open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tiraspolis

**Tiraspolis** (, rus. ir ) – trečiasis pagal dydį Moldavijos miestas, nepripažintos Padniestrės respublikos administracinis centras. Miestas įsikūręs ant kairiojo Dniestro upės kranto.

Pavadinimas kilo iš graikiško Dniestro upės pavadinimo *Tyras* + *polis* (graik. – „miestas“).

## Istorija
Viduramžiais šios apylinkės buvo tarpinė (buferinė) zona tarp totorių ir moldavų. 1792 m., kai Rusijos imperija išsikovojo priėjimą prie Dniestro upės, Aleksandras Suvorovas totorių gyvenvietės *Hagi-bei* vietoje pastatė įtvirtinimą, ginantį vakarines imperijos sienas. 1812 m. Rusija užėmė pusę Moldovos teritorijos. 1828 m. mieste pradėjo veikti muitinė. Rusijos imperijos metais miestas buvo Chersono gubernijos Tiraspolio apskrities centras. 1923 m. miestas tapo Ukrainos TSR Tiraspolio rajono centru.1929–1940 m. Tiraspolis – Moldavijos autonominės socialistinės respublikos sostinė. 1941 m. rugpjūtį miestą užėmė vokiečiai, 1941–1944 m. miestą valdė Rumunija. Po Antrojo pasaulinio karo Tiraspolis buvo vienas labiausiai industrializuotų Moldavijos TSR miestų. Po 1990 m. referendumo Tiraspolis tapo nepripažintos Padniestrės sostine.

## Gyventojai
2004 m. lapkritį mieste gyveno 159 163 gyventojai.

Pagal tautybę gyventojai pasiskirsto:
* rusai – 41,6 %
* ukrainiečiai – 31,1 %
* moldavai – 15,2 %
* kiti (gagaūzai, bulgarai, baltarusiai, žydai) – 10,2 %

## Sportas
### Futbolas
* FC Sheriff – futbolo klubas;
* FC Tiraspol – futbolo klubas (2002–2015 m.)
* CS Tiligul-Tiras Tiraspol – futbolo klubas;
* SK Odesa – futbolo klubas (1972–1975 m.)
* Sheriff Arena – namų stadionas, kuriame žaidžia FC Sheriff;

## Miestai partneriai
Tiraspolis yra užmezgęs partnerystės ryšius su šiais miestais:
*  Volgogradas, Rusija
*  Obninskas, Rusija
*  Severodvinskas, Rusija
*  Suchumis, Gruzija (separatistinės Abchazijos sostinė)
*  Cchinvalis, Gruzija (separatistinės Pietų Osetijos sostinė)
*  Mykolajivas, Ukraina
*  Trondheimas, Norvegija

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė  (anglų k.)
Gleivainis

**Gleivainiai** (*Myxomycetes*) – gleivūnų skyriaus (*Myxomycota*) klasė. Jų vegetatyvinį kūną sudaro daugiabranduolė protoplazminė masė su daugybe pulsuojančių vakuolių. Ji vadinama plazmodžiu. Plazmodis gali būti įvairių spalvų (geltonas, raudonas, violetinis, baltas ir kt.), skaidrus arba nepermatomas. Gleivainių ląstelės neturi nei sienelės, nei pastovios formos. Pats plazmodis sudarytas iš maždaug 75 % vandens, taip pat baltymų, glikogeno. Jis gana įvairaus dydžio, nuo mikroskopinio iki keliasdešimties centimetrų. Paprastai jis auga naktį. 

Gleivainiai minta plazmodžiui, visu kūnu apgaubus amebas, grybieną, bakterijas, kietesnes organines medžiagas ir kt. Aplink maisto daleles susidaro virškinamosios vakuolės, kurios virškina, o nesuvirškintas daleles pašalina pro bet kurią kūno vietą.

Subrendęs plazmodis juda į sausesnę vietą ir ima sporifikuoti. Gleivainių vaisiakūniai (sporokarpai) yra keturių tipų: 
* Sporangiokarpas – pavienis įvairios formos ir dydžio dėžutės pavidalo sporokarpas, talpinantis sporas. 
* Plazmodiokarpas – plazmodis virsta sporokarpu nekeisdamas formos. 
* Etalis – sporokarpas nesuskirstytas į kameras. 
* Pseudoetalis – sutelktinis sporokarpas, sudarytas iš daugelio glaudžiai susitelkusių atskirų kamerų – sporangiokarpų.

Punktuoto sąrašo elementas

Lietuvoje žinoma apie 200 gleivainių rūšių.
Belcis

**Belcis** (arba ***Belcai***) – miestas šiaurės Moldavijoje. Taip pat yra viena iš penkių šalies savivaldybių, ant Reuto upės. Trečiasis pagal dydį šalies miestas (po Kišiniovo ir Tiraspolio), dažnai vadinams „šiaurine sostine“. Svarbus pramonės, kultūros ir komercijos centras bei transporto mazgas. Nutolęs 127 km į šiaurę nuo Kišiniovo.

## Istorija

Miestas pirmąsyk paminėtas 1421 m., XV a. pabaigoje sugriautas totorių chano *Mengli-Girey*, vėliau atstatytas. Nuo 1511 m. priklausė Osmanų imperijai. 1812 m. miestas atiteko Rusijai, 1818 m. balandžio 20 d. suteiktos miesto teises. 1918 m. miestas ir apylinkės atiteko Rumunijai, nuo 1940 m. – Moldavijos TRS miestas.

## Įžymūs objektai
* Šv. Nikolajaus cerkvė,
* Konstantino ir Elenos cerkvė,
* A. Russo universitetas,
* V. Aleksandri teatras.

## Sportas

### Futbolas
* FC Olimpia Bălţi
* FC Roma Bălţi
* FC Belceanca – moterų futbolo klubas; rungtyniavo aukščiausioje moterų futbolo lygoje.

## Nuorodos
* Oficiali svetainė (rumunų k.)
Gleivūnai

* Akrasiomicetiniai (*Acrasiomycetes*)
* Gumbainiai (*Plasmodiophoromycetes*)
* Gleivainiai (*Myxomycetes*)
* Tinklainiai (*Labyrinthulomycetes*)

**Gleivūnai** (*Myxomycota*) – nesudėtingos sandaros heterotrofinių organizmų skyrius, mikologų priskiriamas grybų karalystei, o zoologų – pirmuonims. Jų vegetatyvinis kūnas neturi tvirto apvalkalėlio, ir mitybos pobūdis yra kitoks negu tikrųjų grybų. Grybai minta osmotiškai, o gleivūnai – fagotrofiškai. Tačiau jų vegetatyvinio kūno – plazmodžio – judėjimas link maisto šaltinio pagal drėgmės ar šviesos gradientą daro juos panašius į paprasčiausius gyvūnus.

Kartais nepalankiose sąlygose plazmodis apsitraukia labai stora kietos konsistencijos luobele ir virsta vadinamąja makrocista ( - didelis, *kystis* - pūslė.), kuri ilgą laiką gali ištverti sausrą, karštį, šaltį, maisto medžiagų trūkumą ir kt.

Po kurio laiko plazmodis pradeda sporifikuoti. Jis peršliaužia į sausesnę, daugiau apšviestą vietą ir suskyla į daugelį sporangių, apsuptų standžiu apvalkalėliu. Jų dydis ir forma įvairių gleivūnų rūšių labai skiriasi. Dažniausiai jos būna apvalios arba ovalios, apatinėje dalyje susiaurėjusios į kotelį, ir siekia vos keletą milimetrų ilgio.

Daugelio gleivūnų rūšių sporangės, susitelkusios grupėmis, sudaro vaisinį kūną, vadinamą etaliu. Etalis paprastai vadinamas vaisiakūniu. Vaisiakūnio (etalio) dydis ir forma tarp įvairių gleivūnų rūšių skiriasi. Dažniausiai jie būna rutuliukų, buožialių, pagalvėlių ir kitokios formos, kaip ir plazmodis, paprastai ryškiai spalvoti. Tokius gleivūnų vaisiakūnius dažnai matome miške: ant kelmų, medžių.

