open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Alferesas

**Alferesas** (, iš ) 'raitelis') – jauniausias karininko laipsnis Ispanijoje, Argentinoje, Čilėje, Urugvajuje. Analogiškas laipsnis *alferes* anksčiau buvo naudotas Portugalijoje ir Brazilijoje.
Ispanijoje, Dominikos respublikoje ir Peru yra panašus laivyno karininkų laipsnis *fregatos alferesas* ().

*Alfereso* laipsnio atitikmeniu dažnai laikomas *[[ensainas]]* (). Alferesai Ispanijoje anksčiau buvo karininkų kategorija, susijusi su dalinio vėliavos nešiojimu. Alferesą kartais verčia kaip antrąjį leitenantą ar subleitenantą, nors pagal Čilės karinių laipsnių lentelę ir laipsnio statusą matyti, kad Čilės armijoje šis laipsnis atitinka viena pakopa žemesnį rusišką jaunesniojo leitenanto laipsnį.

Alfereso laipsnis Ispanijos kariuomenėje atsirado viduramžiais, kai vyko rekonkista. Tuo metu alferesas buvo karaliaus ar kito aukšto rango didiko palydos vadas. Garsusis karys El Sidas buvo Leono karaliaus Alfonso VI alferesas.

## Argentina
Argentinos ginkluotosiose pajėgose alfereso laipsnis naudojamas Karinėse oro pajėgose ir žandarmerijoje, tačiau jų lygis nesutampa. Oro pajėgose alferesai yra ką tik pradinį karininko laipsnį gavę karininkai, o žandarmerijoje alferesas yra armijos leitenanto lygio laipsnis. Žandarmerijoje alferesas yra leitenanto atitikmuo, įskaitant jaunesniojo ir vyresniojo (pirmojo) leitenanto lygius.
Kitose Argentinos ginkluotųjų pajėgų šakose šio laipsnio nėra.

## Čilė
Čilėje *subalferesai* yra karininkų mokyklų kursantai (kariūnai). Baigę bazinį apmokymo kursą jie tampa *alferesais* ir metus, turėdami tą laipsnį, mokosi pasirinktos kariuomenės rūšies specifikos. Baigus šį metų apmokymo kursą gauna subleitenanto laipsnį.

## Peru
Peru Kariniame laivyne fregatos *alferesas* yra žemiausiais laivyno karininko laipsnis.

## Ispanija
Ispanijos armijoje *alferesas* yra žemiausias karininko laipsnis, atitinkantis Lietuvos leitenantą. Už jį aukštesnis yra leitenanto laipsnis, atitinkantis Lietuvos vyresnįjį leitenantą.

Ispanijos kariniame laivyne *fregatos alferesas* yra žemiausias laivyno karininko laipsnis.

## Dominikos Respublika
Dominikos Respublikos kariniame laivyne *fregatos alferesas* yra žemiausias karininko laipsnis ir atitinka antrąjį leitenantą (Lietuvos – leitenantą), o *laivo alferesas* – pirmąjį leitenantą (Lietuvos – vyresnysis leitenantas).
Gervaraistis

**Gervaraistis** – kaimas Elektrėnų savivaldybėje, 6 km į šiaurės rytus nuo Elektrėnų. Kaime yra Kaugonių geležinkelio stotelė.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Alyosha

**Alyosha** (tikras vardas Olena Kučer ; g. 1986 m. gegužės 11 d. Zaporožėje, Ukraina) – Ukrainos dainininkė. Baigė Kijevo nacionalinį kultūros ir meno universitetą. 2006 m. iškovojo pirmą vietą „Jalta-2006“ festivalyje.

Alyosha buvo išrinkta atstovauti Ukrainą Eurovizijos dainų konkurse 2010, vykusiame Osle, su daina „Sweet People“.

## Diskografija
2010 - A World Outside Your Door

2015 - Точка на карте, Часть 1 (Točka na karte, Čast 1)

2015 - Точка на карте, Часть 2 (Točka na karte, Čast 2)

2017  - Маленький секрет (Malenkij sekret)

## Nuorodos

* Daina „Sweet People“

|-
Earl Wilbur Sutherland, Jr.

**Earl Wilbur Sutherland Jr.** (1915 m. lapkričio 19 d. Kanzasas – 1974 m. kovo 9 d. Majamis, Florida) – amerikietis farmakologas ir biochemikas. 1971 m. gavo Nobelio premiją fiziologijos ir medicinos srityje už „už hormonų veikimo mechanizmų atradimą“, ypač adrenalino per antrinius nešiklius, pvz., ciklinį adenozino monofosfatą.

## Karjera
Sutherlandas gavo chemijos bakalauro laipsnį 1937 m. Vašburno universitete ir medicinos laipsnį 1942 m. Vašingtono universiteto Medicinos mokykloje. Antrojo pasaulinio karo metu dirbo gydytoju, vėliau sugrįžo į Vašingtono universitetą, kur dirbo Nobelio premijos laureato Carl Ferdinand Cori farmakologijos laboratorijoje. 1953 m. tapo farmakologijos fakulteto vadovu Case Western Reserve universitete, kur atrado cAMP svarbą tarpininkaujant tarp kai kurių hormonų. 1963 m., norėdamas sumažinti savo pareigas, perėjo į Vanderbilto universiteto Medicinos mokyklą, kur dirbo fiziologijos profesoriumi iki 1973 m. Iki pat mirties 1974 m., Sutherlandas buvo biochemijos profesorius Majamio universiteto Medicinos mokykloje.

