open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Abakas (architektūra)

: *Kitos reikšmės – [[Abakas (reikšmės)]].*
**Abakas** – kolonos kvadratinės plokštės pavidalo viršutinė kapitelio dalis. Abakas laiko architravą, arkos galus. Būna masyvus, dorėniškojo ir jonėniškojo orderių – lygus, išlenktas, korintiškojo orderio – profiliuotas. Abakas perduoda perdangos apkrovą kolonai. Kartais būna su juostele ar kitokioms dekoratyvinėmis puošmenomis.

### Pagrindiniai tipai:

Vaizdas:abakas doreniskasis.png|Dorėniškasis
Vaizdas:abakas joneniskasis.png|Jonėniškasis
Vaizdas:abakas korintiskasis.png|Korintiškasis
Vaizdas:abakas toskaniskasis.png|Toskaniškasis


## Šaltiniai
Uoksai (reikšmės)

Žodis **uoksai** gali reikšti:
* kaimą:
** Panevėžio rajone:
*** Uoksai;
*** Uoksų viensėdis;
** Šilutės rajone.

## Taip pat
* uoksas – ertmė medyje,
* uoksas – šautuvo ar kito šaunamojo ginklo dalis.
Šilininkai (reikšmės)

**Šilininkais** vadinami kaimai:

## Lietuva
* Klaipėdos rajone;
* Molėtų rajone;
* Raseinių rajone;
* Šakių rajone;
* Šilutės rajone:
** Juknaičių seniūnijoje,
** Saugų seniūnijoje,
** Švėkšnos seniūnijoje.

## Rusija

Kaliningrado srityje:
* Krasnoznamensko rajone:
** Šilininkai (Chlebnikovas),
** Šilininkai (Samarskojė);
* Šilininkai (Zalesė) Nemano rajone;
* Šilininkai (Vysokojė) Nesterovo rajone;
* Polesko rajone:
** Naujieji Susimilkiai,
** Senieji Susimilkiai.
Vilkėnas II

**Vilkėnas II** – kaimas Šilutės rajono savivaldybėje, 3 km į pietryčius nuo Švėkšnos, abipus kelio Švėkšna – Šyliai, vakariniame pakraštyje teka Švėkšnalė (Ašvos deš. intakas). Ribojasi su Vilkėno, Gedikų, Vilkų Kampo, Šiaulių, Vilkėno I kaimais.

## Istorija

1880 m. Vilkėno II kaimo teritorijoje minimas vienkiemis.

1997 m. Vilkėno II kaime buvo 2 ūkiai, 4 gyventojai.

## Gyventojai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* 
* 
* Šilutės kraštas. Enciklopedinis žodynas. – Prūsija. Šilutė. 2000.
Vilkėnas III

**Vilkėnas III** – kaimas Šilutės rajono savivaldybėje, 4 km į pietryčius nuo Švėkšnos, prie kelio Švėkšna – Šyliai, Ašvos upės dešiniajame krante. Yra viena sodyba. Ribojasi su Vilkų Kampo, Gedikų, Šiaudėnų II, Pūzraviečių, Nautiltės kaimais.

## Gyventojai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* 
*
Ketubah

**Ketubahas** – judėjų vedybinis kontraktas. Juo judėjas įsipareigoja savo žmonai (judėjai) ją maitinti, rengti, bedrauti su ja, ją mylėti. Judėjė surašo savo įsipareigojimus vyrui – būti paklusnia, auginti vaikus, maitinti šeimą bei rūpintis šeimos reikalais. Judėjas *Ketubahe* pasilieka galimybę be žmonos sutikimo su ja išsiskirti, tačiau tam įvykus judėjas privalėtų judėjai sumokėti susitartą pinigų sumą bei išrašyti jai išsiskirimo raštą *[[Get]]*. Jei jiems gyvenant kartu judėjas mirtų anksčiau savo žmonos, našle tapusi žmona galėtų pasiimti visus pinigus, pardavus jų bendąjį būstą.

Judėjų namuose dažnai galima rasti vestuvių kontraktą, pakabintą ant sienos, kaip simbolį, kad ši judėjų šeima yra tvirta bei laiminga. Šiais laikais Ketubahas nebėra žydų vedybų ceremonijos dalis, tačiau seniau vedybos be Ketubah kontrakto buvo neįmanomos.

## Nuorodos
* 1750 m. Trakų karaimų ketubahas 
* 1867 m. Vilniaus žydų ketubahas 
* Ketubako pasižadėjimai
Eumelas

**Eumelo** vardu graikų mitologijoje žinomi keli žmonės:
# Eumelas paveldėjo Ferės sostą iš Adrasto. Jis vadovavo Ferės ir Jolko kariams Trojos kare graikų pusėje.
# Kitas Eumelas buvo Iptimės vyras ir Admeto bei Alcestės sūnus. Jis laimėjo karinių vežimų varžybas per Achilo laidotuves. Jis taip pat buvo vienas iš graikų, kurie su Trojos arkliu pateko į Troją.
# Dar kitas Eumelas buvo Antėjo tėvas.
Halaesas

Graikų mitologijoje **Halaesas** buvo Agamemnono bendražygis Trojos kare. Po karo iškeliavo į Italiją, kur įkūrė Falerijų miestą (dabar Civita Castellana). Jis taip pat kariavo prieš Enėją.
HK Liepājas Metalurgs

**HK Liepajas Metalurgs** – Latvijos ledo ritulio lygos komanda, Liepojos „Metalurgs“ futbolo ir ledo ritulio klubo dalis.

## Žaidėjai

## Titulai
Dukart Latvijos ledo ritulio lygos nugalėtoja – 2000 ir 2002m.

## Nuorodos
*
Nestoras

Graikų mitologijoje **Nestoras iš Gerenijos** () buvo Pilo karaliaus Nelėjo ir Chloridės sūnus. Jis tapo karaliumi, kai Heraklis nužudė Nelėją ir visus Nestoro brolius ir seseris.

Nestoras buvo vienas iš argonautų, padėjo kovoti su kentaurais, dalyvavo Kalidono šerno medžioklėje. Jis ir jo sūnūs Antilochas bei Trasimedas achajų pusėje dalyvavo Trojos kare. Nors Nestoras karui prasidėjus jau buvo labai senas, jis pasižymėjo savo drąsa ir iškalba. „Iliadoje“ jis dažnai patarinėja jaunesniems kariams, taip pat pataria susitaikyti Agamemnonui ir Achilui. Jis buvo per senas, kad galėtų pats stoti į mūšį, tačiau vadovavo Pilo kariams iš savo karinio vežimo, vienas iš jo žirgų krito nuo Pario iššautos strėlės. Jis taip pat turėjo gryno aukso skydą. Homeras dažnai prie jo vardo prideda epitetą „Gerenijos raitelis“.
Algimantas Maknys

**Algimantas Maknys** (g. 1949 m. rugsėjo 29 d. Dvarciškės kaime, Lazdijų rajonas) – Druskininkų politinis veikėjas.

## Biografija
1967 m. baigė Druskininkų miesto 1-ąją vidurinę mokyklą, 1972 m. – Kauno politechnikos institutą, elektromechanikas.

UAB „Druskininkų statyba“ ekonomistas, nuo 2000 m. AB „Druskininkų statyba” direktoriaus pavaduotojas ekonomikai.

1987–1988 m. Druskininkų miesto tarybos deputatas, 1997–2000 m. Druskininkų miesto savivaldybės tarybos, 2000–2003 m. Druskininkų savivaldybės tarybos narys, Ekonomikos ir finansų komiteto pirmininkas, Savivaldybės valdybos narys, nuo 1997 iki 2000 m. Druskininkų savivaldybės meras.

Nuo 1993 m. Tėvynės sąjungos (Lietuvos konservatorių) narys.

Vedęs; žmona Zinaida, vaikai Marius, Virginija, Algimantas, Aurelija.

## Šaltiniai
A Perfect Circle

**A Perfect Circle** – alternatyvaus roko grupė iš JAV. Grupė gyvuoja nuo 1999 m.

Grupę sudaro penki nariai:
* Maynard James Keenan,
* Billy Howerdel,
* Josh Freese
* Jeordie White,
* James Iha.