Gleivūnų vaisiakūnį iš paviršiaus dengia kieta luobelė, vadinama peridžiu, kuri neretai būna prisisunkusi kalkių.

Gleivūnai gyvena tamsiose drėgnose vietose: pūvančių kelmų ir rąstų plyšiuose, po žieve, dirvožemyje, tarp pūvančių lapų, ant žolėdžių gyvūnų ekskrementų, gyvų medžių bei krūmų žievės ir kt. 

Lietuvoje žinoma apie 200 rūšių iš šiam skyriui priklausančios gleivainių (*Myxomycetes*) klasės.
Aedonė

Graikų mitologijoje yra du personažai **Aedonės** („lakštingala“) vardu:
* Aedonė – Pandarėjo duktė, Politechno iš Lidijos žmona.
* Aedonė – Zeto žmona, Tėbų karalienė.

## Šaltiniai
Internetinė bankininkystė

**Internetinė bankininkystė** – banko paslaugų teikimas internetu, naudojantis specialiai tam sukurtu tinklalapiu.
Įprastai naudotis interneto banku užtenka kompiuterio arba išmaniojo įrenginio su interneto ryšiu ir interneto naršykle, užtikrinančia šifruotą duomenų perdavimą.

Lietuvoje interneto bankininkystės vartotojų sparčiai auga. 2013 m. pabaigoje Lietuvoje buvo 3,791 mln. registruotų internetinės bankininkystės klientų.

Banko paslaugos internetu paprastai kainuoja pigiau, nei banko padalinyje.

Internetu bankai paprastai siūlo apmokėti sąskaitas, peržiūrėti banko sąskaitos istoriją, pakeisti sąskaitoje laikomą valiutą, užsakyti mokėjimo korteles, pasiimti paskolas, atidaryti indėlius ir pan.

Daugeliui banko klientų interneto bankininkystė yra patogiausias būdas tvarkyti savo finansus, nes jie tai gali atlikti neeidami į banko padalinį, nereikia derintis prie padalinio darbo laiko bei jame susidarančių eilių.

### Prisijungimas
Lietuvoje, kaip ir kitose šalyse, dauguma interneto bankų naudoja kelių slaptažodžių apsaugą, kadangi tokia sistema užtikrina priimtiną saugumą, nors ją paprasta sukurti ir pigu naudoti.

Prisijungimui prie interneto banko paprastai naudojami trys atpažinimo priemonės:
* banko suteiktas naudotojo numeris (ID)
* pasirinktas pastovus slaptažodis
* kintamas slaptažodis – parenkamas iš papildomo kodų rinkinio (daugkartinio arba vienkartinio) arba sukuriamas kodų generatoriumi.

Taip pat gali būti naudojami skaitmeniniai parašai arba vienkartiniai slaptažodžiai, kurie būtų generuojami fizinio įrenginio (lustinės kortelės, mobiliojo telefono, elektroninio slaptažodžių generatoriaus ir pan.) pagalba. Prie interneto banko siūloma prisijungti ir naudojant naujos kartos priemonę - išmaniąją programėlę "Smart-ID". 

Ryšys tarp kliento ir banko tinklalapio paprastai būna koduotas SSL (Secure Socket Layer) 128 bitų šifravimo raktu – šią technologiją naudoja visi Lietuvoje veikiantys interneto bankai.

## Šaltiniai
Benderai

**Benderai** (arba ***Tigina***) ( arba *Tighina*, mold. (kirilica) *Бендер*, , ) – miestas, įsikūręs Dniestro upės pakrantėje. Miestas yra pripažintoje Moldovos teriitorijoje, bet *[[de facto]]* yra nuo 1992 m. kontroliuojamas nepripažintos Padniestrės Moldavijos Respublikos.

## Istorija

Gyvenvietė šioje vietoje buvo II a. pr. m. e. Seniausi archeologiniai radiniai siekia III a. pr. m. e.

Vietovė XV a. priklausė Moldavijos kunigaikštystei (*Tigina* vietovardis minimas Aleksandro Gerojo raštuose). XVI a. pradžioje čia tvirtovę įkūrė Steponas III Didysis (*Ştefan cel Mare*), bet 1538 m. miestą jau buvo užgrobęs Osmanų imperijos sultonas Suleimanas I (jis miestui suteikė *Bender* vardą). Toliau miestą, kaip stiprią tvirtovę kovoje su Rusijos imperija, statė turkai. 1713 m. mieste vyko mūšis tarp Švedijos karaliaus Karolio XIII su kazokų lyderiu Ivanu Mazepa vienoje pusėje ir turkų kitoje pusėje. Po Rusų-turkų karo miestas priklausė Rusijai nuo 1812 m. iki 1918 m.

Padniestrės konflikto metu 1990–1992 m. mieste vyko smarkūs susirėmimai, ir dabar miestas priklauso nepripažintai Padniestrės respublikai.

## Pramonė

Miestas – medžio, vaisių apdirbimo, tabako, tekstilės pramonės, avalynės, elektrinių prietaisų gamybos centras.

## Sportas
* FC Dinamo Bender – futbolo klubas;
* Benderų miesto stadionas;

## Išnašos

## Nuorodos
* Бендеры 1408-2008. Люди, события, факты  (rusų k.)
* Benderai žemėlapyje (ukrainiečių k.)
Mobilioji bankininkystė

*Šis straipsnis yra apie banko paslaugų teikimą specifinėmis mobiliųjų telefonų technologijomis ([[SMS]], [[WAP]]). Banko paslaugų teikimas įprastu telefoniniu ryšiu yra aptariamas straipsnyje [[Telefoninė bankininkystė]].*

**Mobilioji bankininkystė** – paslauga, leidžianti banko klientui kontroliuoti savo sąskaitą ir vykdyti operacijas per mobiliojo ryšio priemones. Jos apima prekių pirkimą ir pardavimą, piniginius nurašymus ir užskaitymus bei sutikimo vykdyti sandorius davimą per internetą mobiliuoju telefonu.

## Veikimo principas
Vartotojas per mobilųjį įrenginį (mobilųjį telefoną ar mobilųjį delninį kompiuterį), veikiantį GSM tinkle, kreipiasi banko nurodytu numeriu per savo mobiliojo ryšio operatoriaus SMS centrą. Operatorius kliento kreipimąsi koduoja ir persiunčia į banke esantį modemą arba SMS vartus.

Vartotojo užklausą gavusi programinė įranga analizuoja ją ir pateikia ją banko duomenų bazių valdymo sistemai. Ši priima bei vykdo užklausas, formuoja bei pateikia atsakymus, kurie vėl yra koduojami ir per mobiliojo ryšio operatoriaus SMS centrą siunčiami klientui.

Įprastai, mobiliuoju banku galima gauti informaciją trim būdais:
* pareikalavus klientui, remiantis į banką atsiųsta nustatytos formos užklausa;
* įvykus pasikeitimams sąskaitose, t. y. nurašius ar užskaičius į sąskaitą lėšas;
* reguliariai, t. y. informacija pateikiama į mobilųjį telefoną automatiškai tam tikru laiku, mėnesio ar savaitės dienomis.
Telefoninė bankininkystė

*Šis straipsnis yra apie banko paslaugų teikimą telefoniniu ryšiu. Banko paslaugų teikimas specifinėmis mobiliųjų telefonų technologijomis ([[SMS]], [[WAP]]) yra aptariamas straipsnyje *'Mobilioji bankininkystė**

**Telefoninė bankininkystė''' – banko paslaugų teikimas telefonu.

## Rūšys
Skiriamos dvi telefoninės bankininkystės rūšis – automatizuotos paslaugos, kai klientas bendrauja su automatu, kurį valdo spausdamas telefono mygtukus, bei banko specialisto paslaugos.

Kliento atpažinimui paprastai naudojama slaptažodžių sistema.

## Automatinės paslaugos
Klientas bendrauja su autoatsakikliu (vadinamąja IVR sistema), kurį valdo mygtuko paspaudimais (DTMF signalais).

Šiuo būdu paprastai iš banko sužinoma informaciją apie sąskaitos likutį, atliktas praeitas operacijas, taip pat kitokią bankinę informaciją, pavyzdžiui, valiutų kursus.

