Vač).

Povedinėje literatūroje Bhaga reiškia turtus, šlovę, didvyriškumą, klestėjimą, grožį. Tas, kas turi šių savybių (*bhaga*), tas vadinamas *bhagavat* („turtingasis, klestintis, dieviškas“). Šiuo žodžiu vadinami tiek žmonės, tiek dievai (pvz., *bhagavan* – labai dažnas Krišnos epitetas). Epinėje literatūroje Bhaga minimas Aditjų sąrašuose. Mite apie pirmąjį aukojimą, atliktą Dakšos, dievų nepakviestas Rudra, keršydamas Aditjams, apakina Bhagą. Vėliau šis išmeldžia regėjimą grąžinti.

Iranėnų mitologijoje yra atitikmuo , reiškiantis „dievas, viešpats“. Vėlyvojoje Avestoje – tai Ahūra Mazdos ir Mitros epitetas. Manoma, kad per iranėnus pateko į slavų kalbas ir reiškia „dievas“ ().

## Šaltiniai
Arjamanas

**Arjamanas** () – vedinės mitologijos dievybė, priskiriama prie Aditjų. Arjamanas Rigvedoje minimas ~100 kartų, dažniausiai sykiu su Mitra ir Varuna. Jo įvaizdis gana abstraktus. Pats vardas „Arjamanas“ reiškia „draugystė, svetingumas“ (iš *arya* – „geras, malonus, ištikimas“). Jo savybės tapačios su kitų Aditjų – jis užpildo padangių erdvę, suteikia gerybes ir yra Aditės sūnus. Kartais pabrėžiamas Arjamano draugiškumas, prielankumas, jis artimas mergelėms, jo prašoma santarvės namuose. Arjamanas, kaip ir Bhaga, paskiria sutuoktinį ar sutuoktinę, suteikia nušvitimą. Giesmėje Sūrjai Arjamanas ir Bhaga lydi jaunavedžių porą. Kitur irgi pabrėžiamas Bhagos ir Arjamano ryšys. Kartu su Mitra ir Varuna Arjamanas vienija, telkia žmones, verčia juos išpirkti savo kaltes, yra susijęs su rita. Kai kuriomis savybėmis jis susijęs su saule, ugnimi – Arjamanas sykiais tapatinamas su Agniu, minimas drauge su sauliškosomis dievybėmis Sūrja ir Savitaru, sykį tiesiog vadinamas saule.

Arjamano atitikmuo iranėnų mitologijoje – *Аirуaman-*.

## Literatūra
* Тhieme Р., 1938. *Der Fremdling im Rgveda*. Eine Studie ьber die Bedeutung der Worte: Ari, Arya, Aryaman und Ārya, Leipzig;
* Тhieme Р., 1957. *Mitra and Aryman*, New Haven;
* Bhattacharji S., 1970. *The Indian Theogony*, Cambridge, p. 219-20.

## Šaltiniai
Pranciškus Rževuskis

**Pranciškus Rževuskis** (1730–1800) – ATR valstybinis veikėjas, Karūnos lauko raštininkas (1752–1774), Karūnos dvaro maršalka (1775–1783), Nuolatinės tarybs konsuliaras 1776 metų seime.

## Biografija
Lenkijos magnatų Rževuskių giminės atstovas, herbo „Kšivda“ savininkas. Palenkės ir Podolės vaivados Mykolo Juozapo Rževuskio (1699–1769) sūnus nuo antros santuokos su Pranciška Cetneryte.

## Literatūra
* Historia Dyplomacji Polskiej, tom II 1572–1795' pod red. Zbigniewa Wójcika, PWN Warszawa 1982, s. 499, 536–538.

## Nuorodos

|-
Vač

**Vač** ( 'kalba, žodis, žosmė') – vedinėje mitologijoje – šventosios kalbos įasmeninimas. Jai Rigvedoje paskirta viena giesmė (10.125), kurioje anagramomis užslėptas jos vardas; pasakojama, kad ji gyvena danguje ir žemėje, jos įsčios yra vandenyje, jūroje; ji tęsiasi į visas pasaulio šalis, vėja tarsi vėjas, apima pasaulius, ji – platesnė už žemę ir dangų. Vač yra visų gerybių viešpatni ir teikėja; tą, ką ji pamilsta, apdovanoja išmintimi, regėjimu, o tuos, kurie nekenčia brahmanų, Rudra perveria savo strėle. Ji turi daugybę pavidalų, ji neša Mitrą, Varuną, Indrą, Agnį, Ašvinus, Somą, Tvaštarą, Pūšaną ir Bhagą, su ja eina Rudra, Vasūs, Aditė, Visi dievai. Ji dar vadinama dievų valdove. Kitąsyk kalbos viešpačiu (*vacaspati*) vadinamas Soma arba Višvakarmanas. Atharavedoje Vač prilyginama Viradž („visvaldystė“) ir laikoma Kamos dukterimi.