## Diskografija

### Albumai
* 2000 m. „Mer de Noms“
* 2003 m. „Thirteenth Step“
* 2004 m. „eMOTIVe“
* 2005 m. „aMOTION“

## Nuorodos
*
Pat Riley

**Patrick James „Pat“ Riley** (g. 1945 m. kovo 20 d. Rome, Niujorko valstijoje) – Majamio „Heat“ komandos prezidentas. Prieš dirbdamas Majamyje jis treniravo Los Andželo „Lakers“ ir Niujorko „Knicks“ komandas. 1996 m. renkant NBA 50-mečio visų laikų komandą Riley pateko tarp 10 geriausių NBA trenerių.

Jo vadovaujamos komandos penkis kartus tapo NBA čempionėmis, vieną kartą komanda tapo nugalėtoja jam dirbant trenerio asistentu, taip pat yra laimėjęs čempionų žiedus kaip žaidėjas, taigi yra tapęs NBA čempionu septynis kartus. Riley šventė savo paskutinę pergalę 2006 m. treniruodamas Miami Heat.

### Žaidėjo karjera
1967 m. Riley buvo pašauktas San Diego Rockets pirmajame rate. Vėliau perėjo į Los Angeles Lakers ir 1972 m. tapo NBA čempionu. 1976 m. baigė savo nelabai įspūdingą žaidėjo karjerą, žaisdamas už Phoenix Suns.

### Trenerio karjera

#### Los Angeles Lakers
1976–1977 m. Riley sugrįžo į NBA kaip „Lakers“ klubo komentatorius. 1979–1980 m. persikraustė iš komentatoriaus kabinos arčiau aikštės tapdamas trenerio Paul Westhead asistentu.

Riley buvo paskirtas vyr. treneriu 1981–1982 m. ir atvedė Lakers komandą į keturis iš eilės NBA finalus. Pirmas titulas buvo laimėtas 1982 m. įveikus Philadelphia 76ers. Abi komandos vėl susikovė 1983 m. finale, bet Lakers turėjo pripažinti 76ers pranašumą. Kitais metais juos vėl lydėjo nesėkmė – nusileido Boston Celtics komandai tik po septynerių rungtynių. 1985 m. jiems buvo auksiniai, pavykus asirevanšuoti Celtics komandai.

Riley komandos sėkmingiausiu sezonu laikomi 1986–1987, kai Lakers klubui atstovavo būsimi Krepšinio šlovės muziejaus nariai Magic Johnson, James Worthy ir Kareem Abdul-Jabbar. Tą sezoną jie pasiekė 65 pergales, pralaimėdami 17 rungtynių. Po šešių finalinių rungtynių buvo iškovotas trečias titulas. Dar dukart jo vadovaujami Lakers tapo čempionais (1988 ir 1989 m.)

#### New York Knicks
Riley metus dirbo NBC televizijoje komentatoriumi. 1991 m. tapo New York Knicks vyr. treneriu. Riley išvedė komandą į NBA finalus 1994 m., kur Knicks po septynerių rungtynių nusileido Houston Rockets, nors prieš tai pirmavo serijoje 3:2.

#### Miami Heat
1994–1995 tapo Miami Heat vyr. treneriu. 2006 m. finale Miami Heat įveikė Dallas Mavericks (4-2) nors pirmas dvi rungtynes buvo pralaimėję.
Vytautas Janonis

**Vytautas Janonis** (g. 1948 m. liepos 18 d. Kaune) – architektas, Lietuvos ir Druskininkų politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija
1971 m. baigė Kauno politechnikos institutą. 1971–1992 m. dirbo Komunalinio ūkio projektavimo institute Vilniuje, 1992–1995 m. ir 2000–2003 m. bendrovės „Druskininkų projektas“ projektų vyr. architektas, projektų vadovas. 1995–1997 m. Druskininkų savivaldybės meras. 1997–1998 m. statybos ir urbanistikos, 1998–2001 m. Aplinkos viceministras. Nuo 2003 m. bendrovės „Kauno komprojektas“ projektų vadovas.

1991 m. Lietuvos krikščionių demokratų partijos narys. 1995–1997 m. Druskininkų miesto savivaldybės tarybos narys.

Žmona Marytė, vaikai Rimantas, Rūta.

## Svarbesni projektai
* Druskininkų miškų ūkio administracinis pastatas, 1973 m.;
* Varėnos raj. centrinė ligoninės priestatas, 1978 m.;
* Varėnos raj. poliklinikos priestatas, 1982 m.;
* Banko skyrius Druskininkuose, 1979 m.;
* Druskininkų miesto tarybos administracinis pastatas, 1983 m.;
* Valstybinio socialinio draudimo valdybos Druskininkų skyriaus pastatas, 1992 m.;
* Ūkio banko Druskininkuose buv. pastatas, 1993 m.;
* Druskininkų sporto centras, 2001 m.

## Šaltiniai
Angelė Bajorienė

**Angelė Baranauskaitė-Bajorienė** (g. 1961 m. gegužės 11 d. Sobuvoje, Prienų rajonas) – Lietuvos ir Birštono politinė bei visuomenės veikėja.

## Biografija
1968–1972 m. mokėsi Sobuvos pradinėje, 1972–1976 m. Kašonių aštuonmetėje, 1976–1979 m. Jiezno vidurinėje mokykloje. 1979–1983 m. Vilniaus pedagoginio instituto (dab. LEU) Lituanistikos fakultete studijavo lietuvių kalbą ir literatūrą.

1983–1985 m. Kašonių aštuonmetės mokyklos mokytoja. 1985–1988 m. Prienų rajono laikraščio „Naujas gyvenimas“ korespondentė, 1988–1993 m. atsakingoji sekretorė. 1993–2013 m. Prienų senelių globos namų direktorė, Kauno kolegijos dėstytoja. 1999 m. Prienų globos namuose įkūrė Trečiojo amžiaus universiteto Prienų filialą, skirtą pagyvenusių žmonių švietimui.

Nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Birštono skyriaus narė. 2003–2007 m. Birštono savivaldybės tarybos narė, Socialinių reikalų komiteto pirmininkė. 2008 m. Seimo nario visuomeninė padėjėja. 2013 m. vasario-rugpjūčio mėn. socialinės apsaugos ir darbo viceministrė. 2013 m. gegužės mėn. VTEK konstatavo, kad A. Bajorienė supainiojo interesus ankstesniame darbe, kai būdama Prienų globos namų vadove sprendė artimųjų tarnybos klausimus. Nuo 2013 m. gruodžio mėn. Prienų globos namų direktoriaus pavaduotoja.

Lietuvos globos įstaigų asociacijos valdybos narė, Lietuvos tautinio specialiosios olimpiados komiteto viceprezidentė.

## Įvertinimas
* 2004 m. Vytauto Didžiojo ordino medalis 

## Šaltiniai
Psilocinas

**Psilocinas** yra alkaloidas dažnai sutinkamas grybuose, ypač glotniagalvės () genties. Jis ten visuomet yra kartu su labai susijusiu psilocibinu.

## Chemija
Psilocinas gali būti gautas iš psilocibino atliekant hidrolizę. Psilocinas dar gali būti gana lengvai sintetinamas, ne tik išgaunamas iš grybų ar augalų. Nuo psilocibino jis skiriasi tik tuo, kad nebeturi fosforo rūgšties liekanos. Kadangi toks pakitimas lengvai vyksta gyvo organizmo viduje, šių abiejų medžiagų poveikiai labai panašūs.

Dėl aromatinės OH grupės psilocinas yra neitin stabilus ir chemiškai aktyvus. Kadangi psilocinas yra ir aminas, tai paprastai, norint jį laikyti ilgesniam laikui, jis sujungiamas su rūgštimi į druską.

: *dėl daugiau informacijos apie poveikį ir kita žr. [[psilocibinas]]*
Technologijų perkėlimas

**[[technologija|Technologijos]] perkėlimas** yra technologijos perdavimas arba jos pritaikymas naujam vartojimui ar naujam vartotojui.