Taip pat kartais galima atlikti veiksmus su sąskaitomis, pavyzdžiui, pervesti pinigus į kitą sąskaitą.

Automatinės paslaugos paprastai teikiamos visą parą.

## Specialisto paslaugos
Šiuo būdu telefonu kalbamasi su banko specialistu. Paprastai toks specialistas gali padaryti tą patį, ką ir banko darbuotoja banko padalinyje, išskyrus grynųjų pinigų priėmimą ar išmokėjimą.

Tokiu būdu dažniausiai galima atlikti daugiau bankinių operacijų, nei automatizuotąja sistema, tačiau specialisto paslaugos taip pat yra brangesnės.
Tiesioginis debetas

**Tiesioginis debetas** – automatinis sąskaitų apmokėjimo būdas, kai įmonė informuoja banką, kiek jis turėtų nuskaičiuoti iš kliento sąskaitos už parduotas prekes. Pats klientas tokią teisę bankui suteikia pasirašydamas atitinkamą sutartį, paprastai po vieną kiekvienam paslaugos teikėjui. Klientas tiesioginio debeto sutartį gali pasirašyti arba *pačiame banke* (jei paslaugų tiekėjas yra pasirašęs sutartį su banku, kad jis nori gauti pinigus tiesioginiu debetu) tada bankas informuoja įmonę, kad iš tam tikro kliento pinigai bus gaunami tiesioginio debeto būdu. *Arba įmonėje*, tada įmonė informuoja, kad bankas nuo pasirašiusiojo kliento mokęsčius nuskaičiuotų tiesioginio debeto būdu(bankas prieš tai patikrina ar pas juo tas žmogus turi neuždarytas sąskaitas).

Tiesioginis debetas dažniausiai siūlomas nuolatinių sąskaitų (telekomunikacijų, draudimo, komunalinių ir pan.) apmokėjimui. Paprastai šias sąskaitas apmokėti tiesioginiu debetu yra pigiau, nei mokant už kiekvieną sutartį atskirai (mokant atskirai, yra imamas mokestis kaip už grynų pinigų pervedimą (bankuose jie skiriasi), arba kaip už pervedimą iš sąskaitos, priklauso nuo to kaip jūs mokate).

Bankams toks mokėjimo būdas patogus, nes reikalauja mažiau jų resursų. Paslaugų teikėjai tiesioginiu debetu paprastai pinigus gauna greičiau, nei išsiuntinėję sąskaitas klientams. O patys klientai, gali nesirūpinti, kad iki banko darbo pabaigos nespėjo nubėgti ir susimokėti (svarbu kad saskaita, iš kurios nuskaičiuojami pinigai, būtų netuščia)

Asmuo norintis pasirašyti TD sutartį, bankui turi pateikti savo asmeninius duomenis ir sąskaitos numerį, nuo kurios jis sutinka kad būtų vykdomas nurašinėjimas(žinoma sąskaita turi būti tame pačiame banke kur pasirašinėjama sutartis), pasirašant įmonėje reikia nurodyti ir sąskaitą ir aptarnaujantį banką. Saskaita turėtų būti kliento atsiskaitomoji, netinkamos yra terminuotų indėlių sąskaitos (nes didžioji dalis terminuoto indėlio sąskaitų yra blokuojamos debetui, ir šiaip netinkamos apmokėjimų atlikimui), o pąskolą aptarnaujanti sąskaita tinka. Pensijų kaupimo sąskaitos nelabai priimtinos.

Skaičiuojama, kad 1997 metais Didžiosiojoje Britanijoje buvo atlikta per 1,6 milijardų tiesioginio debeto mokėjimų. Šioje šalyje 1990 metais tiesioginiu debetu buvo apmokama 11 proc. sutarčių, o 2000 metais – 43 procentų. Tais metais tisioginiu debet naudojos 32 milijonai šalies gyventojų, daugiausia – 25-44 metų amžiaus žmonės.

**Istorija**

Pirmuoju tiesioginio debeto atveju laikoma 1967 metais Didžiosios Britanijos bendrovės „BACS Limited“ sugalvota schema.

## Nuorodos
Bendroji informacija:
* http://www.bacs.co.uk/bpsl/directdebit 
* UK payments association 

Tiesioginio debeto paslaugos teikėjai Lietuvoje:
* Swedbank
* DNB bankas 
* SEB bankas 
* Šiaulių bankas
* Medicinos bankas 
* Nordea bankas
* Danske bankas 
* Citadele bankas
IBAN

**IBAN** – tarptautinis banko sąskaitos numerio standartas (angl. IBAN – International Bank Account Number), privalomas Europos Sąjungos šalyse. Lietuvos komerciniai bankai klientų sąskaitų numeraciją pagal IBAN pakeitė 2004 m. sausio 19 d. Lietuvos bankuose IBAN sąskaitos numerį sudaro 20 simbolių. Šis formatas palengvina atsiskaitymus tarp partnerių įvairiose šalyse, turinčiose skirtingas bankų atpažinimo ir sąskaitų numeravimo sistemas.

**IBAN standarto sąskaitos struktūra Lietuvoje:**

Popieriniame formate sąskaitos numeris grupuojamas po 4 skaičius. Elektoriniuose formatuose sąskaitos numeris rašomas be jokių tarpų, 20 simbolių eilute.

**IBAN standarto sąskaitos struktūros pavyzdžiai kitose šalyse:**

* IBAN standartas Austrijoje: ATkk BBBB BCCC CCCC CCCC
:: Bs – tai banko kodas, Cs – sąskaitos numeris.

* IBAN standartas Belgijoje: BEkk CCCC CCCC CCCC
:: Paskutiniai 12 skaitmenų nurodo banko ir sąskaitos numerius.

* IBAN standartas D. Britanijoje: GBkk BBBB SSSS SSCC CCCC CC

* IBAN standartas Danijoje: DKkk CCCC CCCC CCCC CC
:: Paskutiniai 14 skaitmenų nurodo banko sąskaitos numerį.

** IBAN standartas Prancūzijoje: FRkk BBBB BGGG GGCC CCCC CCCC CKK

** IBAN standartas Vokietijoje: DEkk BBBB BBBB CCCC CCCC CC
:: Pirmieji keturi skaitmenys nurodo banką, paskutiniai 10 skaitmenų – sąskaitos numerį.

** IBAN standartas Airijoje: IEkk AAAA BBBB BBCC CCCC CC
:: Pirmieji keturi skaitmenys – banko SWIFT kodo pradžia, paskutiniai 8 skaitmenys - sąskaitos kodas.

* IBAN standartas Italijoje: ITkk BBBB BBBB BBBX XXXX XXXX XXX
:: Pirmieji vienolika simbolių nurodo banką, paskutiniai 12 – sąskaitos numeris.

* IBAN standartas Nyderlanduose: NLkk BBBB CCCC CCCC CC
:: Pirmieji 4 simboliai nurodo banką, paskutiniai 10 skaitmenų – sąskaitos numeris.

* IBAN standartas Norvegijoje: NOkk BBBB CC CCCCC
:: Pirmieji 4 simboliai nurodo banką, paskutiniai 7 skaitmenys – sąskaitos numeris.

* IBAN standartas Lenkijoje: PLkk BBBB BBBB MMMM MMMM MMMM MMMM
:: Pirmieji 3-4 skaitmenys nurodo banką, kiti 3 ar keturi – banko padalinį, 8 skaitmuo – kontrolinis skaičius, 8 skaitmenys nurodo banko padalinį, likę 16 skaitmenų – sąskaitos numeris.

* IBAN standartas Rumunijoje: ROkk BBBB CCCC CCCC CCCC CCCC
:: Pirmieji keturi simboliai nurodo banką, paskutiniai 16 – banko padalinį ir sąskaitą, išdėstyti banko nustatyta tvarka (dažniausiai – 4 skaitmenys iš 16 nurodo banko padalinį).