Povedinėje literatūroje Vač vadinama „vedų motina“, Vač trečiuoju žingsniu sukuria Višnus. Ji laikoma Indros žmona, o griaustinis – jos balsas. Šatapatha Brahmanoje Vač laikoma viena iš Pradžapačio žmonų, sukūrusi vandenį kalbos pavidalu. Epiniu laikotarpiu Vač imta laikyti iškalbos, išminties deive ir sutapatinta su Sarasvate. Žinomas mitas apie tai, kaip Vač, pasivertusi moterimi, iš Gandharvų turi išgauti pavogtą Somą.

Vač paveikslas susidarė dėl senovės arijų sekos „mintis–žodis–veiksmas“ suvokimo ir itin didelės reikšmės suteikimo skambančiai kalbai. Galima rasti paralelių tarp senovės arijų teorijų apie kalbą (Vač) ir senovės graikų Logoso idėjos.

## Literatūra
* Scharbau С. A., 1932. *Die Idee der Schopfung in der vedisсhen Literatur*, Stuttgart, 2, S. 123;
* Еssers B., 1952. *Vāc. Het woord als godgestalten in de Veda,* Assem.

## Šaltiniai
Laimonas Kudžma

**Laimonas Kudžma** (g. 1968 m.) – Lietuvos  šachmatininkas, šachmatų treneris, šachmatų veikėjas.

## Biografija
Treneris Vitalius Vladas Andriušaitis.

Šachmatų mokyklos VŠĮ „Vilniaus Fortas“ direktorius. Lietuvos šachmatų federacijos viceprezidentas (2011–2013 m.), Tarybos narys (nuo 2013 m.). FIDE treneris (2014 m.).

## Pasiekimai
* 1988 m. Lietuvos šachmatų čempionatas: 10 vieta
* 2009 m. Lietuvos vyrų šachmatų čempionatas: 12 vieta (iš 12 dalyvių)

## Šaltiniai
Kudžma

**Kudžma** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Kudžmienė (ištekėjusi moteris) ir Kudžmaitė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Laimonas Kudžma (g. 1968 m.) –  šachmatininkas,  treneris
* Vytautas Kudžma (g. 1946 m.) – baletmeisteris
Kaukolės skliautas

**Kaukolės skliautas** (lot. *Calvaria*) – viršutinė smegeninės dalis. Į skliautą įeina kaktikaulio žvynas (lot. *Squama frontalis*), pleištakaulio didžiųjų sparnų (lot. *Alae majores ossis sphenoidalis*) viršutinė dalis, momenkauliai (lot. *Ossa parietalia*), smilkinkaulio žvyninė dalis (lot. *Pars squamosa ossis temporalis*) ir pakauškaulio žvyno (lot. *Squama occipitalis*) viršutinė dalis, arba pakaušio plokštuma (lot. *Planum occipitale*).

Kaukolės skliautą sudaro du kompaktiški kaulų sluoksniai tarp kurių yra puresnė dalis (*diploë*). Šioje tarpinėje dalyje yra raudonųjų kaulų čiulpų ir praeina diploinės venos (*venae diploicae*).

## Vidinė dalis
Vidinėje skliauto dalyje iškyla tarpantakis (lot. *Glabella*), abipus jo – antakių lankas (lot. *Arcus superciliaris*), šiek tiek aukščiau – porinis kaktos gumburas (lot. *Tuber frontale*), arba pakyla (lot. *Eminentia frontalis*), šone – momens gumburas (lot. *Tuber parietale*), arba pakyla (lot. *Eminentia parietalis*), o netoli momenkaulių ir pakauškaulių sandūros esti nepastovi momeninė anga (lot. *Foramen parietale*).

## Šoninė dalis
Šoninėje skliauto dalyje nuo kaktikaulio skruostinės ataugos (lot. *Processus zygomaticus ossis frontalis*) prasideda to paties kaulo smilkinio linija (lot. *Linea temporalis*), kurios tęsinys driekiasi lanku per momenkaulį ir smilkinio žvyninę dalį iki smilkinkaulio skruostinės ataugos pamato. Smilkinio linija apibrėžia smilkininės duobės kontūrą.