Konceptualiai technologijų perkėlimas yra taikomas nuo senovės. Aktyviausiai technologijų perkėlimas vystomas biotechnologijų, informacinių technologijų ir elektronikos pramonės srityse.

Daugelis universitetų, įmonių ir valstybės organizacijų turi padalinius, skirtus technologiniam perkėlimui. Tai daroma dėl konkretaus komercinio intereso, vadovaujantis atvirųjų inovacijų koncepcija.

Technologijos perkėlimas yra tarpinis veiksmas transformuojant produktyvias žinias (dažnai tai yra mokslo tyrimų rezultatai) į inovacijas.

## [[technologija|Technologijų]] perkėlimo procesai nuo XX a. 9-ojo dešimtmečio

Šis procesas įgaudamas pagreitį greičiausiai vystosi nuo XX a. 9-ojo dešimtmečio, kai įvairių šalių vyriausybės suvokusios, kokią naudą gali suteikti technologijų perkėlimas, ėmė skatinti kompanijas užsiimti šia veikla. Buvo sukurta nemažai programų (ypač JAV), kuriomis buvo siekiama perkelti karo ir kosmoso pramonės pasiekimus į įvairias civilines pramonės šakas. Vyriausybės dosniai atverdavo iki tol buvusią slaptą informaciją privačioms bendrovėms, siekė, kad šia informacija būtų dalinamasi, siekiant bendrai naudingų tikslų.

## Nuorodos
* Federal Laboratory Consortium for Technology Transfer (US) – JAV federalinių laboratorijų konsorciumas, skirtas technologijų perkėlimui
* National Technology Transfer Center (US) – JAV nacionalinis technologijų perkėlimo centras
HK Riga 2000

**HK Riga 2000** – Latvijos ledo ritulio klubas, įkurtas 2000 m. Rygoje. Klubo komanda žaidžia Latvijos ledo ritulio lygoje.

## Žaidėjai

## Pasiekimai
* Latvijos ledo ritulio lygos čempionai (2001, 2003, 2004, 2005 ir 2006 m.)

## Nuorodos
* HK Riga 2000 oficiali svetainė
Elektrėnų savivaldybės taryba 2000–2003 m.

**[[Elektrėnų savivaldybės taryba]]** – Elektrėnų savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 2000 m. kovo 19 d.

### Rinkimuose dalyvavusios partijos

### Tarybos nariai

## Veikla

Meru išrinktas Kęstutis Vaitukaitis.

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Mažeikių Vytauto Klovos muzikos mokykla

**Mažeikių Vytauto Klovos muzikos mokykla** – moksleivių formaliojo mokymo mokykla, kurioje mokoma groti, dainuoti ir vaidinti. 2005 m. mokykloje ir jos filialuose Židikuose, Sedoje ir Laižuvoje mokėsi 538 vaikai, kuriuos mokė 65 mokytojai.

Mokykla įkurta 1965 metais. Pirmasis direktorius buvo E. Dačka.

Nuo 1980 m. mokyklai vadovauja Ričardas Grušas.

Dabartinė direktorė Vaida Mikalauskienė.

## Šaltiniai

## Literatūra
* Mažeikių muzikos mokykla, 1955–1995. – Mažeikiai: MMM, 1995.

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Daugvinas Zujus

**Daugvinas Zujus** (g. 1975 m. spalio 16 d. Birštone) – lengvaatletis, ėjikas, Lietuvos ir Birštono sporto, politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija
Baigė Birštono vidurinę mokyklą, Lietuvos kūno kultūros akademiją.

1999 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Birštono skyriaus narys. 2004–2006 m. Birštono savivaldybės tarybos narys.

## Sportiniai pasiekimai
Alytaus apskrities sporto klubo „Daisotra“ narys. Treneriai Jonas ir Povilas Juozaičiai.

* Nuo 1995 m. daugkartinis Lietuvos sportinio ėjimo čempionas;
* 1996 m. vasaros olimpinės žaidynės, Atlanta, 50 km ėjimas – 35 vieta (4:23:35);
* 2000 m. vasaros olimpinės žaidynės, Sidnėjus, 50 km ėjimas – 30-ta vieta (4:06:04);
* 2004 m. vasaros olimpinės žaidynės, Atėnai, 50 km ėjimas – 30-ta vieta (4:09:41).

## Šaltiniai
Saulius Smailys

**Saulius Smailys** (g. 1952 m. rugpjūčio 22 d. Padrečiuose, Prienų rajonas) – irklavimo treneris, Lietuvos ir Birštono sporto, politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija
1959–1967 m. mokėsi Pažėrų (Kauno rajonas) aštuonmetėje mokykloje, 1967–1970 m. Veiverių vidurinėje mokykloje. 1970–1974 m. studijavo Lietuvos kūno kultūros institute.

1974–1975 m. Kauno siuvimo fabriko „Spalis“ metodininkas. 1975–1976 m. Garliavos 2-os vidurinės mokyklos kūno kultūros mokytojas. 1976–1977 m. Birštono sanatorijos „Versmė“ vyr. kultūros organizatorius. Nuo 1977 m. irklavimo treneris, 1984–1989 m. Lietuvos jaunių, jaunimo rinktinių treneris, nuo 1992 m. Lietuvos olimpinio irklavimo centro direktorius, 1998–2023 m. Birštono sporto centro direktorius.

1993 m. Tėvynės sąjungos narys, nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Birštono skyriaus narys. 2004 m. trumpai Birštono savivaldybės tarybos narys.

1971–1975 m. Lietuvos ir sąjunginių irklavimo varžybų prizininkas. Parengė penkis SSRS čempionus. Apdovanotas LDK Gedimino ordino trečio laipsnio medaliu. Lietuvos šaulių sąjungos narys, 1994–2004 m. būrio vadas.

## Išnašos
Cinoberinė šlakabudė

**Cinoberinė šlakabudė** (, sin. *C. terreyi*) – pievagrybinių (*Agaricaceae*) šeimos, šlakabudžių (*Cystoderma*) genties grybų rūšis.

* **Augimo vieta**
Spygliuočių, lapuočių, mišrieji miškai, tarp samanų.
* **Augimo laikas**
Vasara, ruduo.
* **Pagrindiniai požymiai**
Kepurėlė grūdėta, lakšteliai balsvi, kotas pašiurpęs, su žiedu.

Vaisiakūniai nedideli. Kepurėlė 3–6 cm skersmens, iš pradžių kūgiška, vėliau iškili, senų paplokščia, kartais netaisyklingai išlankstytais kraštais, retai didesnė, smulkiai grūdėta, karpota, geltonai, oranžiškai raudona. Lakšteliai gelsvai balti, dantytais pakraščiais, priaugtiniai. Kotas 4–8×0,4–1 cm, su žiedu, žemiau jo kepurėlės spalvos, prie kepurėlės baltas, grūdėtas, žvynuotas, prie lakštelių tik baltai taškuotas, į pagrindą storėjantis. Trama plona, gelsva, rusva, be ypatingo kvapo ir skonio. Sporos mažos, 3,5–5×2,5–3,5 μm, neamiloidinės.

**Būdingi požymiai:** kepurėlė ir kotas grūdėti, šiurkštūs, geltonai oranžiškai raudoni.

Auga pavieniui, retai grupelėmis. Valgoma, bet menkavertė, kai kurie mikologai nurodo, kad nevalgoma. Labai dažna.

## Literatūra
**Lietuvos grybų atlasas**, Vincentas Urbonas, Kaunas, Lututė, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, 209 psl.
Kremblė

**Kremblė** () – baltikinių (*Tricholomataceae*) šeimos grybų gentis.

Lietuvoje auga viena rūšis – plačialapė kremblė (*Megacollybia platyphylla*).
Juozas Žebrauskas (1943)

**Juozas Žebrauskas** (g. 1943 m. gruodžio 3 d. Maironiuose, Joniškio raj.) – ūkininkas, Lietuvos ir Joniškio rajono politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija
1972 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, mokslinis agronomas.

1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos, nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Joniškio rajono skyriaus narys.