## Apdovanojimai
* 1966 m. išrinktas į Nacionalinę mokslų akademiją
* 1970 m. Laskerio apdovanojimas
* 1971 m. Nobelio fiziologijos ir medicinos premija
* 1973 m. Nacionalinis mokslo medalis
Telenor Arena

**Telenor arena** (anksčiau žinoma kaip **Fornebu arena**) – įvairių paskirčių vidaus stadionas Osle, Norvegijoje. Arena dažniausiai naudojama futbolo varžyboms. Joje vyksta Norvegijos aukščiausiosios futbolo lygos rungtynės. Stadionas buvo atidarytas 2009 m. kovo 8 d. Iki 2018 m. stadiono vardo teisės išsipirkusi telekomunikacijų bendrovė Telenor. Arena talpina nuo 15 000 iki 23 000 žiūrovų, priklausomai nuo renginio pobūdžio.

2010 m. arenoje vyko 2010 m. Eurovizijos dainų konkursas.

## Nuorodos

* Oficiali svetainė
Australiniai spygliasnapiniai

**Australiniai spygliasnapiniai** (*Acanthizidae*) – žvirblinių paukščių (*Passeriformes*) šeima.

## Išvaizda
Priklauso maži ir vidutinio dydžio paukščiai, kurių kūnas 8-19 cm ilgio. Turi trumpus suapvalintus sparnus, ilgas kojas ir trumpą uodegą. Dauguma rūšių turi alyvuogių spalvos, pilką ar rudą plunksnų apdarą, su ryškiai geltonais lopeliais.

## Biologija
Gyvena atogrąžų miškuose, dykumose. Paukščiai išgyvena iki 10 ir daugiau metų.
  
### Lizdas
Deda 1-2 kiaušinius.

## Mityba
Minta vabzdžiais, nors taip pat maitinasi kai kuriomis sėklomis ir vaisiais.

## Paplitimas
Paplitę Australijoje, Indonezijoje, Naujojoje Zelandijoje, Ramiojo vandenyno regione. Dauguma rūšių gyvena Australijoje ir Naujojoje Zelandijoje

Šeimoje 2 pošeimiai, 14 genčių, 63 rūšys.

## Pošeimiai ir gentys
* Pošeimis. Serikorniai - *[[Sericornithinae]]* 
** Locmanai - *[[Pycnoptilus]]* Gould, 1851
** Origmos - *[[Origma]]* Gould, 1838
** Papartinės karietaitės - *[[Oreoscopus]]* North, 1905
** Pilkieji giesmininkai - *[[Crateroscelis]]* Sharpe, 1883
** Serikorniai - *[[Sericornis]]* Gould, 1838
** Tasmaniniai serikorniai - *[[Acanthornis]]* Legge, 1887
** Hilakolos - *[[Hylacola]]* Gould, 1843
** Dryžosios karietaitės - *[[Calamanthus]]* Gould, 1838
** Rusvagurklės - *[[Pyrrholaemus]]* Gould, 1841
** Kanapėtosios karietaitės - *[[Chthonicola]]* Gould, 1847
* Pošeimis. Spygliasnapiai - *[[Acanthizinae]]* 
** Trumpasnapiai *[[Smicrornis]]* Gould, 1843
** Gerigonos - *[[Gerygone]]* Gould, 1841
** Spygliasnapiai - *[[Acanthiza]]* Vigors & Horsfield, 1827
** Australiniai baltakakčiai - *[[Aphelocephala]]* Oberholser, 1899
Vitalis Nakrošis

**Vitalis Nakrošis** (g. 1975 m. sausio 25 d.) – politologas, VU TSPMI profesorius ir dėstytojas.

## Biografija
VU TSPMI politikos mokslų bakalauras 1997 m., Londono ekonomikos mokyklos Politinės perėjimo ekonomijos magistras (baigta su pagyrimu) 1998 m., Vilniaus universitete apgynė disertaciją, socialinių mokslų daktaras, 2004 m.

Nuo 1998 m. VU TSPMI dėstytojas; yra dirbęs Valdymo reformų ir savivaldybių reikalų ministerijoje, Nacionalinėje regionų plėtros agentūroje. Viešosios politikos ir vadybos instituto programų vadovas nuo 2003 m., "Saulėlydžio" komisijos prie LR Vyriausybės narys. Dalyvavo kelių tarptautinių programų ir viešojo administravimo tinklų veikloje ar projektuose (7 Bendroji programa, ES COST programa, OECD/SIGMA, NISPAcee/LGI, Horizon 2020), įgyvendino LMT finansuojamus tyrimus Lietuvoje.

Dėstomi kursai – Lyginamasis viešasis administravimas (magistro std., rudens semestras); Viešoji politika ir politikos analizė (mag., pavasario semestras).

Moksliniai interesai – ES valdymas ir viešoji politika, Viešasis administravimas, Valstybės valdymo reformos; Viešoji politika, Politikos analizė ir vertinimas; Strateginis ir veiklos valdymas. Paskelbė keliasdešimt publikacijų Lietuvoje ir užsienyje įvairiais ES, viešosios politikos ir viešojo administravimo klausimais. Vitalio straipsnius publikavo *International Review of Administrative Sciences*, *International Journal of Public Administration*, *Evaluation, NISPACEE Journal of Public Administration and Policy*, *Transylvanian Review of Administrative Sciences*, *Journal of Baltic Studies* ir Lietuvos akademiniai žurnalai (Politologija, Viešoji politika ir administravimas).