* IBAN standartas Ispanijoje: ESkk BBBB GGGG KKCC CCCC CCCC

* IBAN standartas Lichtenšteine: LIkk BBBB BCCC CCCC CCCC C

## Nuorodos
Patikrinkite IBAN galiojimą
Pilkieji pelėnai

**Pilkieji pelėnai** (*Microtus*) – žiurkėninių (*Cricetidae*) šeimos graužikų gentis. Paplitę Šiaurės Amerikoje, Europoje ir Azijoje. 

**[[Microtus abbreviatus]]*
*Pievinis pelėnas (*Microtus agrestis*)
*Paprastasis pelėnas, arba dirvinis pelėnas, pilkasis pelėnas (*Microtus arvalis*)
*Bavarinis pušynų pelėnas (*Microtus bavaricus)
*[[Paplūdymių pelėnas]] (*Microtus breweri*)
*[[Kabrero pelėnas]] (*Microtus cabrerae*)
*[[Kaliforninis pelėnas]] (*Microtus californicus*)
*[[Pilkauodegis pelėnas]] (*Microtus canicaudus*)
*[[Uolinis pelėnas]] (*Microtus chrotorrhinus*)
*[[Dagestaninis pušynų pelėnas]]  (*Microtus daghestanicus*)
*[[Viduržeminis pelėnas]] (*Microtus duodecimcostatus*)
**Microtus evoronensis*
**Microtus felteni*
*[[Didysis pelėnas]] (*Microtus fortis*)
**Microtus gerbei*
*[[Siauragalvis pelėnas]] (*Microtus gregalis*)
*[[Gvatemalinis pelėnas]] (*Microtus guatemalensis*)
*[[Giunterio pelėnas]] (*Microtus guentheri*)
*[[Šiaurės Sibiro pelėnas]] (*Microtus hyperboreus*)
*[[Persinis pelėnas]] (*Microtus irani*)
*[[Kininis krūmynų pelėnas]] (*Microtus irene*)
*[[Kadagyninis pelėnas]] (*Microtus juldaschi*)
**Microtus kermanensis*
*[[Tianšaninis pelėnas]] (*Microtus kirgisorum*)
**Microtus leucurus*
**Microtus limnophilus*
*[[Ilgauodegis pelėnas]] (*Microtus longicaudus*)
**Microtus lusitanicus*
*[[Mažosios Azijos pelėnas]] (*Microtus majori*)
*[[Maksimovičiaus pelėnas]] (*Microtus maximowiczii*)
*[[Meksikinis pelėnas]] (*Microtus mexicanus*)
*[[Midendorfo pelėnas]] (*Microtus middendorffi*)
**Microtus miurus*
*[[Mongolinis pelėnas]] (*Microtus mongolicus*)
*[[Kalninis pelėnas]] (*Microtus montanus*)
*[[Japoninis pelėnas]] (*Microtus montebelli*)
**Microtus mujanensis*
*[[Fatio krūmyninis pelėnas]] (*Microtus multiplex*)
*[[Nazarovo pelėnas]] (*Microtus nasarovi*)
**Microtus oaxacensis*
*[[Altajinis pelėnas]] (*Microtus obscurus*)
*[[Prerinis pelėnas]] (*Microtus ochrogaster*)
*[[Pelkinis pelėnas]], arba [[vandeninis pelėnas]] (*Microtus oeconomus*). *'Pav.*'
*[[Pensilvaninis pelėnas]] (*Microtus pennsylvanicus*)
*[[Amerikinis pušynų pelėnas]] (*Microtus pinetorum*)
**Microtus quasiater*
*[[Šiaurės Amerikos vandeninis pelėnas]] (*Microtus richardsoni*)
*[[Pelėnas dvynys]] (*Microtus rossiaemeridionalis*)
*[[Savio urvinis pelėnas]] (*Microtus savii*)
**Microtus schelkovnikovi*
**Microtus sikimensis*
*[[Bendruomeninis pelėnas]] (*Microtus socialis*)
*[[Urvinis pelėnas]] (*Microtus subterraneus*)
*[[Tatrinis pušynų pelėnas]] (*Microtus tatricus*)
**Microtus thomasi*
**Microtus townsendii*
*[[Užkaspinis pelėnas]] (*Microtus transcaspicus*)
**Microtus umbrosus*
**Microtus xanthognathus*

== Lietuvos *Microtus* genties pelėnai ==
*[[Pievinis pelėnas]] (*Microtus agrestis*)
*[[Paprastasis pelėnas]], arba [[dirvinis pelėnas]], [[pilkasis pelėnas]] (*Microtus arvalis*)
*[[Pelkinis pelėnas]], arba [[vandeninis pelėnas]] (*Microtus oeconomus*)
*[[Pelėnas dvynys]] (*Microtus rossiaemeridionalis'')
Kardifo milžinas

**Kardifo milžinas** – viena iš garsiausių Amerikos klastočių, maždaug trijų metrų aukščio akmeninis žmogus, atrastas Kardife (Niujorko valstija), Viljamo C. Njuvelo sodyboje 1869 metų spalio 16 d. šulinį kasusių darbininkų.

Kardifo žmogus tapo daugybės debatų objektu. Vieni teigė, kad tai senovinė statula, kiti – kad suakmenėjęs senovinis žmogus. Ekspertai labai greitai nustatė, kad tai nėra fosilija, tačiau liko neišgirsti. Buvo net manančių, kad tai biblinio Galijoto fosilija. Galiausiai paaiškėjo, kad statulą padarė Niujorko tabako prekiautojas Džordžas Hulas. Akmeninio žmogaus išskaptavimui ir užkasimui jis išleido 2600 dolerių, tačiau vėliau statulą pardavė už 37500 dolerių Deividui Hanumui. Kardifo žmogus buvo nugabentas į Sirakūzus (Niujorkas), kur surengta jo paroda.

Nepaisant mokslininkų pareikštos nuomonės, klastotė pritraukė tiek žmonių, kad šoumenas F. Barnumas pasiūlė 60000 dolerių už galimybę išsinuomoti ją trims mėnesiams. Gavęs neigiamą atsakymą, Barnumas padarė savąjį milžiną ir paskelbė, kad tai ir yra tikrasis, o Kardifo iškasena – klastotė. Laikraščiai išspausdino jo versiją kartu su Hanumo citata „Kiekvieną minutę gimsta lengvatikis“ (*There's a sucker born every minute*). Hanumas turėjo omenyje lengvatikius, mokančius pinigus Barnumui. Vėliau šią citatą klaidingai pradėta priskirti Barnumui.

Deividas Hanumas iškėlė Barnumui bylą, kurios metu 1870 metų vasario 2 paaiškėjo, kad abi statulos yra klastotės. Teismas nusprendė, kad Barnumas negali būti kaltinamas šmeižtu dėl suklastotos statulos pavadinimo suklastota.

Šiuo metu Kardifo Milžinas laikomas Farmerio Muziejaus parodoje Niujorke. Barnumo padaryta kopija laikoma Nuostabiojo Marvino Mechanikos Muziejuje Mičigane.

## Nuorodos
* Skeptiko žodynas: Kardifo milžinas
Archeoraptorius

**Archeoraptorius** () – suklastota fosilija, laikyta trūkstama grandimi tarp dinozaurų ir paukščių. Tariamai rasta Kinijoje 1990 m., o 1999 m. aprašyta *[[National Geographic]]* žurnale kaip „trūkstama grandis sudėtingoje grandinėje, kuri jungia dinozaurus ir paukščius“ (*a true missing link in the complex chain that connects dinosaurs to birds*).
Iš tiesų ji yra dirbtinai padaryta iš dviejų dinozaurų kaulų.

## Nuorodos

* Skeptic's Dictionary: Archaeoraptor
* BBC: „''Piltdown''“ bird fake explained
* Hillary Mayell, Dino Hoax Was Mainly Made of Ancient Bird, Study Says, from the November 20, 2002 National Geographic News.
* ARCHAEORAPTOR STATEMENT , a National Geographic press release, from February 3, 2000.
* Simons, Lewis M., 2000. Archaeoraptor fossil trail.  *National Geographic* 198(4) (October): 128–132.
* DinoData's technical analysis  of the composite.
Gerionas

**Gerionas** () graikų mitologijoje – Chrisaoro ir Kalirojės (Kalirhoja) sūnus. Jis buvo sparnuotas milžinas, kurio kūną sudarė trys žmonių kūnai sujungti per liemenį. Mūšyje jis buvo nenugalimas, nes galėjo šešiose savo rankose vienu metu turėti tris kardus ir tris skydus, arba vienu metu šauti strėlę ir mesti ietis. Turėdamas tris galvas pasižymėjo ir dideliu protu.