1990–1992 m. Joniškio rajono tarybos deputatas, 1992–1996 m. Seimo narys (išrinktas daugiamandatėje apygardoje pagal LDDP sąrašą), 1997–2000 m., 2000–2003 m. (LDDP sąraše) 2003–2007 m. (LSDP) ir nuo 2007 m. Joniškio rajono savivaldybės tarybos narys.

Žmona Irena, vaikai Kristina, Jurgita, Gediminas.

## Išnašos

## Nuorodos
* Biografija (lrs.lt)
Romaldas Gadeikis

**Romaldas Gadeikis** (g. 1957 m. vasario 28 d. Notėnuose, Skuodo raj.) – Lietuvos ir Joniškio rajono politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija
1964–1972 m. mokėsi Notėnų aštuonmetėje, 1972–1975 m. Klaipėdos 1 – oje vidurinėje mokyklose, 1975–1980 m. studijavo Vilniaus inžineriniame statybos institute.

1980–1982 m. tarnavo tarybinėje armijoje. 1982–1983 m. Joniškio Melioracijos statybos valdybos baro mechanikas, 1983–1990 m. vyr. mechanikas, 1990 m. LKP Joniškio rajono komiteto pirmasis sekretorius. 1990–1995 m. Joniškio meras, 1995–2000 m. UADB „Hermis draudimas“ Joniškio skyriaus viršininkas, 2000–2003 m. ADB „Preventa“, 2003–2007 m. „Ergo – Lietuva“ Joniškio atstovybės vadovas. 2007–2011 m. Joniškio rajono savivaldybės meras.

1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos narys, 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Joniškio rajono skyriaus narys.

1995–1997 m., 2000–2003 m. (LDDP sąraše) ir nuo 2007 m. Joniškio rajono savivaldybės tarybos narys, 2000–2003 m. valdybos narys.

Joniškio šokių klubo „Senjorai“ narys, šokių klubo „Jievaras“ prezidentas.
Liudas Jonaitis

**Liudas Jonaitis** (g. 1954 m. sausio 29 d. Joniškyje) – Lietuvos ir Joniškio rajono savivaldybės ūkio, politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija
1972 m. baigė Joniškio 1-ąją vidurinę mokyklą, 1977 m. – Lietuvos veterinarijos akademiją įgydamas veterinarijos gydytojo specialybę. 1994–1996 m. studijavo Vilniaus Gedimino technikos universitete, įgijo edukologijos magistro laipsnį.

1977 m. Joniškio rajono Gataučių tarybinio ūkio veterinarijos gydytojas. 1977–1979 m. pašauktas į armiją tarnavo medicinos felčeriu. Po tarnybos armijoje grįžo į Gataučių tarybinį ūkį vyriausiuoju veterinarijos gydytoju, ūkio profesinės sąjungos komiteto pirmininkas. 1980–1986 m. Joniškio komjaunimo komiteto pirmasis sekretorius.

1986–2019 m. Joniškio profesinės technikos mokyklos direktorius. 2000 m. dar ir Lietuvos veterinarijos akademijos Gyvulininkystės instituto bendradarbis.

1995–2019 m. Joniškio rajono savivaldybės tarybos narys. Nuo 2019 m. Seimo narys.

1980–1989 m. Lietuvos komunistų partijos narys, Joniškio rajono biuro narys. 1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos, nuo 1997 m. Lietuvos valstiečių partijos narys, 1998 m. Joniškio skyriaus pirmininkas. 2005 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Joniškio rajono skyriaus narys.

1996 m. Lietuvos aukštesniųjų žemės ūkio ir žemės ūkio mokyklų direktorių asociacijos viceprezidentas.

2002 m. Lietuvos žemės ūkio mokyklų asociacijos prezidentas, Lietuvos kaimo plėtros profesinio mokymo įstaigų asociacijos prezidentas, Šiaulių apskrities profesinio mokymo tarybos narys, Šiaulių apskrities teritorinės ligonių kasos stebėtojų tarybos narys. Joniškio Rotary klubo steigėjas, 2003–2005 m. kadencijos prezidentas. Joniškio Žemės ūkio mokyklos sporto klubo „Žemyna“ prezidentas.

Suteiktas Lietuvos meno saviveiklos žymūno vardas, apdovanotas Lietuvos žemės ūkio ministerijos, Žemės ūkio rūmų, Šiaulių apskrities, Joniškio rajono savivaldybės padėkos raštais. Už nuopelnus Joniškio kraštui 2018 m. suteiktas Joniškio garbės piliečio vardas. Laisvalaikiu šoka tautinių šokių ansamblyje „Jievaras“, mėgsta medžioti.

Sesuo Sofija Nacionalinio operos ir baleto teatro operos solistė. Žmona Nijolė, sūnus Justinas, duktė Viktorija.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Biografija (lrs.lt)
* www.liudasjonaitis.lt .
Staind

**Staind** – keturių narių roko grupė iš Springfildo Masačusetso valstijoje, JAV. Per paskutiniuosius penkerius metus grupė padarė didelę įtaką roko muzikai, išleisdama keletą sėkmingų albumų, kurių pasaulyje parduota 12 milijonų.

## Diskografija

### Albumai

### Singlai

## Videografija
* „Just Go“ (1999; režisierius Fred Durst)
* „Mudshovel“ (1999; režisierius: Gregory Dark)
* „Home“ (2000; Director: Fred Durst)
* „Outside“ (live) (2000)
* „It’s Been Awhile“ (2001; režisierius: Fred Durst)
* „Fade“ (2001; režisierius: Marcus Raboy)
* „Outside“ (2002; režisierius: Nigel Dick)
* „For You“ (2002; režisierius: Nigel Dick)
* „Epiphany“ (2002; režisierius: Fred Durst)
* „Price To Play“ (2003; režisierius: The Brothers Strause)
* „So Far Away“ (2003; režisierius: Nigel Dick)
* „How About You“ (live) (2004)
* „Right Here“ (2005; režisierius: Nathan Cox)
* „Falling“ (2006; režisierius: Cooper Johnson)
* „Everything Changes“ (2006; režisierius: Mike Sloat)

## DVD
* Staind – MTV Unplugged (2002)

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
* Grupės diskografija ir dainų tekstai 
* Staind Artistdirect.com skyrelis 
* Grupės koncerto Paryžiuje nuotraukos
* Rockdetector.com interviu su Staind gitaristu Mike’u Mushoku
*
Tikrasis raudonviršis

**Tikrasis raudonviršis**, *raudonviršis*, *raudonikis* () – baravykinių (*Boletaceae*) šeimos, raudonviršių (*Leccinum*) genties grybų rūšis.

* **Augimo vieta**
Lapuočių, mišrieji, žolėti miškai, tik po drebulėmis.
* **Augimo laikas**
Vasara, ruduo.
* **Pagrindiniai požymiai**
Kotas apšepęs šviesiai rudais, vėliau – pilkai ar juodai rudais žvyneliais.

Vaisiakūniai dideli, mėsingi. Kepurėlė užauga iki 30 cm skersmens, plaušuota, oranžiškai raudona, geltonai raudona. Vamzdeliai balsvi, pilki, poros balsvos, senų – žalsvai, rudai pilkos. Kotas 5–20×3–6 cm, baltas, apaugęs pilkai rudais, vėliau – juodai rudais žvyneliais, pjaušeliais. Sporos 13–17×4–5 μm.

Būdingi požymiai: trama balta, įpjauta ar perlaužta greitai darosi pilkai melsva, pilkai violetinė, žalsvai rusva, juosva, malonaus kvapo ir skonio.

Auga lapuočių, spygliuočių, mišriuose miškuose, tik po drebulėmis.

Valgomas, labai vertingas.

## Literatūra

* Lietuvos grybų atlasas, Vincentas Urbonas, Kaunas, LUTUTĖ, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, 60 psl.
Palšasis raudonviršis

**Palšasis raudonviršis** (*Leccinum holopus*) – baravykinių (*Boletaceae*) šeimos, raudonviršių (*Leccinum*) genties grybų rūšis.

* **Augimo vieta**
Pelkėti, kimininiai beržynai, rečiau – mišrieji miškai.
* **Augimo laikas**
Vasara, ruduo.
* **Pagrindiniai požymiai**
Vaisiakūniai balti, pilkšvi, smulkūs, trama įpjauta spalvos nekeičia.