## Profesinė narystė
* Europos vertinimo asociacijos narys, įvairūs metai
* Tarptautinių santykių ir politikos mokslų instituto Tarybos narys, nuo 2007 m.
* Lietuvos politologų asociacija, Tarybos narys 2001–2006 m.
* Europos Sąjungos studijų asociacija, 2001, 2003–2004 m.

## Apdovanojimai
* Mini Nobelio apdovanojimas politikos mokslų srityje ("Veidas" bendradarbiaujant su Lietuvos mokslo taryba ir Ūkio ministerija), 2016 m.
* Lietuvos politologijos asociacijos apdovanojimas už geriausią politikos mokslų straipsnį 2015 m. 
* Alenos Brunovskos apdovanojimas už aukščiausią kompetenciją viešojo administravimo srityje (NISPAcee), 2015 m.
* Geriausia lyginamosios politikos publikacija "Vyriausybės agentūrų ex-post kontrolė ir valdymas Lietuvoje ir Rumunijoje" (2013 m.) (*Journal of Comparative Policy Analysis*)
* Lietuvos politologijos asociacijos apdovanojimas už geriausią politikos mokslų publikaciją 2002 m.

## Išnašos
Gervelėnai

**Gervelėnai** – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, 8 km į šiaurės rytus nuo Papilio, 1 km nuo Kvetkų, prie kelio . Gervelėnus siekia Biržų girios pietinis pakraštys, prateka Senupio upelis (Nemunėlio baseinas).

Istoriniuose šaltiniuose pirmą kartą paminėti 1596 m. 1923 m. buvo 10 ūkių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Gervelės

**Gervelės** – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 12 km į šiaurės rytus nuo Naujojo Daugėliškio, 1,5 km nuo Mažėnų. Į rytus nuo kaimo plyti miškai, Gervelių pelkė.

Pietinėje kaimo pusėje stovi kaimui 1994 metais sukurtas paminklas (autorius Petras Martinkėnas).

## Etimologija
Pavadinimas kildinamas iš asmenvardžio *Gervẽlė*.

## Istorija
XIX a. pab. kaimas pateko į Novoaleksandrovsko apskritį, Rimšės valsčių.

Tarpukariu kaimas priklausė Lenkijai (Breslaujos apskritis, Rimšės valsčius). Lenkmečiu veikė Šv. Kazimiero draugijos skyrius, „Ryto“ draugijos skaitykla (nuo 1932 m.). Sovietmečiu priklausė Naujojo Daugėliškio apylinkei.

## Gyventojai

;Žymūs žmonės
* Virginija Martinkėnaitė-Stankevičienė, dailininkė iliustratorė.

## Šaltiniai
Kvercetinas

**Kvercetinas** – augalinis flavonoidas, naudojamas ir kaip maisto papildas. Laboratoriniai tyrimai parodė jo antiuždegimines, antioksidantines, taip pat priešvėžines antimetastatines savybes. Jis tirtas daugelio sveikatai naudingų savybių atradimui.

## Naudojimas medicinoje
Teigiama, jog kasdien vartojant pakankamą kiekį kvercetino, mažėja rizika susirgti vėžiu.
Kvercitinas yra nesuderinamas su kai kuriais antibiotikais.

## Glikozidai
* Guaijaverinas kvercetin 3-O-arabinozidas.
* Hiperosidas kvercetin 3-O-galaktozidas.
* Izokvercitinas kvercetin 3-O-glikozidas.
* Spiraeosidas – kvercetin 4'-O-glikozidas .

## Išnašos

## Nuorodos
* UMM Informaciaj apie Quercetiną (University of Maryland Medical Center Website)
Toyota Century

**Toyota Century** – aukščiausio lygio keturduris sedanas, gaminamas kompanijos Toyota Motor Corporation, parduodamas daugiausiai Japonijoje. Nors Toyota Century kaina analogiška Lexus LS600h kainai, tik Century orientuotas į aukščiausią lygį. Gaminamas taip pat su prabangesne salono modifikacija, kuri vadinasi *Century Royal*.

Automobilis buvo pavadintas 100-osioms Toyota Industries įkūrėjo Kiičiro Tojodos gimimo metinėms paminėti.

Paskutiniu metu ant automobilio nebėra Toyota simbolikos (anksčiau ji buvo ant bagažinės dangčio), ant visų elementų yra kiniško fenikso simbolis arba užrašas „CENTURY“.

## Šaltiniai

## Nuorodos
Oficiali svetainė
Gerveliškė (Ignalina)

**Gerveliškė** – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 6 km į šiaurės vakarus nuo Naujojo Daugėliškio, prie Dūdos upelio. Keliai į Jonėnus, Kukoriškę, Dūdas.

## Etimologija
Priesagos *-iškė* vedinys greičiausiai iš asmenvardžio *Gervẽlė*.

## Istorija
XX a. pr. Gerveliškės buvo užusienis Švenčionių apskrities Daugėliškio valsčiuje.

Tarpukariu kaimas priklausė Lenkijai, Vilniaus vaivadijai, Švenčionių apskričiai. Sovietmečiu priklausė Vidiškių apylinkei.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Gerveniškė

**Gerveniškė** – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 4 km nuo Griškiškės. 

## Istorija

Tarpukariu kaimas priklausė Lenkijai (Breslaujos apskritis, Rimšės valsčius).