Gerionas gyveno Eritėjos saloje, už Heraklio stulpų, į vakarus nuo Viduržemio jūros. Gerijonas laikė dvigalvį šunį Ortrą, kuris buvo Cerberio brolis, ir purpurinių karvių bandą. Bandą saugojo Ortras ir žmogus Euritionas.

## Heraklio žygis
Heraklio dešimtas darbas buvo parvaryti Geriono karves. Keliaudamas jis perėjo Libijos dykumą (Libijos vardu graikai tuomet vadino Afriką), jis buvo taip nualintas karščio, kad iššovė strėlę į Heliją, saulės dievą. Helijas maldavo Heraklio baigti, tada Heraklis pareikalavo auksinės valties, kuria Helijas kiekvieną naktį plaukdavo per jūrą. Heraklis pasinaudojo valtimi, kad pasiektų Eritėją.

Heraklis mėgindamas pavogti bandą, užmušė Ortrą, vėliau Euritioną. Gerijonas atvyko, pagal kai kurias versijas, sužinojęs apie Heraklio veiksmus iš Menoetijo, Hado piemens. Galiausiai Heraklis užmušė ir Gerioną, sukapojęs jo kūną į tris dalis. Pasak kitos versijos, Heraklis Gerioną nušovė Hidros krauju suvilgyta nuodinga strėle.

## Šaltiniai
Kadetai

Terminas **kadetas** (iš  'jaunas') reiškia kelis dalykus:

* kadetas – kažkas jaunas, pvz., sportininkų kategorija pagal amžių (13-15 metų);
* kadetas – feodalinėje Prancūzijoje ir Prūsijoje jaunas bajoras, tarnaujantis kareiviu ir laukiantis, kol gaus karininko laipsnį;
* kadetas – kai kuriose šalyse karinės mokyklos studentas, kursantas;
* kadetas – karinis laipsnis Austrijos-Vengrijos imperijoje iki 1914 m., atitikęs tuometinį Rusijos armijos praporščiką.

## Homonimai
* kadetas – carinės Rusijos konstitucinių demokratų partijos narys.
Kalirojė

Graikų mitologijoje **Kalirojės** arba **Kalirhojės**, **Kalirhojos** vardu minimi trys personažai.
* Okeanidė arba Najadė, Okeano ir Tetijos dukra. Kolirojė turėjo tris vyrus: Chrisaorą, Neilą ir Poseidoną. Ji buva viena iš trijų tiriečiečių protėvių (*Tyre*; Tiro miestas) kartu su Abarbarėja ir Drosera.

### Vaikai
* Su Chrisaoru:
# Gerionas;
# Echidna.
* Su Neilu:
# Chionė.
* Su Poseidonu:
# Minijas.
* Achelojo duktė, Alkmajono žmona. Ji išmeldė Dzeuso, kad jos vaikai Akarnanas ir Amfoteras greičiau augtų ir galėtų atkeršyti tėvo žudikui.
* Kalidonijos moteris, kuri ižeidė Dioniso žynį, kuris grasino visas Kalidonijos moteris užkrėsti beprotybe. Žynys įsakė paaukoti Kalirhoję, bet ji pati nusižudė. Kalirhojė įšoko į šulinį, kuris vėliau buvo pavadintas jos vardu.
Chrisaoras

**Chrisaoras** (gr. Χρυσάωρ, „auksinis kardas“) graikų mitologijoje – milžinas, Poseidono ir Medūzos sūnus. Chrisaoras turėjo sūnų Gerioną su Kaliroje, Okeano dukra.

Chrisaoro ir jo brolio Pegaso gimimas buvo neįprastas. Persėjui nukirtus Medūzos galvą, iš jos kaklo iššoko milžinas Chrisaoras ir Pegasas, sparnuotas arklys. Poseidonas išprievartavo Medūzą, kažkada buvusią gražią merginą, Atėnės šventykloje, manoma, kad iš to ir gimė Chrisaoras. Jų gimimas yra kažkuo panašus į Atėnės, kuri iššoko iš Dzeuso galvos, Hefaistui ją praskėlus. Pagal kitą versiją jie gimė iš Medūzos kraujo nulašėjusio žemėn, tokiu atveju Poseidonas nebūtų jų tėvas.
Bankomatas

**Bankomatas** (ATM – automated teller machine) – elektroninis įrenginys, kuriuo banko klientas gali išsiimti grynuosiuos pinigus.

## Istorija
**1960** – „New York's First National City Bank“ (šiuo metu – „CitiBank“) keliuose savo banko skyriuose instaliuoja vadinamuosius bankografus. Jais klientai gali sumokėti už komunalinius mokesčius be klientų aptarnavimo specialisto (teller) pagalbos.
 
**1967** – instaliuojamas pirmasis grynųjų pinigų išdavimo automatas. Pirmąjį tokį bankomatą sukūrė įmonė „De La Rue Instruments“. Jį įrengė „Barclays Bank“ savo padalinyje Londono apylinkėse. Šis automatas buvo pavadintas De La Rue Automatinė pinigų gryninimo sistema (De La Rue Automatic Cash System- DACS). Jame pinigams išgryninti buvo naudojami banko čekiai.

**1968** – kortelių pritaikymas: „Barclay“ ir keletas kitų bankų pristato mašiną, kurioje naudojama plastikinė banko kortelė. Šias korteles buvo galima panaudoti tik vieną kartą, nes bankomatas „prarydavo“ kortelę ir kitam pinigų gryninimui banke reikėdavo išsiimti kitą kortelę.

**Pirmieji Diebold bankomatai – TABS mašinos**.

**1969** – pirmą kartą bankomate panaudotos magnetinės kortelės: Niujorko „Chemical Bank“ Docutel įrengia pirmąjį bankomatą, kuriame grynieji pinigai išduodami, naudojant plastikinę kortelę su magnetine juostele.

„Chemical Bank“ reklaminė kampanija skelbė: „Rugsėjo 2 d. mūsų bankas atsidarys 9:00 ir daugiau niekada nebeužsidarys!“

Kiti gamintojai taip pat pradėjo gaminti bankomatus, tačiau Docutel buvo pirmasis, gavęs patentą ir pripažintas modernių magnetinių technologijų panaudojimo bankomatuose išradėju. Šiuo metu jo pirmasis bankomatas saugomas Smithsonian Nacionaliniam Amerikos Istorijos muziejuje.

Įdomu, kad iš pradžių to laikotarpio bankininkai skeptiškai vertino bankomatų atsiradimą. Visų pirma dėl kainos, kuri tuo metu siekė 8000 dolerių (iš esmės tai buvo brangiau nei samdyti žmogų). Be to, bankininkai teigė, kad jų klientams labiau patinka bendrauti su žmonėmis, o ne su mašinomis. Galiausiai jie sakė norį, kad klientai lankytųsi bankų skyriuose, nes tai suteikia galimybę ugdyti klientų lojalumą ir parduoti daugiau produktų.

**1971** m. – pirmasis tikrasis bankomatas: Docutelis pristato „Total Teller“ pavadintą bankomatą, kuris yra pirmasis visiškai funkcionuojantis bankomatas.

**1973** m. prasideda sparti bankomatų plėtra: 1973 m. pabaigoje JAV įrengta jau 2000 bankomatų (dauguma sukurti Docutelio). Jie parduodami po 30 000 dolerių.