## Literatūra
G. Česnys, J. Tutkuvienė, A. Bartkus, V. Gedrimas, R. Jankauskas, R. Rizgelienė, J. Žukienė, „Žmogaus anatomija 1“, „Vilniaus universiteto leidykla“, Vilnius 2008 m., ISBN 978-9955-33-361-6
Jonas Viesulas

**Jonas Viesulas** (g. 1952 m. liepos 10 d. Mažeikiuose) – buvęs Lietuvos šachmatų sporto veikėjas, Lietuvos šachmatų federacijos (LŠF) prezidentas (2011-2012 m.).

## Biografija
1975 metais Leningrado kalnakasybos institute baigė studijas. Inžinierius-mechanikas. 	
UAB "Kauno elektrinė" projekto administratorius. 

Nuo 2011 metų birželio 4 dienos LŠF Tarybos narys; LŠF prezidentas, juo tapo kaip Kauno šachmatų federacijos iškeltas kandidatas (rinkimuose laimėjo prieš ligi tol šias pareigas ėjusį Joną Sidabrą). Tik pradėjęs veiklą, surado Lietuvos vyrų šachmatų rinktinei lėšų, kad kartu su šachmatininkėmis moterimis jie galėtų vykti į Europos komandinį čempionatą Porto Kare Graikijoje. Siekė sugrąžinti Dagnė Čiukšytę į Lietuvą. Pasak LŠF Tarybos, vadovaudamas federacijai, neteikė informacijos apie sudarytus sandorius ir federacijos lėšų panaudojimą, dėl to buvo neįmanoma patikrinti ir kontroliuoti prezidento pasirašomų sutarčių ir jo naudojamų LŠF lėšų teisėtumo ir pagrįstumo. 2012 metų kovo 25 dieną LŠF narių visuotinis susirinkimas pareiškė nepasitikėjimą Viesului už šiurkščius pažeidimus. Viesulas buvo atšauktas iš LŠF vadovo pareigų. 

Išsiskyręs. Dukros Akvilė ir Lina.

## Kūryba

2020 m. išleido  poezijos antologiją „Atviravimai“ (trys dalys:„Pirmas žingsnis“, „Akmens ašara“ ir „Atviravimai“), kurioje dalijasi savo eilėraščiais, pamąstymais ir atvirais pokalbiais. 

## Šaltiniai
Algirdas Jurgis Bajarkevičius

**Algirdas Jurgis Bajarkevičius** (1947 m. – 1996 m.) – Lietuvos šachmatų sporto veikėjas, Lietuvos šachmatų federacijos (LŠF) prezidentas (1990 m.), šachmatų treneris, organizatorius.

## Biografija
Žaisti šachmatais ir dalyvauti varžybose pradėjo mokydamasis Prienų gimnazijoje. Studijavo Baku naftos ir dujų technologijos institute Azerbaidžane. Kartu su studijų draugais gilino teorines šachmatų žinias. Studijų metais pelnė pirmą sporto atskyrį. Po studijų grįžo į Lietuvą. Įsikūrė Trakuose. Čia sukūrė šeimą ir dirbo dujų pramonės srityje. Nuo 1985 metų gyveno Marijampolėje. Dirbo vadovaujamą darbą dujofikacijos valdyboje. Buvo miesto savivaldybės tarybos pirmininkas. 1995–1997 metų Marijampolės miesto savivaldybės tarybos narys. Buvo Tėvynės sąjungos – Lietuvos krikščionių demokratų narys. Nuo 1990 metų Lietuvos šachmatų federacijos prezidentas. Inicijavo Marijampolės, Stockerau (Austrija), Timisoaros (Rumunija) šachmatų klubų draugystę. Jos pagrindu įvyko tarptautiniai jaunimo turnyrai (organizatoriai: treneriai Rolandas Martinkus bei Antanas Lileikis).

Kandidatas į sporto meistrus (juo tapo XX amžiaus 10 dešimtmetyje). Dalyvaudavo sporto varžybose, treniravo moksleivius, plėtojo organizacinę šachmatų populiarinimo veiklą. Nuolat dalyvavo korespondencinių šachmatų turnyruose. Žaisdamas susirašinėjant, užmezgė bei palaikė draugiškus ryšius su įvairiomis šachmatų pasaulio asmenybėmis. 1970–1985 metais šachmatų treneris. Dukra, o vėliau ir sūnus nuo ankstyvos vaikystės pradėjo dalyvauti šachmatų varžybose ir pasiekė gerų sportinių rezultatų.