## Gyventojai

## Šaltiniai
Gerviniai (Trakai)

**Gerviniai** – kaimas Trakų rajono savivaldybėje, 9 km nuo Tolkiškių.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Gerviniuose 1935 m. sausio 2 d. gimė matematikas, habilituotas fizinių mokslų daktaras Algimantas Janušauskas.

## Šaltiniai
Getautiškė

**Getautiškė** – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 5 km nuo Karklėnų. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Geviliai

**Geviliai** – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 6 km nuo Pakražančio.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Gibaičiai

**Gibaičiai** – kaimas Šiaulių rajono savivaldybėje, 3 km nuo Meškuičių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Giedraitėliai

**Giedraitėliai** – viensėdis Vilniaus rajono savivaldybėje, 4 km nuo Sužionių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Getaučiai

**Getaučiai** – kaimas šiaurinėje Plungės rajono savivaldybės dalyje, 7 km į pietvakarius nuo Žemaičių Kalvarijos ir 7 km į šiaurės rytus nuo Platelių.

## Istorija

Pokario metais veikė Žemaičių apygardos, Kardo partizanų rinktinės partizanai.

## Gyventojai

## Šaltiniai

## Kultūros paveldas
* Piliakalnis, vad. Pile (I tūkst. – II tūkst. pr.)
Gikonys (Anykščiai)

**Gikonys** – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 10 km į šiaurės rytus nuo Skiemonių.

## Istorija

Kaimas paminėtas 1765 m. Ukmergės apskrities seniūnijų inventoriuje. 1947 m. atidaryta pradinė mokykla, 1974 m. uždaryta.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Gikonys (Biržai)

**Gikonys** – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, Latvijos pasienyje, tarp Nemunėlio ir Neretos, Kvetkų šiauriniame pakraštyje.

Paminėti 1667 m. Ukmergės pavieto Roviškių dvaro inventoriuje. Tarpukariu priklausė Rokiškio apskrities Panemunio valsčiui. 1923 m. buvo 22 ūkiai. Netoli Latvijos sienos, ant šimtamečiais medžiais apaugusio kalno, kadaise stovėjęs dvaras, kurį valdė Kamarauskai.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Gilbietis

**Gilbietis** – kaimas Lazdijų rajono savivaldybėje, 5 km į pietryčius nuo Lazdijų, šalia kelio . 

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Gilbietyje 1937 m. liepos 30 d. gimė inžinierius technologas, habilituotas technologijos mokslų daktaras Matas Vytautas Gutauskas.

## Šaltiniai

*
Gilbonys

**Gilbonys** – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 9 km nuo Smilgių, prie Šuojos upės. Atokiau nuo kaimo yra Gilbonių kaimo kapai.

## Istorija

Kaimas minimas nuo 1690 m. I pasaulinio karo metais kaimas degė. Gilbonys − Rainių kankinio, poeto Albino Baltramiejūno (1905−1941) gimtinė. Išlikusi sodyba, kurioje 1916−1922 m. gyveno poetas.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Gilbonyse 1893 m. gruodžio 10 d. gimė karinis veikėjas, pulkininkas leitenantas Andrius Kerbelis.

## Šaltiniai
Giedraitiškės (Elektrėnai)

**Giedraitiškės** (anksčiau ***Kurkaučizna***) – kaimas Elektrėnų savivaldybėje, 4 km į pietryčius nuo Elektrėnų. Auga saugomas Giedraitiškių ąžuolas.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Giliuškės

**Giliuškės** – viensėdis Zarasų rajono savivaldybėje, 5 km nuo Imbrado. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Gilynė (Zarasai)

**Gilynė** – viensėdis Zarasų rajono savivaldybėje, 4 km į pietvakarius nuo Turmanto, prie Gilynės ežero.

## Istorija

XX a. pradžioje buvo Novoaleksandrovsko apskrityje. Tarpukariu kaimas priklausė Lenkijai (Breslaujos apskritis, Smalvų valsčius).

## Gyventojai

## Šaltiniai
Giluišiai

:: *Apie kaimą Lenkijoje žr. [[Giluišiai (Punskas)]]*.

**Giluišiai** – kaimas Kalvarijos savivaldybėje, 4 km į pietvakarius nuo Sangrūdos, apie 0,5 km nuo Lietuvos ir Lenkijos valstybių sienos. Piečiau kaimo telkšo Mergutrakio ežeras.

## Gyventojai

## Žymūs žmonės
* Vincas Jonas Markevičius (1866– 1938) – ūkininkas, vienas žymiausių Lietuvos knygnešių. Sodybos vietoje atidengtas paminklinis akmuo.

## Šaltiniai

*
Gilupis

**Gilupis** – viensėdis Biržų rajono savivaldybėje, 6 km nuo Tamošiūnų. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Gilviniškės

**Gilviniškės** – kaimas Šalčininkų rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurės vakarus nuo Dainavos, netoli Juodupės upelio.

## Istorija

XIX a. pab. – valstybinis kaimas Lydos apskrityje.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Gilvydžiai

:: *Apie kaimą Šiaulių rajone žr. [[Gilvydžiai (Šiauliai)]]*.