## Pirmasis bankomatas Lietuvoje
Pirmąjį bankomatą Lietuvoje įrengė SEB Vilniaus bankas 1995 m. rugsėjo 19 d. Jis priėmė mokėjimo korteles VISA, buvo galima išsiimti vieno nominalo banknotus. Į pirmąjį bankomatą bankas skelbė investavęs 60 tūkst. litų.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Bankomatų istorija 
* Kas pirmasis išrado bankomatus?
Kvepalai: vieno žudiko istorija

**Kvepalai: vieno žudiko istorija** () – 1985 metais išleistas vokiečių rašytojo Patriko Ziuskindo (*Patrick Süskind*) romanas.

## Adaptacijos
2006 m. išleista romano ekranizacija, filmas „Kvepalai. Vieno žudiko istorija“.

## Nuorodos
* Vokiečių knygos fanų svetainė
Cefeidė

**Cefeidė** – kintamosios žvaigždės tipas, kuriam būdingas taisyklingas ir periodiškas ryškio (ir spektro) kitimas). Jų absoliutus ryškis priklauso nuo periodo. Todėl matuojant regimąjį ryškį (kuris priklauso nuo atstumo) galima nustatyti, kiek toli nuo stebėtojo yra toji cefeidė. Cefeidės tinka matuoti atstumams tiek iki mūsų galaktikos dalių, tiek ir iki kitų galaktikų, jei ten dar matyti atskiros žvaigždės ir yra cefeidžių.

Atstumas iki žvaigždės apytikriai įvertinamas pagal bandymais nustatytą formulę

:  5 \ log \ d = V + 4.42 \ log P - 3.43 (B-V) + 7.15

kur *P* yra pulsavimo periodas, o *B* ir *V* Džonsono mėlynasis () ir regimasis ryškiai. Tuomet *d* yra atstumas iki žvaigždės.

Yra keletas cefeidžių tipų kurių ryškio priklausomybė nuo periodo šiek tiek skiriasi, bet nelabai daug ir šiuos tipus galima nustatyti.

## Šaltiniai
Miridė

**Miridė** – kintamosios žvaigždės tipas, kuriam būdingas beveik taisyklingas gana didelis periodas. Tai yra raudonosios milžinės (rečiau supermilžinės) – spektrinė klasė M, N, S. Pavadinimas kilo iš pirmos tokios atrastos žvaigždės – Miros.

Miridžių periodas 80-1000 žemės dienų, ryškio amplitudė didelė – 2-7 ryškiai, žvaigždžių amžius didelis. Tokių žvaigždžių masė mažesnė nei dvi Saulės masės. Periodas priklauso nuo masės ir spindulio.
Mėlynžiedis laumžirgis

**Mėlynžiedis laumžirgis** (*Aeshna cyanea*) – laumžirgių (*Aeshnidae*) šeimos vabzdys.

Kūno ilgis siekia 65–80 mm, išskėsti sparnai – 95–110 mm ilgio. Kakta su ryškiai juoda T formos dėme. Krūtinės priekinė dalis su 2 pailgomis geltonomis ar žaliomis dėmėmis; šonai su juodomis juostomis. Patinų pilvelis iš viršaus su žaliomis, o iš šonų su mėlynomis dėmėmis; patelių šios visos dėmės žalios.

Sutinkami ežerų ir tvenkinių pakrantėse; šios rūšies patinai gina savo teritorijas. Lervos gyvena stovinčiame vandenyje, priaugusiame žolių.

Rūšies arealas apima Europą, Mažąją Aziją ir Šiaurės Afriką. Europoje (taip pat Lietuvoje) tai viena dažnesnių laumžirgių rūšių.


Image:Aeshna_cyanea_-_head_close-up_(aka).jpg|Mėlynžiedžio laumžirgio galva
Aeshna cyanea-mo.jpg|Patinėlis
Aeshna_cyanea_female_1.jpg|Mėlynžiedžio laumžirgio patelė
Aeshna cyanea-fs.jpg|Patelė deda kiaušinius
Image:Aeshna_cyanea_-_larva_(aka).jpg|Mėlynžiedžio laumžirgio lerva
Aeshna cyanea.webm|Patelė valgo vapsvą, *Vespula vulgaris*


## Išnašos
Karališkasis laumžirgis

**Karališkasis laumžirgis** (*Anax parthenope*) – laumžirgių (*Aeshnidae*) šeimos vabzdys. Įrašytas į Lietuvos raudonąją knygą. Tai išnykstanti pietinė rūšis, ikiledynmečio reliktas. 

Lietuvoje rastas Vilniuje (prie Žaliųjų ežerų), Varėnos, Lazdijų raj. ir kt. Lervos gyvena stovinčio vandens ir pratakiuose telkiniuose, tarp povandeninių augalų. Plėšrios, vystosi 1-2 metus. Suaugėliai skraido liepos – rugpjūčio mėn. Geri lakūnai, skrenda toli nuo vandens. Minta vabzdžiais.
Rudeninis laumžirgis

**Rudeninis laumžirgis** (*Aeshna mixta*) – laumžirgių (*Aeshnidae*) šeimos vabzdys.

Kūno ilgis siekia 60 mm, išskleisti sparnai – 85 mm ilgio. Abiejų lyčių individų pilvelis itin margas: patinų su mėlynomis dėmelėmis, o patelių – su gelsvomis.

Rūšies arealas apima Europą (išskyrus šiaurinius kraštus), Šiaurės Afriką, Artimuosius Rytus ir Aziją. Randamas ir Lietuvoje.

## Išnašos
Keturtaškė skėtė

**Keturtaškė skėtė** (*Libellula quadrimaculata*) – skėčių (*Libellulidae*) šeimos vabzdys. Kūno ilgis siekia 40–50
mm, išskleisti sparnai – 70–85 mm ilgio.

Paplitusi Europoje, Artimuosiuose Rytuose, palearktinėje Azijos dalyje ir Šiaurės Amerikoje. Lietuvoje dažna rūšis.

Lervos gyvena stovinčiame ar silpnai tekančiame vandenyje.

## Išnašos
Rusvoji skėtė

**Rusvoji skėtė** (*Libellula fulva*) – skėčių (*Libellulidae*) šeimos vabzdys.

Kūno ilgis siekia 45 mm, išskleisti sparnai – 90 mm ilgio. Patinų pilveliai yra šviesiai mėlynos, o patelių – rusvos spalvos.

Rūšies arealas apima Europą (randama ir Lietuvoje).

Lervos gyvena stovinčiame ar silpnai tekančiame vandenyje.

## Išnašos
Plokščioji skėtė

**Plokščioji skėtė** (*Libellula depressa*) – skėčių (*Libellulidae*) šeimos vabzdys.

Abiejų lyčių individų išvaizda kiek skiriasi: patinų pilveliai yra šviesiai mėlyni, o patelių – rusvi. Pilvelis platus, plokščias. Kūno ilgis siekia 40–45 mm, išskėsti sparnai – 70–80 mm ilgio. Patinų pilvelio pirmojo segmento apačioje yra išauga.

Lervos gyvena stovinčiame ar silpnai tekančiame vandenyje. Najadės vystosi iki trejų metų. Suaugėliai skraido netoliese stovinčio vandens telkinių.

Rūšies arealas apima Europą (taip pat Lietuvą) ir Artimuosius Rytus.

## Išnašos
Šarvuotoji skėtė

**Šarvuotoji skėtė** (*Leucorrhinia pectoralis*) – skėčių (*Libellulidae*) šeimos vabzdys. Nuo kitų skėčių genties rūšių atskiriamas pagal geltoną dėmę ant pilvelio nugarinės pusės. Būna 32-39 mm ilgio.

## Šaltiniai
Imperatoriškasis laumžirgis

**Imperatoriškasis laumžirgis **, sin. **didysis karališkasis laumžirgis** (, , ) – laumžirgių (*Aeshnidae*) šeimos vabzdys. Įrašytas į Lietuvos raudonąją knygą. 

Lervos plėšrios, vystosi 1-2 metus, gyvena pratakiuose vandens telkiniuose, tarp povandeninių augalų. Suaugėliai skraido birželio – rugsėjo mėnesiais. 