Pildė sistemingas partijų kartotekas. Jas tvarkė kartu su gausia šachmatų teorijos literatūra (knygomis bei periodika). Šeimos archyvuose išliko gausi asmeninė Algirdo šachmatų literatūros biblioteka.

2010 metais Marijampolėje, Lietuvos prezidento K. Griniaus muziejuje, vyko Greitųjų šachmatų turnyras Algirdui Bajarkevičiui atminti.

## Apdovanojimai
* Laisvės gynėjų dienos proga: Sausio 13-osios atminimo medalis (LR Prezidento dekretu 2002 m. sausio 4 d. Nr. 1635), po mirties

## Šaltiniai
Apam Napatas

**Apam Napatas** ( 'vandenų palikuonis, upių nepuotis') – vedinės mitologijos dievybė, susijusi tuo pat metu ir su vandeniu, ir su ugnimi. Jam atskirai Rigvedoje paskirta viena giesmė (2.35), tačiau šis vardas dažnai būna Agnio epitetu; Agnio ir Apam Napato savybės susimaišo, jiedu vienas kitam tampa tapatūs. Sykiais Apam Napatas būna ir Savitaro vardas.

Pasakojama, kad Apam Napatas yra auksinis, švytintis, juo papuoštas žaibas, jis gimęs iš auksinių įsčių, auga paslaptyje, gyvena aukščiausioje vietoje. Apam Napatas taip pat, kaip minėta, susijęs su vandeniu (Ap). Jis vandenų apsuptas, teikia saldžius vandenis, jo maistas – lajus, jis ateina į žemę ir pagimdo visas būtybes. Apam Napatas taip pat susijęs su Adža Ekapadu, Ahi Budhnja, taip pat auksinio kiaušinio, gemalo (saulės) motyvu.

Iranėniškoje mitologijoje yra tapati dievybė .

## Literatūra
* Magoun H. W., *Apām Napāt in the Rig-Veda*, „Journal of the American Oriental Society“, 1898, v. 19, No 1.

## Šaltiniai
Jonas Sidabras

**Jonas Sidabras** (g. 1968 m. gruodžio 30 d. ) – Lietuvos šachmatų sporto veikėjas, organizatorius, treneris, Lietuvos šachmatų federacijos (LŠF) viceprezidentas, buvęs LŠF prezidentas (2010–2011 m.).

## Biografija
Sporto ir meno klubo „Juoda – Balta“ vadovas. Tarptautinis arbitras (1997 m.). FIDE Treneris (2014 m.). Tarptautinis Organizatorius (2013 m.).

2010 metų kovo mėn. LŠF narių visuotinio susirinkimo išrinktas LŠF vadovu. Iki 2011 metų birželio LŠF prezidentas.  Nuo 2013 metų birželio 4 dienos LŠF Tarybos narys. Nuo 2015 metų birželio 28 dienos LŠF viceprezidentas.

## Šaltiniai
Adža Ekapadas

**Adža Ekapadas** ( 'ožys vienakojis') – vedinės mitologijos dievybė, priskiriama prie orinių dievų. Tik vienoje Rigvedos vietoje Adža Ekapadas minimas paskirai (RV 10.65.13) visur kitur jis eina drauge su Ahi Budhnja. Namų apeigose šiedviem dievybėms skiriama auka. Pasakojama, kad Adža Ekapadas palaiko dangų, srautus, vandenyną, Sarasvatę, Visus dievus. Jis davė tvirtovę abiem pasauliams. Vėlesniuose šaltiniuose minima, kad jis radęsis rytuose, jis minimas tarp padangės dievybių ar tapatinamas su saule.

Manoma, kad Pūšano (saulės) rato kelio kraštutiniai taškai būdavo jungiami vertikale, kurią simbolizuoja vardas Adža Ekapadas. Ožiška dievybės kilmė ją sieja ne tik su Pūšanu, bet ir su Indra (griaustinio dievas indoeuropietiškoje mitologijoje dažnai vežamas ožių). Gali būti, kad Adža Ekapadas simbolizuoja žaibą (vienos kojos, trenkiančios žemėn įvaizdis; uolų skaldymas). Pats Adža Ekapado vardas yra epitetas, po kuriuo slypi nežinomo dievo vardas.

Vėlyvesnėje tradicijoje Adža Ekapadas siejamas su vienu iš 11 rudrų, bei naudojamas kaip Šivos epitetas.