**Gilvydžiai** – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 1 km į pietryčius nuo Viešintų, prie kelio .

## Gyventojai

## Šaltiniai
Gimbetiškė

**Gimbetiškė** – kaimas Akmenės rajono savivaldybėje, 1 km į šiaurės vakarus nuo Kairiškių, prie kelio . Į vakarus nuo kaimo teka Virvytė, rytų pusėje auga Gimbetiškės miškas. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Gimbūčiai (Joniškis)

**Gimbūčiai** – kaimas Joniškio rajono savivaldybėje, 4 km nuo Skaistgirio.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Gimbūčiuose 1899 m. gimė poetas, prozininkas, publicistas, žurnalistas Juozas Žlabys-Žengė.

## Šaltiniai
Gimžiai I

**Gimžiai I** – kaimas Šalčininkų rajono savivaldybėje, 2 km nuo Turgelių, Merkio dešiniajame krante, netoli Šeštokų.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Gimžiai II

**Gimžiai II** – kaimas Šalčininkų rajono savivaldybėje, 6 km nuo Turgelių, prie Kazimieriškių miško.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Ginakiemis

**Ginakiemis** – kaimas Varėnos rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurę nuo Žilinų, prie Kareivonių miško. Praeina vieškelis .

## Etimologija
Pavadinimas *Ginakiemis* – sudurtinis žodis, kurio pirmas dėmuo *gin-* greičiausiai kilęs iš kokio asmenvardžio (galbūt *Ginas, Ginys, Gineitis*, nors kyla įtarimas, kad gali būti perdirbtas iš *Genys*, ar pan. – žr. netoliese kaimas *Genionys*, taip pat slaviškus užrašymus), o antras dėmuo – iš žodžio *kiẽmas* („sodybos dalis; ūkis, sodyba; kaimas“).

## Istorija
XIX a. pab. buvo valstybinis kaimas, patekęs į Trakų apskritį.

Pokario metais apylinkėse veikė Dainavos apygardos, Geležinio Vilko partizanų rinktinės Lietuvos partizanai.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Gindviliai (Kupiškis)

**Gindviliai** – kaimas Kupiškio rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurės rytus nuo Palėvenėlės, prie Mituvos upės.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Ginčai

**Ginčai** – kaimas Radviliškio rajono savivaldybėje, 8 km nuo Pašušvio. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Gindviliai (Rokiškis)

**Gindviliai** – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 7 km į vakarus nuo Obelių, prie kelio . Į vakarus nuo kaimo auga Varaščinos miškas, teka Audrupys. Seniau kaime buvo Gindvilių geležinkelio stotelė.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Gineišiai

**Gineišiai** – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 2 km nuo Pandėlio.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Gineitiškės (Trakai)

**Gineitiškės** – kaimas Trakų rajono savivaldybėje, 13 km nuo Aukštadvario.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Giniočiai

**Giniočiai** – kaimas Mažeikių rajono savivaldybėje, 10 km į šiaurės vakarus nuo Juodeikių, apie kilometrą nuo Lietuvos ir Latvijos valstybės sienos, prie kelio . Šiauriau kaimo auga Giniočių miškas.

## Gyventojai

## Šaltiniai

*
Giniūnai

**Giniūnai** – kaimas Prienų rajono savivaldybėje, 1 km į šiaurės vakarus nuo Strielčių. Kaimo gatvės: Draugų g., Lelijų g., Vėjų Takas, Mato Šalčiaus g.

## Istorija

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Giniūnuose gimė Romos katalikų kunigas, spaudos darbuotojas, visuomenės veikėjas, lietuvių liturginės terminijos kūrėjas, poetas Juozas Laukaitis (1873–1952).

## Šaltiniai
Gineikonys (Lielionys)

**Gineikonys** – buvęs kaimas Prienų rajono savivaldybėje (ID 14913), į rytus nuo didesnio Gineikonių kaimo (ID 14912).

## Gyventojai

## Šaltiniai
Giniūnai (Panevėžys)

**Giniūnai** – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 4 km į pietryčius nuo Smilgių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Giniūnai (Varėna)

**Giniūnai** – kaimas Varėnos rajono savivaldybėje, 8 km į rytus nuo Matuizų, Versekos (Krūminių tvenkinio) kairiajame krante, prie Įlankos upokšnio žiočių. Keliai į Krūminius, Paversekį, Semoškas.

## Etimologija
Kaimo pavadinimas tikriausiai kilęs iš asmenvardžio *[[Giniūnas|Giniū́nas]]*, siejamo su žodžiu *gìnti*.

## Istorija

XX a. pabaigoje tai buvo valstybinis kaimas Lydos apskrityje.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Gintaučiai (Telšiai)

**Gintaučiai** – kaimas Telšių rajono savivaldybėje, 3 km į pietus nuo Eigirdžių.

## Istorija

XX a. kaime buvo Gintaučių geležinkelio stotelė prie Šiaulių–Klaipėdos geležinkelio.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Gintautai

:: *Apie kaimą Marijampolės savivaldybėje žr. [[Gintautai (Marijampolė)]]*.

**Gintautai** – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 3 km į pietus nuo Ramygalos. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Gintiniai

**Gintiniai** – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 3 km nuo Debeikių. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Gintviliškis

**Gintviliškis** – viensėdis Anykščių rajono savivaldybėje, 6 km nuo Skiemonių. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Giraičiai

:: *Apie kaimą Elektrėnų savivaldybėje žr. [[Giraičiai (Elektrėnai)]]*.