Lietuvoje nepakankamai ištirta, negausi, reliktinė pietinė rūšis. Rasta Vilniuje (prie Žaliųjų ežerų), Lazdijų, Švenčionių, Ignalinos, Varėnos, Kelmės rajonuose ir kitur.
Tinkliškoji skėtė

**Tinkliškoji skėtė** (*Orthetrum cancellatum*) – skėčių (*Libellulidae*) šeimos vabzdys.

Kūno ilgis siekia 45–55 mm, išskleisti sparnai – 90 mm ilgio. Patinų pilveliai šviesiai mėlynos spalvos, išskyrus juodus galus, o patelių – žaliai
rusvi su būdingu juodu „rėmeliu“ šonuose.

Paplitusi Europoje, įskaitant Lietuvą, bei Azijoje.

## Išnašos
Paprastoji skėtė

**Paprastoji skėtė** (*Sympetrum vulgatum*) – skėčių (*Libellulidae*) šeimos vabzdys.

Kūno ilgis siekia 40 mm, išskleisti sparnai – 65 mm ilgio. Patinų pilveliai yra skaisčiai raudonos, o patelių – rusvai gelsvos spalvos.

Gausiai paplitusi Europoje (aptinkama ir Lietuvoje), išskyrus vakarinius kraštus, bei Azijoje.

## Išnašos
Didžioji skėtė

**Didžioji skėtė** (*Sympetrum striolatum*) – skėčių (*Libellulidae*) šeimos vabzdys.

Kūno ilgis siekia 45 mm, o išskleisti sparnai – 65–70 mm ilgio. Patinų pilveliai yra skaisčiai raudoni, o patelių – rusvai pilki (šonuose gelsvi).

Gausiai paplitusi Europoje (randama ir Lietuvoje), išskyrus šiaurinius kraštus, taip pat Šiaurės Afrikoje ir Azijoje.

## Išnašos
Geltonsparnė skėtė

**Geltonsparnė skėtė** (*Sympetrum flaveolum*) – skėčių (*Libellulidae*) šeimos vabzdys.

Geltonsparnių skėčių patinų ir patelių išvaizda kiek skiriasi. Patinų pilveliai raudonos spalvos, ant sparnų esama ryškių geltonų pamatinių dėmių, o patelių pilveliai rusvos spalvos, ant sparnų – nedidelės geltonos dėmės. Kūno ilgis siekia 35 mm, išskleisti sparnai – 50–60 mm ilgio.

Paplitusi Europoje (taip pat ir Lietuvoje) bei palearktinėje Azijos dalyje iki pat Tolimųjų Rytų.

Pasitaiko, kad suaugėliai, susitelkę į būrius, kuriuose esama po keletą tūkstančių inidvidų, pavasarį migruoja į šiaurinius rajonus.

## Išnašos
Kruvinoji skėtė

**Kruvinoji skėtė** (*Sympetrum sanguineum*) – skėčių (*Libellulidae*) šeimos vabzdys.

Kūno ilgis siekia 35–40 mm, o išskleisti sparnai – 50–60 mm ilgio. Abiejų lyčių individų išvaizda kiek skiriasi: patinų pilveliai yra skaisčiai raudoni, o patelių – rusvai gelsvi (šonuose geltoni).

Kruvinosios skėtės arealas apima Europą (taip pat Lietuvą) ir Artimuosius Rytus.

## Išnašos
Oreadės

**Oreadės** (ὄρος, „kalnas“) graikų mitologijoje – nimfos gyvenančios kalnuose. Jos minimos kaip Afroditės palydovės.

### Oreadės
# Britomartija
# Echo
# Idaja (*tikėtina*)
# Kinosura
# Oenonė
* Plejadės
# Aero
# Asteropė
# Driopė
# Elektra
# Maja
# Meropė
# Taigetė 
# Celaeno 
# Alkionė
Pasaginė strėliukė

**Pasaginė strėliukė** (*Coenagrion puella*) – tikrųjų strėliukių (*Coenagrionidae*) šeimos vabzdys.

Kūno ilgis siekia 35 mm, o išskėsti sparnai – 45 mm ilgio.

Neretai randama prie stovinčio vandens telkinių. Lervos gyvena stovinčiame vandenyje.

Rūšies arealas apima Europą (viena dažniausių žirgelių rūšių), be to, aptinkama pietvakariniuose Sibiro rajonuose. Gyvena ir Lietuvoje.

## Išnašos
Elegantiškoji strėliukė

**Elegantiškoji strėliukė** (*Ischnura elegans*) – strėliukių (*Coenagrionidae*) šeimos vabzdys. Išskėsti sparnai – maždaug 45 mm ilgio.

Rūšies arealas apima Europą (randama ir Lietuvoje), Centrinę Aziją ir Sibirą (iki Baikalo).

Lervos gyvena stovinčiame ar lėtai tekančiame vandenyje.

## Išnašos
Feniksas

**Feniksas** – šventas mitinis paukštis kai kurių tautų mitologijoje.

## Egiptiečių mitologijoje
Egiptiečių mitologijoje feniksas – atgimimo simbolis. Vaizduojamas kaip gandras ar garnys ir vadinamas **benu**. Jis minimas ir Mirusiųjų knygoje.

Buvo tikima, kad jis gyvena 500 ar 1461 metus. Feniksas yra vyriškos giminės paukštis, turintis labai gražias auksines ir raudonos spalvos plunksnas. Apibūdinamas kaip vienas iš Saulės dievo Ra pavidalų ir garbintas Atumo ir Ra šventyklose. Kaip ir Saulės dievas, paukštis *benu* sukūrė pats save. Savo gyvenimo ciklo pabaigoje paukštis susineša lizdą iš cinamono šakelių, kuriame pats susidegina. Lizdas ir paukštis virsta pelenais, iš kurių iškyla naujas jaunas feniksas. Naujasis paukštis surenka senojo pelenus į kiaušinį iš miros ir nugabena į Egipte esantį Heliopolio miestą (graikiškai – *Saulės miestas*).

## Graikų ir Romėnų mitologijoje
Graikai egiptietišką žodį *benu* pritaikė savo reikmėms (perėmė antrąją jo reikšmę – datulė), o šį mitinį paukštį pavadino **phoinix** (graik. *tamsiai [[raudona]]s*).

Graikai ir romėnai feniksą vaizdavo labiau panašų  į gaidį ar erelį. Ši mitinė būtybė kas 500 metų susidegindavusi ir prisikeldavusi iš savo pelenų. Pagal graikų mitologiją, feniksas gyveno Arabijoje šalia šulinio. Auštant šis paukštis prausėsi šulinyje, o graikų Saulės dievas Apolonas (dar žinomas kaip Helijas) sustabdė savo karietą (Saulę), norėdamas jo pasiklausyti.

## Kinų mitologijoje
Kinų mitologijoje minimas paukštis **Juan-ču** (*karščio paukštis*). Manyta, kad šio paukščio pasirodymas reiškia gerovę ir aukštą moralės lygį valstybėje.

## Kilmė
Manoma, kad egiptiečių ir graikų fenikso kilmė yra susijusi su viena Afrikoje gyvenančia paukščių rūšimi. Šie paukščiai suka lizdus druskingose žemumose, kuriose yra per karšta kiaušiniams ir paukščiukams. Todėl ši sparnuočių rūšis susipila nedidelius pylimus, kur temperatūra yra šiek tiek žemesnė, ir sudeda kiaušinius. Karšto oro sūkuriai, susidarantys aplink lizdą-pylimą, yra labai panašūs į ugnies liežuvių šėlsmą.
Mėlynoji strėliukė

**Mėlynoji strėliukė** (*Enallagma cyathigerum*) – strėliukių (*Coenagrionidae*) šeimos vabzdys. Patinas mėlynas su juodu piešiniu, patelė šviesiai rusva ar rausva su juodu piešiniu. Lervos gyvena stovinčiame ar lėtai tekančiame vandenyje.
Linus Torvalds

**Linusas Benediktas Torvaldsas** (*Linus Benedict Torvalds*; g. 1969 m. gruodžio 28 d. Helsinkyje, Suomija) – Linux branduolio kūrėjas ir ligšiolinis koordinatorius.