## Taip pat skaitykite
Plg. vienakojį dangaus dievą-sutverėją Hurakaną majų mitologijoje.

## Literatūra

* Przyluski J., *Deux noms in diens du Dieu Soleil*, «Bulletin of the School of Oriental Studies», 1931, v. 6, pt 2;
* Przyluski J., *Études indiennes et chinoises*, I. Les Unipиdes, в сб.: Mйlanges chinois et bouddhiques, v. 2 (1932–1933), Brux., 1933;
* Dumont P.-E., *The Indic God Aja Ekapad, the One-legged Goat*, «Journal of the American Oriental Society», 1933, v. 53, No 4;
* Kramrisch S., *Pūsan, «Journal of the American Oriental Society», 1961, v. 81, No 2;
* Ноrsch P., *Aja Ekapad und die Sonne'', «Indo-Iranian Journal», 1965, v. 9, No 1.

## Šaltiniai
Aleksandras Černovas

**Aleksandras Černovas** (; g. 1970 m. balandžio 5 d.) – verslininkas, Lietuvos šachmatų federacijos (LŠF) prezidentas

## Biografija
Verslininkas ir finansų specialistas. UAB „Vilniaus kapitalo vystymo projektai“ vadovas.

Nuo 2011 m. birželio 4 dienos LŠF Tarybos narys. 2012 metų kovo 25 dieną LŠF narių visuotinio susirinkimo išrinktas LŠF vadovu (po to, kai buvo atšauktas Jonas Viesulas),
nugalėdamas Dariaus Mankevičiaus kandidatūrą. 2013 metais su keliomis Lietuvos partijomis pasirašė susitarimą dėl privalomų šachmatų mokyklose. 2015 metų birželio 28 dieną buvo perrinktas antrai kadencijai. Kaip svarbiausią savo užduotį antrosios kadencijos metu įvardino tikslą, kad Lietuvoje vaikai žaisti šachmatais būtų mokomi mokyklose.

Yra įgyvendinęs daugiau nei dešimt įvairių industrinės architektūros konversijų Vilniuje ir kituose miestuose.    Vilniuje įgyvendino nekilnojamojo turto projektą „Senamiesčio dominija“..

2008 m. Vilniuje, Naujamiestyje, pristatė pirmąjį loftų projektą „Soho Lofts“.. Jame įrengė pirmuosius 100 tikrų loftų.  Jam priklausantį projektą vystė bendrovė „Concept lofts“. 

Po kelerių metų Naujamiestyje įgyvendino dar vieną naują projektą „Mini lofts“ . Lygiagrečiai – Rusnės loftus, dar vėliau – Belmonto loftus.

## Šaltiniai
Ahi Budhnja

**Ahi Budhnja** ( 'angis dugninė') – gyvatiškos prigimties vedinės mitologijos veikėjas. Rigvedoje minimas 12 kartų, kreipiantis į Visus dievus. Paprastai minimas sykiu su Adža Ekapadu, Apam Napatu, Savitaru, vandenynu, srautu. Susijęs su apačia, vandenų dugnu, gimęs vandenyse ir tūno jų sietuvoje, turi sąryšį su mariomis.

Taip pat Ahi Budhnja kažkiek susijęs ir su dangumi, žeme, saule ir mėnuliu, augalais ir gyvūnais. Savo kilme Ahi Budhnja tapatus Vritrai (pastarasis dažnai vadinamas *ahi* „angimi, anginu“) ir kažkada laikytas pavojingu. Vėlyvesniuose vediniuose tekstuose Ahi Budhnja tapatinamas su namų židinio ugnimi (Agniu Garhapatja). Povediniu laikotarpiu laikomas Rudros vardu, Šivos epitetu.

Epitetas „angis dugninė“ giminingas graikų Pitonui ir slavų Badniakui.

## Šaltiniai
TSRS sporto meistras

**TSRS sporto meistras** (, *МС*) – sovietinis sporto vardas, kurį 1934 m. įsteigė Fizinės kultūros aukščiausioji taryba prie TSRS CIK (šachmatų srityje TSRS šachmatų sporto meistro vardas buvo įsteigtas anksčiau). TSRS sporto meistro vardas buvo suteikiamas Tarybų Sąjungos sportininkams; nuo 1937 metų, įvedus Vieningąją visasąjunginę sportinę klasifikaciją – įvykdžius nustatytus normatyvus.