**Giraičiai** – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 4 km nuo Dubingių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Giraičiai (Elektrėnai)

**Giraičiai** – kaimas Elektrėnų savivaldybėje, 3 km į pietvakarius nuo Vievio, tuoj į rytus nuo Pakalniškių, prie kelio . Kaime yra buvusios Pakalniškių fermos.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Ivanas Buninas

**Ivanas Buninas** (, 1870 m. spalio 22 d. Voroneže − 1953 m. lapkričio 8 d. Paryžiuje) − žymus rusų prozininkas, poetas, vertėjas. 1933 m. suteikta Nobelio literatūros premija.

## Biografija
Ivanas Buninas buvo kilęs iš senos bajorų giminės, kurią pradėjo *Simeonas Bunkovskis*, XV a. atvykęs iš Lenkijos.

Rašytojo vaikystė prabėgo Oriolo gubernijos *Butyrkų* vienkiemyje. Buninas niekada nepamiršo savo kilmės, didžiavosi giminyste su poetu romantiku Vasilijumi Žukovskiu.

Būdamas dvidešimties metų Buninas buvo aistringai įsimylėjęs *Varvarą Paščenko*. Ši jaunystės drama atsispindėjo jo kūriniuose. 1898 m. jis vedė gražuolę graikę *Aną Cakni*. Po dvejų metų santuoka iširo. Sūnus, gimęs jau iširus santuokai, mirė penkerių metų. Daugiau vaikų Buninas neturėjo. 1906 m. viso jo gyvenimo moterimi tapo *Vera Muromceva*. Su ja jis leidosi į egzotiškas keliones; drauge su ja iškentėjo gyvenimo be tėvynės tragediją. Nepriėmė bolševikų valdžios ir 1920 m. balandžio mėnesį per Konstantinopolį ir Belgradą Ivanas Buninas atvyko į Paryžių. Emigracijoje išbuvo trisdešimt trejus metus.

1939 m. Ivanas Buninas su žmona apsigyveno Grase, Prancūzijos pietuose. Ten jis praleido ir vokiečių okupacijos metus.

Mirė Ivanas Aleksejevičius Buninas Paryžiuje 1953 m. lapkričio mėn. 8 d.

## Ivano Bunino kūryba

Iki revoliucijos Buninas išleido daugiau kaip dešimt poezijos knygų ir laikė save visų pirma poetu. Jo ankstyvajai lyrikai buvo būdinga samanotų bajorijos sodybų nostalgija, subtilus gamtos grožio jautimas, stiliaus vaizdingumas. Laikui bėgant Bunino poezija vis aiškiau virto filosofine lyrika, turinčia akivaizdų vidinį ryšį su jo proza.

Romane „Arsenjevo gyvenimas“ aiškiai jaučiamos visos rašytojo kūrybos tendencijos. Tai ir grįžimas prie ikirevoliucinio gyvenimo, jo buities, žmonių, tai ginčas dėl Rusijos ir jos ateities. Bet tai ir romanas monologas, filosofinė lyrinė proza. Šis kūrinys − tai Bunino išpuoselėta Gyvenimo Knyga. Tiesa, romano siužetas nutrūksta dvidešimtaisiais herojaus gyvenimo metais.

Ivano Bunino bibliografija:
* Į pasaulio kraštą (На край света, 1897),
* Po atviru dangum (Под открытым небом, 1898),
* Antaniniai obuoliai (Антоновские яблоки, 1900),
* Lapkritis (Листопад, 1901),
* Kaimas (Деревня, 1910),
* Suchodolas (Суходол, 1911),
* Ponas iš San Francisko (Господин из Сан-Франциско, 1915),
* Švelnus alsavimas (Лёгкое дыхание, 1916)
* Jerichono rožė (Роза Иерихона, 1924),
* Mitės meilė (Митина любовь, 1925),
* Saulės smūgis (Солнечный удар, 1927),
* Dievo medis (Божье дерево, 1930),
* Arsenjevo gyvenimas (Жизнь Арсеньева,1930),
* Pelenų diena (Чистый понедельник, 1944)

## Nuorodos
* Ivanas Buninas (rusų k.)
Vašingtono universitetas

**Vašingtono universitetas** () − seniausias ir žymiausias universitetas JAV šiaurės vakaruose, Vašingtono valstijoje, Sietlo mieste. Įkurtas 1861 m.

Universiteto miestelis išsidėstęs ant Vašingtono ežero ir *Puget sound* įlankos kranto. Jo plotas 2,8 km². Miestelyje veikia spaudos centras, koncertų salė, keturi teatrai, meno galerija, muziejus, o bibliotekoje sukaupta 5 mln. spaudinių. 

Universitete veikia 5803 fakultetai, personalą sudaro 16 174 darbuotojai, o studentų apie 43 000. 

Viena įspūdingiausių vietų − botanikos sodas, kuris 1990 m. pavadintas Edvardo Grygo vardu. Šiam norvegų kompozitoriui dar 1917 m. Šiaurės vakarų ir Aliaskos skandinavų bendruomenės iniciatyva pastatytas bronzinis biustas. E. Grygo paminklas, kompozitoriaus vardu pavadintas botanikos sodas bei jame augantis beržas iš Europos simbolizuoja ryšį tarp susigiminiavusių miestų − Sietlo ir Bergeno Norvegijoje.