Vaisiakūniai nedideli. Kepurėlė 3–7 cm skersmens, jauna – pusiau apvali, vėlaiu – išgaubtai paplokščia, pilkšva, dažniausiai gelsvai melsvo ar žalio atspalvio. Vamzdeliai balti. Kotas 7–10 (12)×1–2 (3) cm, kepurėlės spalvos, plaušuotas žvynuotas. Trama balta, įpjovus spalva nesikeičia. Sporos elipsiškai verpstiškos, 11–19×5–6 μm.

**Būdingi požymiai:** pamatinė koto dalis pažaliuoja, auga pelkėtose vietose.

Auga pelkėtose pušynuose su beržo priemaiša, paliose. Valgomas, neretas.

## Literatūra
* Lietuvos grybų atlasas, Vincentas Urbonas, Kaunas, LUTUTĖ, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, 69 psl.
Paberžis

**Paberžis**:

* Lepšė, paberžis, težiukas – baravykinių šeimos, raudonviršių genties grybų rūšis;
* kaimai:
** Panevėžio rajone;
** Raseinių rajone.

**Paberžis** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Paberžienė (ištekėjusi moteris) ir Paberžytė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Alfredas Paberžis (g. 1956) – Lietuvos pedagogas (III vadybinė kategorija), Panevėžio miesto visuomenės veikėjas;
* Stasys Paberžis (g. 1918) – futbolininkas, Lietuvos sporto veikėjas, futbolo žurnalistas ir statistikas;
Zita Sorokienė

**Zita Sorokienė Ivanauskaitė** (g. 1948 m. birželio 29 d. Bitėnų kaime, Pagėgių valsčius) – Lietuvos ir Jurbarko rajono savivaldybės politinė bei visuomenės veikėja.

## Biografija
Baigė Vilkyškių vidurinės mokyklos aštuonias klases ir kaimo profesinę mokyklą, 1969 m. – Jurbarko vakarinę vidurinę mokyklą. 1973 m. su pagyrimu baigė Kauno neakivaizdinį kooperacijos technikumą, maisto prekių žinovas. 2005 m. Mykolo Riomerio universitete baigė viešąjį administravimą.

1966 m. pradėjo dirbti Tauragės daržovių džiovinimo fabrike, tais pačiais metais Mociškių pieno priėmimo punkte, 1967–1969 m. Jurbarko tarpkolūkinės statybos organizacijoje 1969–1991 m. Restoranų ir kavinių susivienijimo restorane padavėja, nuo 1991 m.  barmene ,  nuo 1993–2003 m. veikla pagal verslo liudijimą. Nuo 2003 m. iki 2015 m.UAB „Posūkis“ vadybininkė konsultantė, nuo 2006m. Lietuvos smulkiųjų verslininkų asociacijojos pirmininkės pareigose.

## Politinė veikla
1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos narė. nuo 2005 m.  iki  2007 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Jurbarko rajono skyriaus narė, nuo  2007 m.nepartinė.

2000–2003 m. ; 2003–2007 m. ; 2007–2011 m. ; 2011 - 2015 m. ; 2015-Jurbarko rajono savivaldybės tarybos narė.

## Visuomeninė veikla
Nuo 1998 m. Lietuvos Smulkiųjų verslininkų ir prekybininkų asociacijos valdybos narė, nuo 1999 m.  pirmininko pavaduotoja, 2000–2004 m. Lietuvos Respublikos Seimo nario Eduardo Šablinsko visuomeninė padėjėja. Nuo 2006 m. Lietuvos Smulkiųjų Verslininkų ir Prekybininkų Asociacijos pirmininkė, nuo 2008 m.Lietuvos smulkiojo ir vidutinio varslo tarybos valdybos narė, Jurbarko verslininkų organizacijos narė.

Sutuoktinis Valentinas, vaikai Rasa, Lina, Laura.

## Šaltiniai
SK Riga 20

**SK Riga 20** – Latvijos ledo ritulio lygos klubas, įkurtas 1999 m. Rygoje. Klubo komandos pagrindas yra jaunimo komanda, kurioje žaidžia Latvijos žaidėjai, jaunesni nei 20 metų.

## Žaidėjai

## Nuorodos
* Komandos svetainė
Aigaras Ciprusas

**Aigaras Ciprusas** (g. 1972 m. sausio 12 d. Rygoje) – latvių ledo ritulininkas, puolėjas.

Latvijos vyrų ledo ritulio rinktinės sudėtyje dalyvavo 11 pasaulio čempionatų ir 2 olimpinėse žaidynėse. 2006 m. sezoną pradėjo Latvijos ledo ritulio lygos klube DHK Latgale, bet sužaidęs ten kelias rungtynes pasirašė sutartį su Italijos *Asiago Vipers*.
Aleksandras Kerčas

**Aleksandras Kerčas** (g. 1967 m. kovo 16 d., Rusijoje) – rusų kilmės latvių ledo ritulininkas, puolėjas.

2006 m. žaidžia ASK/Ogre klube Latvijos ledo ritulio lygoje. 1993 m. Kerčas praleido 5 rungtynes NHL lygos Edmontono „Oilers“ klubo sudėtyje. Latvijos rinktinės sudėtyje dalyvavo 8 pasaulio čempionatuose ir vieneriose olimpinėse žaidynėse, o TSRS rinktinės sudėtyje dalyvavo 1987 m. Pasaulio jaunių čempionate.

### Titulai
* Pasaulio čempionato C divizijoje daugiausia rezultatyvių perdavimų – 1993 m.
Afrika (Romos provincija)

**Afrika** buvo Romos provincija. Ji maždaug atitiko dabartinio Tuniso teritoriją, taip pat apėmė šiuolaikinės Libijos pakrantę palei Gabeso įlanką. Pagal šią Romos provinciją pavadintas visas Afrikos žemynas.

Prieš užimant romėnams šiose žemėse karaliavo Kartagina, kurią sugriovė romėnai, laimėję Trečiąjį pūnų karą. Provincija įkurta 146 pr. m. e. pačiose derlingiausiose žemėse, kurias valdydavo prokonsulai. Jos administracinis centras buvo *Utika*. Po Numidijos užkariavimo žemės krašto gilumoje paliktos Numidijos karalystei, kuri padėjo Romai Punų karuose.

Po III a. pabaigos Diokletiano administracinių reformų Afrikos provincija padalinta į tris dalis. Pajūrio dalis toliau buvo vadinama Africa Proconsularis (arba **Africa Zeugitana**). Nuo jos buvo atskirta Bizacenos Afrika ir Tripolitanija.

Romos laikinai prarasta 439 metais, atiteko vandalams. 533 m. Roma atkovojo šią provinciją, o 698 metais Kartaginos miestą užėmė musulmonų armija iš Egipto. Musulmonai Afrikos vietoje įkūrė Ifrikijos provinciją.

## Ekonomika

Dauguma provincijos miestų klestėjo dėl žemdirbystės. Provincija vadinta *Imperijos svirnu*, kiekvienais metais užauginanti milijoną tonų grūdų. Taip pat augintos figos, vynuogės, pupos, kiti vaisiai. Auginti egzotiški gyvūnai. Iš regiono eksportuoti grūdai, vaisiai, vergai, vynas, mediena, vilna, indai ir kt.
Žaliojo Kyšulio vėliava

**[[Žaliojo Kyšulio salos|Žaliojo Kyšulio Salų]] vėliava** – trijų spalvų ir penkių nevienodo pločio horizontalių spalvų trispalvė. Apie tris ketvirtadalius vėliavos užima mėlynos spalvos juostos, kurias skiria dvi baltos ir viena raudonos – esančios tarp baltųjų – spalvos juostos. Vėliavos kairėje pusėje yra dešimt apskritimu išdėstytų geltonų penkiakampių žvaigždžių.