Per visą TSRS istoriją jo nusipelnė apie 250 000 sportininkų. Žlugus Sovietų Sąjungai, 1992 m. vardo suteikimas nutrauktas. Aukštesnės klasės meistrais buvo TSRS nusipelnęs sporto meistras ir TSRS tarptautinės klasės sporto meistras.

## Lietuvos futbolas

Tarp sporto meistrų yra buvę ir Lietuvos futbolininkų, dažniausiai – laimėję TSRS I arba II futbolo lygą. Lietuviams sporto meistro vardai buvo suteikti 1983 m. laimėjus TSRS tautų spartakiadą, taip pat kai kurių kitų laimėjimų atvejais.

Sporto meistrais yra tapę ir kitų Lietuvos komandų žaidėjai:

* Viktoras Bridaitis, 1983
* Edmundas Danilevičius, 1964
* Rolandas Deltuva, 1983
* Eugenijus Kurguznikovas, 1979
* Zenonas Orbakas, 1964
* Artūras Savukynas, 1983
* Jonas Stanislovaitis, 1964
* Vytautas Tamulevičius, 1984
* Kęstutis Verbickas, 1983
* Gintaras Žamba, 1983


## Šaltiniai
Monmartras

**Monmartras** () – Paryžiaus rajonas, įsikūręs ant aukščiausios miesto kalvos (130 m), nuo kurios atsiveria Senos upės slėnyje plytinčio miesto panorama. Turistus čia traukia iš daugelio Paryžiaus vietų matoma ant kalvos stūksanti Švč. Jėzaus Širdies bazilika (), stačios, šlaitais vingiuojančios gatvelės, kurias mynė garsiausi praėjusio amžiaus pradžios menininkai. Į Monmartrą pakylama laiptais arba funikulieriumi.
 
Monmartro kalvos pavadinimas kildinamas nuo vietinių kankinių, nukankintų Paryžiuje 250 m (*mons martyrium* – kankinių kalnas).

## Istorija
Dar XIX a. pradžioje Monmartras buvo kaimo vietovė, ant jo žaliavo sodai, vynuogynai, stovėjo trobelės, sukosi malūnai. Kai imperatorius Napoleonas III XIX a. antroje pusėje pavedė baronui Hosmanui (*Georges-Eugène Haussmann*) pertvarkyti Paryžių, iš miesto centro čia ėmė keltis neturtingos šeimos. Kalva dar buvo už Paryžiaus ribų, todėl neprivalėjo mokėti mokesčių miestui. Be to, vietinės vienuolės gamino vyną, todėl Monmartras greitai tapo mėgstama pasilinksminimų vieta. Čia įsikūrė garsusis kabaretas „Mulenružas“, kur triukšmingas naktis leisdavo bohemos atstovai.

Prie Paryžiaus Monmartras buvo prijungtas 1860 m. Paskutiniaisiais XIX a. dešimtmečiais, iki pat I Pasaulinio karo, kalva tapo poetų, skulptorių, tapytojų mėgstama vieta. Monmartre gyveno ir kūrė daug iškilių Puikiosios epochos menininkų. Tarp jų – impresionizmo tėvu vadinamas Camille Pissarro, jo pasekėjas Pierre-Auguste Renoir, garsieji Vincent van Gogh, Pablo Picasso (čia nutapė savo kubistinę drobę „Avinjono panelės“), Amedeo Modigliani, vienas žymiausių postimpresionistų Henri de Toulouse-Lautrec, kuris dailės mokė ir savo pozuotoją bei meilužę, o vėliau dailininkę Suzaną Valadon. Pastarosios sūnus – miesto peizažų tapytojas Maurice Utrillo, vienas nedaugelio meistrų, gimęs Monmartre. Po I Pasaulinio karo vietos bohema ėmė keltis į Monparnasą.

1998 m. rugpjūčio mėn. Vilniuje, Užupyje, atidengta atminimo lenta „draugiškiems Monmartro ir Užupio ryšiams paminėti“.

## Monmartro vaizdai

Montmarte 2 (pixinn.net).jpg|Monmartro kalva
Paris Montmartre Place du Tertre dsc07247.jpg|Dailininkų darbai Tertro aikštėje
MontmartreFunicularLarge.jpg|Funikulierius
Monmartre Cemetery.JPG| Monmartro kapinės
Funiculaire Montmartre début XXe.JPG|Monmartras XX a. pr.