## Nuorodos

* Vašingtono universitetas (anglų k.)
Rimi Baltic

**„Rimi Baltic“** – vienas didžiausių mažmeninės prekybos tinklų Baltijos šalyse.

Lietuvoje veikia 4 tipų „Rimi“ prekybos centrai:
* *Rimi Hyper* – stambūs prekybos centrai savaitiniam apsipirkimui.
* *Rimi Super* – prekybos centrai kasdieniam apsipirkimui.
* *Rimi Mini* – prekybos centrai šalia namų.
* *Rimi Express* – mažos užkandžių parduotuvės.

„Rimi Baltic“ priklauso 264 mažmeninės prekybos parduotuvės, iš jų 86 – Estijoje, 125 – Latvijoje ir 89 – Lietuvoje.

## Istorija

1995 m. įkurta bendrovės pirmtakė „Ekovalda“. 1999 m. Švedijos kompanija „ICA AB“ įsigijo 50% bendrovės „Ekovalda“ akcijų. Po metų buvo atidarytas pirmasis „Rimi Supermarket“ prekybos centras.

2001 m. atidarytas pirmasis prekybos centras „Hyper Rimi“, didesnis savo plotu bei prekių asortimentu. 2002 m. birželį „ICA AB“ įsigijo bendrovės „Ekovalda“ 100% valdymo kontrolę.

2002 m. gruodį įkurta įmonė „Rimi Lietuva“, o 2003 m. atidarytas naujos koncepcijos modernus prekybos centras „Rimi Hypermarket“. Po dvejų metų – 2004-aisiais – visi prekybos centrai „Hyper Rimi“ rekonstruoti į „Rimi Hypermarket“, tais pačiais metais pirmasis „Rimi Hypermarket“ duris atvėrė Kaune.

Keičiantis ekonominėms sąlygoms ir Baltijos regionui pamažu tapus vieninga rinka, 2003 m. gruodį bendrovė „ICA AB“ ir Suomijos prekybos lyderė „Kesko food“ nusprendė įsteigti bendrąją įmonę ir mažmeninės prekybos tinklą, dirbantį visose trijose Baltijos šalyse. Nuo 2005 m. Baltijos šalyse savo veiklą pradeda naujoji bendrovė „Rimi Baltic“.

2005 m. rekonstruoti „Rimi Supermarket“ prekybos centrai, Alytuje ir Klaipėdoje atidaryti pirmieji „Rimi Hypermarket“. Taip pat atidarytos „Supernetto“ parduotuvės, kurios pristatytos kaip mažų kainų parduotuvės.

2007 m. „Rimi Hypermarket“ atidaryta Šiauliuose, prekybos centre Saulės miestas. 2007 m. sausio 1 d. „Rimi Baltic“ tapo visiškai valdoma bendrovės „ICA AB“ dukterinės kompanijos „ICA Baltic AB“.

2012 m. „Rimi“ uždarė visas „Supernetto“ parduotuves Lietuvoje.

## Logotipų istorija

Vaizdas:rimilogo.png|Nuo 1995 m. iki 2004 m.
Vaizdas:RIMI logo.jpg|Nuo 2005 m. iki 2009 m.
Vaizdas:RIMI.png|Nuo 2009 m. iki dabar
Vaizdas:Supernettologo2.png|Supernetto logotipas iki 2009 m.
Vaizdas:Supernettologo.png|Supernetto logotipas nuo 2009 m.


## Apdovanojimai

* Metų verslo įmonė (už įvairovę puoselėjamą įmonės komandos gretose), Nacionaliniai lygybės ir įvairovės apdovanojimai 2013.

* „Rimi Lietuva“  gautas apdovanojimas „Geriausias amžius - mano amžius“ . Nacionaliniai lygybės ir įvairovės apdovanojimai. 2019.
* „Rimi Lietuva“  gautas apdovanojimas  darbdavio įvaizdžio kategorijoje. Baltijos šalių komunikacijos konkursas „Mi:t&links“.2019.
* „Rimi Lietuva“  gautas apdovanojimas  vidinės komunikacijos kategorijoje. Baltijos šalių komunikacijos konkursas „Mi:t&links“.2019
* „Rimi Lietuva“  suteikti 3 lygybės sparnai.2019

## Nuorodos

* 

## Šaltiniai
Sandro Grande

**Sandro Grande** (g. 1977 m. rugsėjo 29 d.) – buvęs Kanados futbolininkas,centro saugas. 

## Karjera
Kitados žaidė kanadoje, Italijoje, Norvegijoje. 2010 ir 2011 m. atstovavo Marijampolės „Sūduvai“.

## Statistika
; A lygos statistika

Spalvų reikšmės: 
: rungtyniavo A lygoje;

## Rinktinė
Atstovavo Kanados rinktinei ir pelnęs vieną įvartį. Jis pasižymėjo 2005-09-03 vykusiose rungtynėse prieš Ispanijos nacionalinę komandą.

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Išnašos

## Nuorodos
*
Eugene Sseppuya

**Judžinas Sepuja** (*Eugene Sseppuya*; g. 1983 m. balandžio 1 d.) – buvęs Ugandos futbolininkas, puolėjas.

## Karjera
Futbolą pradėjo žaisti gimtinėje, o netrukus persikėlė į užsienį. 

2010 m. rungtyniavo Lietuvoje. Atstovaudamas „Sūduvos“ klubui A lygoje sužaidė trejas rungtynes.