## Istorija
Jau nuo XV amžiaus pabaigos, kuomet portugalai ėmė kolonizuoti šias salas ir šioms saloms tapus nedaloma Portugalijos teritorija, šioje salose galiojo atitinkamos Portugalijoje egzistavusios vėliavos, kurios kito priklausomai nuo to kas valdė tuo metu Portugaliją ir kokia vėliava tuo metu buvo įteisinta metropolijoje. Priešingai nei kitose kolonijinėse šalyse, kur metropolijos dažnai kolonijoms priskirdavo vėliavas, simbolizuojančias tam tikrą teritorijų specifiką, Portugalija visas kolonijas laikė savo neatskiriama teritorija, tuo įteisindama valstybinę Portugalijos vėliavą ir oficialia jai priklausančių teritorijų vėliavą. 1967 metais buvo svarstoma Portugalijos vėliavos pagrindu sukurti šiai teritorijai atskirą vėliavą, bet planų buvo atsisakyta.

1975 metų liepos 5 dieną Žaliojo Kyšulio Salų Respublikai iškovojus nepriklausomybę buvo įteisinta nauja vėliava, kurią sudarė vienos stačiakampės vertikalios ir dviejų horizontalių stačiakampių trispalvė, su žvaigždės bei kukurūzų ir kviečių vainiku, esančiu kairiojoje pusėje. Kaip ir daugelio iš kolonializmo išsivadavusių Afrikos šalių vėliavos buvo kuriamos remiantis pan – afrikanizmo simboliais. Vertikalioje juostoje, esančioje vėliavos kairiajame krašte, esanti raudona spalva simbolizavo kovos už laisvę kančias, žalia – žemės ūkį ir gamtą, geltona – saulę ir turtus. Juoda žvaigždė – simbolis paimtas iš Ganos vėliavos, kuris turėjo simbolizuoti kada nors suvienytą Afriką. Kukurūzų ir kviečių vainikas – šalies socialistinę orientaciją.

Vėliava buvo įteisinta 1992 metų rugsėjo 22 dieną. Šalies apsisprendimas pakeisti vėliavą simbolizavo bet kokių planų sujungti Žaliojo Kyšulio Salų Respubliką ir Bisau Gvinėją atsisakymą.

## Simbolika
Mėlyna spalva šioje vėliavoje simbolizuoja vandenyną bei dangų; raudonos ir baltos juostų kombinacija – kelią link šalies kūrimo, kur raudona simbolizuoja pastangas, balta – taiką. Dešimt žvaigždžių – dešimt salų, sudarančių šią valstybę (šešias Priešvėjines ir keturias Pavėjines salas), o žvaigždžių išsidėstymas ratu – šalies tautos vienybę.

## Panašios vėliavos
Buvusi Žaliojo Kyšulio Salų vėliava yra beveik tapati Bisau Gvinėjos vėliavai, kadangi kovai už šių šalių nepriklausomybę vadovavo ta pati partija, todėl buvo plėtojama idėja suvienyti šias valstybes į vieną.
Šri Matadži Nirmala Devi

**Šri Matadži Nirmala Devi** (gimė: 1923 m. kovo 21 d. Indijoje,  mirė: 2011 m. vasario 23 d., Genujoje, Italijoje.) Sachadža Jogos, populiarios visame pasaulyje meditacijos formos, įkūrėja, visuomenės veikėja.

## Biografija

Gimė 1923 m. kovo 21 d. ir išaugo Indijoje, indų krikščionių šeimoje. Jos tėvas buvo žymus advokatas ir politikas, Nacionalinės Ansamblėjos narys, aktyvus kovotojas už Indijos nepriklausomybę britų okupacijos metais, kalbų žinovas, vertėjas (išvertė Koraną į hindi kalbą). Motina turėjo matematikos mokslinį laipsnį. Abu tėvai buvo ilgai kalinami už dalyvavimą nepriklausomybės judėjime. Kai Šri Matadži buvo dar mergaite, jai tekdavo būti kartu su tėvais Mahatmos Gandžio ašrame, kur Mahatma Gandis aptarinėjo su ja dvasinius dalykus, judėjimo tikslus ir uždavinius. Šri Matadži buvo Indijos judėjimo už nepriklausomybę jaunimo lyderė. Ji aktyviai dalyvavo pogrindinėje veikloje, metė mokslus, jau po Indijos nepriklausomybės atgavimo, paklususi savo tėvų sprendimui, nebaigusi savo medicinos studijų, ištekėjo 1947 m. ir tapo paprasta namų šeimininke. Jos vyru, abiejų pusių tėvų sutarimu, tapo S. P. Šrivastava.

Šri Matadži yra iniciatorė ir dalyvė daugelio tarptautinių konferencijų. Už savo taikdarišką veiklą ji apdovanota JTO Taikos medaliu ir yra daugybės miestų garbės svečias, įskaitant Ameriką ir Europą. 1997 m. Vieningu tarptautiniu fondu ji įtraukta į iškiliausių planetos žmonių sąrašą.

Šri Matadži palaikė Namų raupsuotiesiems įkūrimą ir darbą, Namų vienišoms moterims (našlėms ir t. t.), organizavo aklųjų apmokymą Bombėjuje, vadovavo Filmų Jaunuomenei Draugijai. Įkūrė Sachadža Jogą – jogos sistemą.

## Tarptautiniai nuopelnai ir apdovanojimai
* 1986 m. – Italijos valdžia paskelbė „Metų Asmenybe“;
* 1989 m. – JTO taikos medalis;
* 1993 m. – Sankt-Peterburgo Mokslo ir Meno akademijoje išrinkta garbės nariu;
* 1993 m. – Ajatola Medchi Ruchani, vienas iš tarptautinių Šiitų musulmonų lyderių, sukvietė religijų lyderių pasaulinį kongresą, kad sukurti pasaulinę chartiją, besiremiančią Šri Matadži mokymu;
* 1995 m. – apdovanota Rumunijos Ekologijos universiteto garbės Daktarės laipsniu parapsichologijos ir mąstymo moksle;
* 1998 m. – Tarptautinio Santarvės fondo Santarvės apdovanojimas.

## Įkurtos nevyriausybinės organizacijos
* Tarptautinė ligonininė Mumbajuje, kurioje, naudojant Sahadža jogos metodus, žmonėms duodamas šansas išsigydyti nuo neišgydomų ligų.
* Tarptautinis vėžinių susirgimų tyrimų centras Mumbėjuje, studijuojantis Sahadža jogos metodų poveikį, gydant įvairiausius susirgimus, įskaitant ir psichosomatinius.
* Tarptautinė klasikinės indiškos muzikos mokykla Nagpure.
* Paramos namai neturtingiesiems Delio gyventojams, suteikiantys prieglaudą benamiams.
Trys valstybės

**Trys valstybės** arba **Trys karalystės** – taip vadinami keleto šalių skirtingi istoriniai laikotarpiai:
* Kinijos istorijos laikotarpis – Trys valstybės (Kinija);
*:Tokiu pavadinimu yra ir XIV a. parašytas romanas laikomas vienu reikšmingiausių kinų literatūros kūrinių;
* Korėjos istorijos laikotarpis – Samguk laikotarpis.
Pilkoji meškutė (reikšmės)

**Pilkoji meškutė**:
* Pilkoji meškutė (*Paxillus involutus*) – meškutinių (*Paxillaceae*) šeimos grybas;
* Pilkoji meškutė (*Diaphora mendica*) – meškučių (*Arctiidae*) šeimos drugys.
Paprastoji ankštenė

**Paprastoji ankštenė** (*Scleroderma citrinum*) – Ankštenių (*Scleroderma*) genties grybų rūšis.

Vaisiakūniai vidutinio didumo arba dideli, 3-10 cm skersmens, dažniausiai rutuliški, ochrinės spalvos gumbai, kartais po kelis suaugę į vieną kupstelį. Kotas rudimentinis, prie pagrindo su geltonu grybienos kuokšteliu. Trama jaunų grybų balta, perpjauta parausta, senesnių, bręstant sporoms, violetiškai juoda, išraizgyta baltomis gyslomis, kieta, stangri, kompaktiška, karti, nemalonaus kvapo.

Auga liepos–spalio mėn. smėlinguose miškuose, pakelėse. Lietuvoje dažna. Nuodinga.

Ant paprastosios ankštenės parazituoja Parazitinis aksombaravykis (Xerocomus parasiticus).