## Šaltiniai
* Monmartro oficiali svetainė 
* Paryžius: kur sukasi karuselė ir raudonojo malūno sparnai

## Nuorodos
Vedinis giedojimas

**Vedinis giedojimas** () – liturginis vedinių giesmių atlikimas. Pats teksto rečitavimas vadinamas *pāṭha* (पाठ), žodžiu *chandas* (छन्दस्) vadinamas metriškai sueiliuotas tekstas, o *samhita* (संहित) – ištisas giedamų tekstų rinkinys. Laikoma, kad vedinio giedojimo tradicija yra pati seniausia tebegyvuojanti žodinė tradicija, perduodama iš kartos į kartą daugiau nei 3000 metų.

Vedinis giedojimas 2003 m. paskelbtas UNESCO pasaulio nematerialaus paveldo objektu.

## Istorija
Vedų giedojimo tradicija klostėsi II tūkstm. pr. m. e. pradžioje tarp indoarijų tautų pietvakarinėse Himalajų priekalnėse. Tradicijos teigiama, kad šie šventi tekstai buvo išgirsti (šrutis) pirmųjų išminčių – septynių rišių. Pačiuose vedų tekstuose dažnai minimi eiliavimo meistrai, dainiai – kaviai. Kadangi senovės indoarijai rašto neturėjo, tekstai būdavo perduodami žodžiu, pradžioje šeimose – iš kartos į kartą. Vėliau atsirado atskiros mokyklos (*śākhā*), atsakingos už vedų (ir kitų) tekstų išsaugojimą. Net ir atsiradus raštui, vedos tebebuvo perduodamos žodžiu, o raštas naudotas tik kaip pedagoginė priemonė.

Musulmonams užkariavus Indiją, jos šiaurinėje dalyje vedinio giedojimo tradicija nunyko ir iki šių dienų nepertraukiamai išliko tik Pietų Indijoje. Dabar vedinį giedojimą praktikuojančios šeimos bei mokyklos tebegyvuoja kai kuriuose Andhra Pradešo, Tamilnado, Keralos, Karnatakos kaimuose.

## Technikos
Vediniai tekstai buvo saugomi ypač kruopščiai, todėl buvo sukurta keletas priemonių, siekiant išvengti klaidų, kai įsimenami tokios didelės apimties kūriniai: *jaṭā-pāṭha* – atliekama žodžių pora, o paskui sukeičiama žodžių tvarka; *dhvaja-pāṭha* – atliekama žodžių seka, o paskui poruojami tos sekos pirmas ir paskutinis, antras ir priešpaskutinis žodžiai ir t. t.; *ghana-pāṭha* – sudėtinga sistema, kai žodžiai dedami tokia tvarka 1-2, 2-1, 1-2-3, 3-2-1, 1-2-3, 2-3, 3-2, 2-3-4…

Manoma, kad mantrų tarimas nuo vedinių laikų pasikeitė palyginti nežymiai, nes mantros laikytos šventos ne tik savo prasme, bet ir skambesiu, kuris turi būti išlaikytas kuo tyresnis. Žodžio reikšmė jau pačiose vedose skleidžiasi per Vač mitologemą, o vėliau ir per brahman kaip maldos, žosmės sutapatinimą su brahman kaip aukščiausia tikrove.

## Nuorodos
* UNESCO apžvalga
* Mokytojas ir mokiniai rečituoja „Rigvedą“ Maharaštros kaime
TSRS šachmatų sporto meistro vardas

**TSRS šachmatų sporto meistras** () – sovietinis šachmatų sporto vardas, kurį 1935 metais  įsteigė Fizinės kultūros aukščiausioji taryba prie TSRS CIK. Nuo 1925 metų šachmatininkams buvo suteikiamas *TSRS meistro* () vardas. TSRS šachmatų sporto meistro vardas buvo suteikiamas visam gyvenimui Tarybų Sąjungos sportininkams už pasiekimus oficialiose varžybose pagal Vieningąją visasąjunginę sportinę klasifikaciją, įvykdžius nustatytus normatyvus. Vardas buvo suteiktas 1098 šachmatininkams  (1934-1989), 930 vyrų 168 moterims.

## Šaltiniai
Marso laukas (Paryžius)

**Marso laukas** () – parkas Paryžiuje, šalia Eifelio bokšto. Parkui pavadinimas duotas nuo Romoje buvusio lauko kariams tuo pačiu pavadinimu. Taip pat šioje vietoje įvairias pratybas vykdydavo ir Prancūzijos kariuomenė.

Seniau parko vieta buvo skirta žmonėms, norintiems pardavinėti savo užaugintus vaisius, daržoves, gėles, kitas sodo gėrybes. 1750 m. čia pastačius kariuomenės mokyklą (École Militaire) ši vieta įgavo dabartinio parko vaizdą.