## Biografija
Torvaldsas išgarsėjo 1991 m. būdamas 21-erių metų amžiaus, kai dar būdamas Helsinkio universiteto informatikos studentas, nusivylė savo pirmojo personalinio kompiuterio operacine sistema MS-DOS ir sukūrė personaliniam kompiuteriui skirtą UNIX klasės operacinės sistemos branduolį C kalba – Linux. 

1996 m. liepos 9 d. išplatino Linux branduolį 2.0.

## Šeima
Linuso Torvaldso tėvai yra Suomijos švedai. L. Torvaldsas vedęs, turi tris dukteris (gimusios 1996, 1998, 2000 m.). Žmona – šešis kartus Suomijos karatė čempionė Tove Torvalds. Šiuo metu gyvena JAV.

## Apdovanojimai
* 1997: Nokia Foundation Award
* 1997: **Lifetime Achievement Award** (nepainioti su Lifetime Achievement Award - **NARAS** muzikiniu apdovanojimu), Uniforum, žiūrėti Uniforum spaudos pranešimai 
* 1999: Stockholmo u. garbės daktaras (h. c.), žiūrėti http://www.pro-linux.de/news/1999/579.html
* 1999: žurnalo PC Magazin (VFR) Metų žmogus, žiūrėti http://www.pro-linux.de/news/1999/840.html
* 2000: Reader's Digest 2000 metų Europietis, žiūrėti http://www.pro-linux.de/news/2000/2545.html
* 2001: Takeda apdovanojimas (kartu su Richard Stallman bei Sakamura), žiūrėti http://www.pro-linux.de/news/2001/3714.html , http://www.takeda-foundation.jp/en/award/takeda/2001/recipient.html 
* 2004: Economist-Award

## Nuorodos
Kruvinoji strėliukė

**Kruvinoji strėliukė**, arba **raudonoji pirosoma** (*Pyrrhosoma nymphula*) – strėliukių (*Coenagrionidae*) šeimos vabzdys. 

Pilvelis ryškiai rausvas. Lervos gyvena stovinčio vandens ir mažai pratakiuose baseinuose. Suaugėliai skraido pakrantėse, paunksmėje tarp augalų, gegužės – rugpjūčio mėn. Minta smulkiais vabzdžiais. Nepaisant ryškios spalvos šią strėliukę sunku pastebėti, nes ji dažniausiai slepiasi tarp augalų.

Lietuvoje reta, nepakankamai ištirta rūšis.
Gražioji strėliukė

**Gražioji strėliukė** (*Coenagrion pulchellum*) – tikrųjų strėliukių (*Coenagrionidae*) šeimos vabzdys.

Išskėsti sparnai yra apytikriai 50 mm ilgio. Lervos gyvena stovinčiame vandenyje.

Rūšies arealas apima Europą (taip pat Lietuvą), Centrinę Aziją ir pietinį Sibirą.

## Išnašos
Blizgančioji gražutė

**Blizgančioji gražutė** (*Calopteryx splendens*) – gražučių (*Calopterygidae*) šeimos vabzdys. Pilvelis 34-38 mm ilgio. Patinų sparnų vidurys su mėlyna juosta. Skraido upių ir upelių pakrantėmis, bet nuo vandens toliau nenuskrenda.
Didžioji strėliukė

**Didžioji strėliukė** (*Chalcolestes viridis*) – žaliųjų strėliukių (*Lestidae*) šeimos vabzdys. Kūno ilgis siekia 45 mm, išskėsti sparnai – 60 mm ilgio.

Rūšies arealas apima Europą (taip pat Lietuvą), išskyrus šiaurinius kraštus.

## Išnašos
Melsvapilvė skėtė

**Melsvapilvė skėtė** (*Orthetrum coerulescens*) – skėčių (*Libellulidae*) šeimos vabzdys.

Kūno ilgis siekia 50–55 mm, išskleisti sparnai – apytikriai 70 mm ilgio. Patinų pilveliai yra šviesiai mėlynos spalvos, o patelių – pilkai rusvos.

Paplitusi Europoje (randama ir Lietuvoje).

## Išnašos
Bukovina

**Bukovina** (, , ) – istorinė sritis dabartinės Rumunijos ir Ukrainos teritorijose, tarp Karpatų kalnų ir Dniestro vidurupio, buvusio istorinio regiono – Moldavijos kunigaikštystės – dalis.

## Geografinė padėtis
Dabartiniais laikais Bukovinos šiaurinę dalį apima Ukrainos Černivcių srities didesnioji vakarinė dalis, o Rumunijoje pietinę Bukovinos dalį apima Sučavos apskrities didesnioji šiaurės vakarinė dalis, įskaitant Sučavos miestą. Į rytus nuo Bukovinos yra Besarabijos, o šiaurės vakaruose – Galicijos istorinė sritis. Bukovinos istorinis regionas pietvakariuose ribojasi su Transilvanija. Didesniąją pietvakarių dalį apima Rytų Karpatų kalnai.

## Pavadinimo kilmė
Pavadinimas slaviškos kilmės (rus. k. *бук* 'bukas'). Pavadinimas pradėtas oficialiai vartoti tik nuo 1775 m., kai teritorija atiteko Austrijos Habsburgams.

## Istorija
Romos imperijos laikais tai buvo Dakijos teritorija, V a. atkeliavo avarai, V-VI a. – slavai. X-XI a. vėlesnės Bukovinos žemės priklausė Kijevo Rusiai, vėliau buvo Haličo-Volynės kunigaikštystės dalis, susilpnėjus pastarajai, trumpai valdė Vengrija.

XIV a. viduryje Bukovina buvo Moldavijos kunigaikštystės dalis (sostinė Sučava). Būtent tuo metu Steponas III Didysis pastatė gražiausius šio krašto vienuolynus (*Moldoviţa*, *Putna*, *Suceviţa*, *Voroneţ*). Į teritoriją tuo metu pretendavo ir Lenkija, kuri surengė keletą karo žygių.

Nuo XVI a. teritoriją okupavo Osmanų imperija, nuo 1769 m. – Rusijos imperija, 1774 m. – Austrija. Pagal Bukarešto sutartį 1812 m. šiaurinė Bukovinos dalis atiteko Rusijai. Nuo 1849 m. – Bukovinos hercogystė Austrijos sudėtyje.

Po Pirmojo pasaulinio karo Bukovina kartu su Besarabija atiteko Rumunijai. 1940 m. šiaurinę Bukovinos dalį okupavo Tarybų Sąjunga; okupuota teritorija vėliau prijungta prie Ukrainos TSR.

## Demografija
1940 m. duomenimis, Bukovinoje gyveno apie 100 000 Bukovinos vokiečių, taip pat gyventa vengrų. 2001–2002 m. duomenimis, pietinėje dalyje dominuoja rumunai, šiaurinėje – ukrainiečiai bei negausios rusų, lenkų ir žydų bendruomenės.

## Galerija

Vaizdas:Prislop_pass08.jpg|Bukovinos kraštovaizdis palei Bistricos upę prie Prislopo perėjos
Vaizdas:Austria-Hungary_map_new.svg|Bukovina Austrijos-Vengrijos sudėtyje, pažymėta skaičiumi - **2**
Vaizdas:Wappen_Herzogtum_Bukowina.png|Bukovinos hercogystės herbas
Vaizdas:Bucov.png|Bukovinos tautinė sudėtis 1930 m.
Vaizdas:Bucovethn.png|Pietų ir Šiaurės Bukovinos tautinė sudėtis 2001-2002 m.
Vaizdas:Bucovina_division.svg|Bukovinos padalijimas 1940 m. birželio 28 d.
Vaizdas:Bucovina_Romania.svg|Pietinė Bukovinos dalis dabar priklauso Rumunijai


## Taip pat skaitykite
* Budžakas

## Šaltiniai
Nilas (mitologija)

Graikų mitologijoje **Nilas** – Nilo upės dievas. Jis buvo Okeano ir Tetijos sūnus. Egiptiečių mitologijoje jo ekvivalentas – Hapis. Jo vaikai: Memfidė, Libijos motina, Chionė, Anipė, Kaliadnė (gali būti) ir Polikso. Jis turėjo nedidelę reikšmę graikų mitologijoje, kadangi simbolizavo Egipto upę Nilą.