## Šaltiniai
Helmutas Balderis

**Helmutas Balderis** (*Helmuts Balderis-Sildedzis*, g. 1952 m. liepos 31 d. Rygoje) – ledo ritulininkas, vienas iš geriausių Latvijos ir buvusios TSRS puolėjų.

Vaikystėje užsiiminėjo dailiuoju čiuožimu, bet vėliau perėjo į ledo ritulio treniruotes. Iškilo tarp kitų ledo ritulininkų aukštu čiuožimo lygiu, starto greitumu ir puikia technika.

Profesionalią karjerą pradėjęs Rygos „Dinamo“, kur žaidė nuo 1968 iki 1977 m., po to perėjo į Maskvos „CSKA“, kur 1977 ir 1979 m. iškovojo TSRS čempiono titulą. Nuo 1980 iki 1985 m. buvo grįžęs į Rygos „Dinamo“. 1985 m. paliko ledo ritulį. TSRS čempionate sužaidė 462 rungtynes, per kurias įmušė 333 įvarčius. Nuo 1985 iki 1989 m. buvo žaidėjas ir treneris Japonijoje.

1989 m. grįžo į profesionalųjį ledo ritulį, kai TSRS leido sportininkam žaisti NHL. 1989/1990 metų sezoną žaidė Minesotos „North Stars“ komandoje NHL, kur per 26 rungtynes pelnė 9 (3+6) taškus. Po sezono NHL žadėjo palikti ledo ritulį.

Tačiau, nepaisant to, sportinės karjeros pabaigoje žaidė RASMS komandoje, taip pat keliose Latvijos čempionato komandose (HK Vecmeistars, Latvijas Zelts, HK Essamika) iki pat 45 metų.

Triskart Europos ir pasaulio čempionas (1978, 1979, 1983 m.), pasaulio čempionato sidabro medalio laimėtojas (1976), pasaulio čempionato bronzos prizo laimėtojas (1977), žiemos olimpinių žaidynių sidabro medalio laimėtojas (1980). Dalyvavo TSRS rinktinės sudėtyje Kanados Taurės varžybose (1979). TSRS rinktinės gretose pasaulio čempionatuose ir olimpinėse žaidynėse sužaidė 54 rungtynes, kuriose įmušė 33 įvarčius. Karjeros pabaigoje 1992 m. žaidė 2 rungtynes pasaulio čempionato kvalifikaciniame turnyre Latvijos rinktinės sudėtyje.

Buvęs Latvijos rinktinės treneris nuo 1992 iki 1994 m., iš viso rinktinei vadovavo 34 rungtynes, taip pat generalinis vadybininkas. Dirba Latvijos ledo ritulio federacijoje, kur šiuo metu yra valdybos pirmininko pavaduotojas, viceprezidentas. Seniau buvo „Rygos sporto pilies“ savininkas, direktorius, taip pat Rygos miesto tarybos deputatas.

## Pasiekimai
* 1971 m. – Europos jaunimo čempionato rezultatyviausias žaidėjas
* 1977 m. – Pasaulio čempionato geriausias puolėjas, TSRS metų ledo ritulininkas (MVP), Rezultatyviausias TSRS čempionato ledo ritulininkas
* 1978 m. – Pasaulio ir Europos čempionas, TSRS čempionas
* 1979 m. – Pasaulio ir Europos čempionas, TSRS čempionas
* 1980 m. – Olimpinių žaidynių vicečempionas, TSRS čempionas
* 1983 m. – Pasaulio ir Europos čempionas, rezultatyviausias TSRS čempionato ledo ritulininkas
Kartusis pipirbaravykis

**Kartusis pipirbaravykis**, *kartusis kazlėkas* () – baravykinių (*Boletaceae*) šeimos, pipirbaravykių (*Chalciporus*) genties grybų rūšis.

* **Augimo vieta**
Spygliuočių, mirieji miškai.
* **Augimo laikas**
Vasara, ruduo.
* **Pagrindiniai požymiai**
Smulkūs geltonai rudi vaisiakūniai, trama pipirų skonio.

Vaisiakūniai smulkūs. Kepurėlė 2–3 (5) cm skersmens, išgaubtai horizontali, matinė, mažai plaušuota, tik drėgnu oru lipni, gelsva, gelsvai ruda, rusva. Vamzdeliai raudonai geltoni, rudi, iki 1 cm ilgio, poros raudonos. Kotas 3–7×0,3–1 cm, kepurėlės spalvos, į pamatą smailėjantis, trama gelsva, žalsvai gelva. Sporos 7–12×3–4 μm.

**Būdingi požymiai:** apatinė kepurėlės pusė rudai raudona, trama aštraus pipirų skonio.

Auga pavieniui ir grupelėmis pušynuose, eglynuose, mišriuose miškuose. Valgomas, vartojamas kaip prieskonis vietoj pipirų. Dažnas.

## Literatūra
**Lietuvos grybų atlasas**, Vincentas Urbonas, Kaunas, LUTUTĖ, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, 48 psl.

## Nuorodos
* Karčiojo pipirbaravykio nuotraukos
Šilinis kazlėkas

**Šilinis kazlėkas**, *šližiukas* () – baravykinių (*Boletaceae*) šeimos, kazlėkų (*Suillus*) genties grybų rūšis.

* **Augimo vieta**
Seni, žolėti pušynai, pušų jaunuolynai.
* **Augimo laikas**
Vasara, ruduo.
* **Pagrindiniai požymiai**
Kotas be žiedo, vaisiakūnis ne toks gleivėtas kaip tikrojo kazlėko.

Šilinis kazlėkas labai panašus į tikrąjį kazlėką, skiriasi tik tuo, kad jo vaisiakūniai be plėvelės, kotas be žiedo, kepurėlė mažiau gleivėta, senuose pušynuose dygsta mažesnėmis grupėmis, jaunuolynuose - gausiai.

Auga brandžiuose ar senuose, žolėtuose, rečiau jaunuose pušynuose. Skanus, valgomas grybas. Dažnas. Šio grybo savybėmis domisi ir medikai.

## Literatūra
**Lietuvos grybų atlasas**, Vincentas Urbonas, Kaunas, LUTUTĖ, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, 71 psl.
Aitrusis pušynbaravykis

**Aitrusis pušynbaravykis** () – baravykinių (*Boletaceae*) šeimos, pušynbaravykių (*Tylopilus*) genties grybų rūšis.

Vaisiakūniai dideli. Kepurėlė 5–15 cm skersmens, jauna apvaliai iškili, senesnė paplokščia, mėsinga, matinė neblizganti, ruda, su geltonu ar pilku atspalviu. Vamzdeliai 1,5–2,5 cm ilgio, balti, vėliau – rožinės spalvos, poros labai smulkios, paspaudus paruduoja. Kotas 6–12×1–5 cm, į pamatą storėjantis, tik prie kepurėlės su baltų pailgų akelių tinklelių, gelsvai rusvas. Trama balta, spalvos nekeičia, tampri, vėliau – rusva, karti. Sporos 11–15×4–5 μm.

Būdingi požymiai: apatinė kepurėlės pusė rožinė, trama karti, labai panašus į baravyką. Vamzdeliai ir poros rožinės spalvos, kartaus skonio.

Auga pavieniui ir grupelėmis, eglynuose, pušynuose, nuo birželio–liepos iki rugsėjp. Labai dažnas. Nevalgomas: keletą kartų nuvirus kartumą praranda, bet valgiui netinka.

## Literatūra
Lietuvos grybų atlasas, Vincentas Urbonas, Kaunas, LUTUTĖ, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, 59 psl.

## Nuorodos
* Aitriojo pušynbaravykio nuotraukos
Pilkoji meškutė (grybas)

**Pilkoji meškutė**, *alksninukas*, *žydukas* () – meškutinių (*Paxillaceae*) šeimos, meškučių (*Paxillus*) genties grybų rūšis.

* **Augimo vieta**
Spygliuočių, lapuočių, mišrieji miškai, pelkės, parkai, sodai.
* **Augimo laikas**
Vasara, ruduo.
* **Pagrindiniai požymiai**
Gelsvai žalsvai rudi vaisiakūniai, paspaudus, perpjovus paruduoja.