1783 m. rugpjūčio 27 d. broliai Robertsai iš šio lauko pakilo pirmuoju pasaulyje vandenilio oro balionu.

1867, 1878, 1889, 1900 ir 1937 m. šioje vietoje vyko Pasaulinės parodos.

2012 m. Marso lauke buvo pademonstruota United Buddy Bears ekspozicija. Daugiau nei 140 dvimetrinių meškiukų čia stovi ir dabar.

Šiame lauke vyksta viena iš filmo apie Džeimsą Bondą „Žvilgsnis į žmogžudystę“ scenų.

## Šaltiniai
Jamie Lawson

**Jamie Lawson** – britų dainų autorius ir atlikėjass iš Plimuto. Savo karjerą pradėjo 2000 m., įrašęs kelias dainas ir įkėlęs jas į internetą. 2023 m. duomenimis, atlikėjas yra išleidęs šešis studijinius albumus, iš kurių naujausiasis, „The Years in Between“, išleistas 2019 m. kovą. Įrašas „Jamie Lawson“ yra pasiekęs pirmąją Jungtinės Karalystės albumų reitingo vietą.

## Diskografija
* *Last Night Stars* (2003)
* *The Pull of the Moon* (2010)
* *Wasn’t Expecting That* (2011)
* *[[Jamie Lawson (albumas)|Jamie Lawson]]* (2015)
* *Happy Accidents* (2017)
* *The Years in Between* (2019)

## Išnašos

## Nuorodos

* 
*
Slovėnija vaikų Eurovizijos dainų konkurse

**[[Slovėnija]]** **[[Vaikų Eurovizijos dainų konkursas|vaikų Eurovizijos dainų konkurse]]** debiutavo 2014 m., 12-ojoje vaikų „Eurovizijoje“, ir užėmė 12 vietą. Slovenija užėmė 3 vietą 2015 metų vaikų Eurovizijos konkurse.

## Dalyvavimas

## Balsavimų istorija

### Taškai nuo Slovėnijos į…

### Taškai Slovėnijai nuo…
Banginio Tau

**Banginio Tau** (τ Ceti) – 3,50 ryškio G8 spektrinės klasifikacijos žvaigždė, esanti Banginio žvaigždyne. Nuotolis nuo Saulės – ~12 šviesmečių. Banginio Tau yra viena iš artimiausių Žemei geltonųjų nykštukių. Be to, tai viena į Saulę panašiausių žvaigždžių.

## Pavadinimas

Banginio Tau neturi plačiai pripažinto tradicinio pavadinimo, todėl paprastai vadinama tiesiog Banginio Tau.

Pavadinimas *Banginio Tau* pirmąkart aptinkamas vokiečių astronomo Johann Bayer žvaigždžių atlase „Uranometria“ – būtent jame T (tariama *tau*) raide buvo pažymėta Banginio tau žvaigždė.

## Planetinė sistema

2012 m. gruodį mokslininkai paskelbė prie šios žvaigždės atradę 5 naujas egzoplanetas, iš kurių net dvi yra potencialiai tinkamos gyvybei.

Pirmoji gyvybei tinkama egzoplaneta yra Banginio Tau e. Ji 4,3 kartus masyvesnė už Žemę, 1,8 karto didesnė, paviršiaus temperatūra yra 68 °C (154 °F). Ši planeta aplink savo žvaigždę apsisuka per 168 paras.

Antroji gyvybei tinkama egzoplaneta yra Banginio Tau f. Ji yra 6,6 kartus masyvesnė už Žemę, mažiausiai 2,3 kartus didesnė, paviršiaus temperatūra apie −40 °C (233 K). Aplink savo žvaigždę apsisuka per 640 parų.

## Taip pat skaitykite
* Banginio Tau e
* Banginio Tau f
* Banginis (žvaigždynas)
* Geltonoji nykštukė
Jamie Lawson (albumas)

**Jamie Lawson** – ketvirtasis studijinis britų atlikėjo Jamie Lawson albumas, išleistas 2015 m. spalio 9 d. Tai – pirmasis albumas, išleistas atlikėjo Ed Sheeran įrašų leidykloje „Gingerbread Man Records“. Nors susilaukė ne vien gerų kritikų įvertinimų, debiutavo pirmojoje Jungtinės Karalystė albumų reitingo vietoje.

## Dainų sąrašas

## Išnašos