Vidutinio dydžio, retai dideli grybai. Kepurėlė užauga iki 12 cm skersmens, rečiau didesnė, jauna neryškiai gaubta, senesnė – netaisyklingai paplokščia, įdubusi, pakraščiai užsilenkę žemyn, matinė, aksomiška, gelsvai žalsvai rusva. Lakšteliai gelsvi, žalsvai gelsvi, seni – nešvariai rudi. Kotas 4–8×1–2 cm, šiek tiek šviesesnis už kepurėlę. Trama gelsva, vėliau – rusvai ruda, perlaužta ar perpjauta ruduoja. Sporos 8–10×5–6 μm.

**Būdingi požymiai:** tamprūs, minkšti, patrauklios išvaizdos grybai.

Auga didesnėmis ar mažesnėmis grupėmis, labai dažna. Buvo laikoma valgoma, bet per pastaruosius du tris dešimtmečius daugelyje Europos šalių pripažinta nuodinga, nustatyta, kad joje yra švino, muskarino, stroncio, kurie kenksmingi žmogaus sveikatai. Gerai išvirta mažiau pavojinga, bet netinka nei sūdyti, nei marinuoti, taigi piknaudžiauti šiuo grybu nederėtų.

## Literatūra
Lietuvos grybų atlasas, Vincentas Urbonas, Kaunas, LUTUTĖ, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, 85 psl.
GHB

**GHB** (**4-hidroksilbutano rūgštis**, **gama-hidroksilbutano rūgštis** ir daug kitų pavadinimų) – tai natūraliai smegenyse susidaranti medžiaga. Ji svarbi perduodant nervinius impulsus (neurotransmiteris). Dažniausiai vartojama **natrio gamahidroksibutanoatas** arba **kalio gamahidroksibutanoatas**. Savo išvaizda tai balta, kieta medžiaga, gan gerai tirpstanti vandenyje.

## Naudojimas
Buvo naudojamas kaip anestetikas ir nemigai gydyti, kaip migdomieji vaistai ar vaistai nuo alkoholizmo (tik iki uždraudimo).

Dėl to, kad beveik beskonis, pigus, veikia staigiai ir patikimai gali būti panaudotas užmigdymui siekiant apiplėšti. Tai ir buvo pagrindinis argumentas įvedant draudimą Lietuvoje.

Gatvėse parduodamas GHB dažnai būna prastos kokybes, su likusia pradine gamybos medžiaga 1,4-butandioliu. Nors šiuo metu tai labai retai gatvėje sutinkama medžiaga dėl to, kad mažai kuo išsiskiria nuo alkoholinių gėrimų mažomis dozėmis, o didesnės dozės tiesiog sukelia gilų miegą ar komą. Tol kol buvo legalus jo kartais buvo galima rasti.

## Poveikis
Poveikis, ypač pavartojus GHB mažais ar vidutiniais kiekiais, labai primena didelio alkoholio kiekio poveikį. Minimalus poveikio laikas 90 minučių, didžiausias – 2,5 valandos. Praėjus poveikiui liekamųjų reiškinių būna gerokai mažiau, nei po alkoholio vartojimo.

## Dozė
* Medicinoje: dažniausiai tabletės po 0,15 g
* Maža dozė: ~1 g
* vidutinė dozė: virš 1,5 g
* didelė dozė: virš 2 g
* bendrajai narkozei: virš 3 g
* galimai mirtina: virš 10 g
Reiktų atkreipti dėmesį, kad mirtina dozė pavojingai arti prie standartinių, todėl šios medžiagos, ypač kai medžiaga abejotino grynumo, vartojimas labai pavojingas. Dar pavojingiau tai, kad maišant su kitomis medžiagomis, kad ir alkoholiniais gėrimais, dozių vertės gali labai sumažėti.

## Kitos medžiagos kurios veikia GABA receptorius
Tai pagal poveikį į GHB panašios medžiagos nes veikia tuos pačius nervinius receptorius.
* etanolis (ir kiti alkoholiai metanolis, 2-propanolis…)
* barbituratai
* valerijonas
* muskimolas
ir daugiau ne taip gerai žinomų vaistų.

## Priklausomybė
Sukelia psichologinę priklausomybę, o ilgai ir nuolat vartojant (kas 2–4 valandos kelias dienas) gali išsivystyti ir fizinė priklausomybė. Nebuvo atlikta jokių sistemingų GHB tyrimų su chroniškai vartojančiais žmonėmis. Tačiau bandymuose su laboratorinėmis žiurkėmis nėra pastebėta, kad GHB sukeltų negrįžtamus pakitimus vidaus organuose, ir medžiaga laikoma mažiau pavojinga, nei alkoholis ar tabakas.

## Teisė
Remiantis Lietuvos Respublikos sveikatos apsaugos ministro 2003 m. balandžio 23 d. įsakymu Nr. V-239 galima teigti, kad įstatymiškai tai niekuo neišskirtinis narkotikas, kurio numeris 236. Už prekybą juo ar jo gamybą gresia tokia pat atsakomybė, kaip ir už bet kokį kitą narkotiką.

## Šaltiniai
* http://sam.lt/ 
* http://www.streetdrugs.org/ghb.htm 
* http://www.erowid.org/chemicals/ghb/ghb.shtml
Klostenis

**Klostenis** (*Armatocereus*) – kaktusinių (*Cactaceae*) šeimos augalų gentis. Dauguma koloniškos išvaizdos, panašūs į medžius. Išauga iki 5-6 m aukščio. Metiniai ūgliai segmentuoti, parodantys kiek užaugo per sezoną. 

Auga Kolumbijoje, Ekvadore, Peru. Vainklapiai balti. Vaisiai apaugę gelsvai rudais dygliais.

Rūšys:
*Lenktadyglis klostenis (*Armatocereus cartwrightianus*)
*Melsvasis klostenis (*Armatocereus laetus*)
*Pūstasis klostenis (*Armatocerus matucanensis*)
*Penkiabriaunis klostenis (*Armatocereus oligogonus*)
Paprastoji poniabudė

**Paprastoji poniabudė** (*Phallus impudicus*) – poniabudžių (*Phallus*) genties nevalgomas grybas, liaudyje vadinamas vilkagrybiu.

Jaunas vaisiakūnis būna vištos kiaušinio formos ir dydžio, išorėje baltas, pusiau išlindęs iš žemės. Jį sudaro du sluoksniai, tarp kurių yra platus tarpas, pilnas skaidrios gelsvos drebutinės masės, kurioje yra kotelio ir kepurėlės užuomazga.

Vaisiakūniui subrendus luobelė pratrūksta ir iš „kiaušinio“ išauga baltas raukšlėtas kotas, kurio viršūnėje yra varpelišką akytą struktūrą turinti kepurėlė. Kotas cilindriškas arba į viršų smailėjantis, apie 10-20 cm ilgio, akytas ir visiškai tuščiaviduris. Apatinį jo galą gaubia odiška išnara, kuri įsišaknyja į dirvožemį plonyčių šaknelių pavidalo išaugomis. Kepurėlę dengianti gleivėta žalsvai ruda sporų masė skleidžia nemalonų dvėselienos kvapą. Kvapas privilioja vabzdžius, kurie išnešioja sporas. Jaunas grybas, kurį tebegaubia išnara, turi ridikų kvapą ir skonį.

Liaudies medicinoje jauni poniabūdės vaisiai, jų drebutinės masės spiritinis antpilas buvo vartojamas nuo reumato ir podagros. O senovės kinai (dėl tokios grybo formos) gamindavosi iš jo meilės gėrimus, sužadinančius aistrą.

Poniabudės dažniausiai sutinkamos lapuočių miškuose, parkuose, o kartais ir spygliuočių miškuose. Auga liepos – rugsėjo mėn.

## Galerija

Phallus.impudicus3.-.lindsey.jpg
Phallus impudicus 33.jpg
Phallus impudicus 01.jpg
Phallus sp.jpg
Phallus impudicus 4.jpg
Phallus impudicuns 6.jpg
Phallus impudicus 9.jpg