Netrukus persikėlė į North Queensland Fury (Australija), vėliau į FC Petrolul Ploieşti (Rumunija).

2011–2012 m. priklausė Čačako „Borac“ (Serbija). 2012 m. atstovavo Bijelo Polės „Jedinstvo“.

2013 m. rungtyniavo Dušanbės „Istiklol“ (Tadžikija).

## Šaltiniai

## Nuorodos
* [ alyga.lt svetainė]
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Evaldas Grigaitis

**Evaldas Grigaitis** (g. 1987 m. rugsėjo 28 d.) – buvęs Lietuvos futbolininkas. Universalus žaidėjas, rungtyniavęs saugų ir puolimo grandyse.

## Žaidėjo karjera
Profesionalo karjerą pradėjo „Vėtros“ klube, kuriame rungtyniavo nuo 2007 m.. 

2010 m. perėjo į Marijampolės „Sūduvą“. 

Nuo 2012 m. rungtyniavo Gargždų „Bangoje“.

Vėliau rungtyniavo žemesniųjų divizionų klubuose: MRU (2014 m.), Kazlų Rūdos „Šile“ (2015–2016 m. sezonuose), Tauragės „Taure“ (2017 m.), vėl Kazlų Rūdos „Šile“ (2018 m.), ir, galiausiai, Marijampolė City ekipoje (2019 m.).

## Trenerio karjera
Baigęs profesionalaus futbolininko karjerą ėmėsi trenerio veiklos. 2022 m. įgijo UEFA B trenerio licenciją. 

Dirba Marijampolės futbolo akademijoje (Marijampolės futbolo centre).

## Išnašos

## Nuorodos
* lietuvosfutbolas.lt
* Transfermarkt
* Flashscore
Marius Rapalis

**Marius Rapalis** (g. 1983 m. kovo 22 d.) – Lietuvos futbolininkas, žaidžiantis vartininko pozicijoje.

Profesionalią karjerą pradėjo Vilnius „Žalgirio“ komandoje. 2008 m. rugpjūčio mėnesį, kaip laisvasis agentas, perėjo į Simferopolio „Tavrijos“ komandą. Debiutavo klubo jaunimo komandos rungtynėse su Kijevo „Arsenalo“ ekipa, per kurias susilaužė žandikaulį. Pagrindinėje komandoje taip ir nesužaidęs nė vienerių rungtynių, grįžo į Lietuvą ir pasirašė kontraktą su Vilniaus „Vėtros“ klubu. 2010 m. žaidė už Marijampolės „Sūduvos“, tačiau vasaros viduryje perėjo į Šiaulių „Šiaulių“ komandą, kurioje buvo iki sezono pabaigos. 2011 m. sausį sugrįžo į Vilnius „Žalgirio“ klubą. 2011 m. klubo aistruolių buvo pripažintas geriausių sezono žaidėju.

2014 m. gruodžio pabaigoje pasirašė vienerių metų sutartį su Trakų klubu. Šiame klube tapo pagrindiniu vartų sargu.

2002 m. sužaidė vienerias rungtynes už Lietuvos jaunimo iki 21 m. rinktinę prieš Islandijos bendraamžius. Buvo kviečiamas į Lietuvos nacionalinę futbolo komandą, bet joje taip ir nedebiutavo.

## Įdomybės
2016 metų A lygos čempionate įvarčio nepraleido septyneriose varžybose iš eilės.

Kartu su LFF taurės varžybomis „sausi“ vartai buvo išlaikyti net 877 minutes.

## Pasiekimai

* 2011-2012 m. LFF taurės laimėtojas
* 2015 m. A lygos vicečempionas
* 2016 m. Latvijos čempionas

## Šaltiniai

## Nuorodos
*
François Mauriac

**Fransua Moriakas** (, 1885 m. spalio 11 d. Bordo − 1970 m. rugsėjo 1 d. Paryžiuje) − prancūzų rašytojas. Prancūzijos instituto prancūzų akademijos akademikas. 1952 m. suteikta Nobelio literatūros premija.

## Biografija
Fransua Moriakas gimė Bordo. Jo tėvas, bankininkas, mirė, kai Fransua buvo aštuoniolika mėnesių, palikęs žmoną su penkiais vaikais. Vaikystėje Fransua mokėsi Šv. Marijos mokykloje *Gran Lebrene*.

Baigęs koledžą Fransua Moriakas studijavo Bordo universitete, gavo magistro laipsnį. 1906 m. išvyko į Paryžių ir įstojo į Archyvistikos mokyklą, bet po pusmečio ją metė ir atsidėjo literatūriniam darbui.

Sėkmingas literatūrinis debiutas − poezijos rinkinys „Maldai sudėtos rankos“ (*Les Mains jointes, 1909*), pelnęs poetui ir kritikų pagyrimus, suteikė vilties tolimesniai kūrybai. Nors jaunasis rašytojas ir toliau rašė poeziją, tačiau jis vis labiau linko prie prozos.

Pagrindinė Fransua Moriako kūrinių tema − svyravimas tarp tikėjimo ir šio pasaulio pagundų, kova tarp gėrio ir blogio žmogaus sieloje.

1933 m. Fransua Moriakas tapo Prancūzijos akademijos nariu.

Per II Pasaulinį karą Moriakas, slapstydamasis, gyveno vokiečių okupuotoje teritorijoje. Po karo Fransua Moriakas kasmet išleisdavo po knygą, o kartais net po dvi.

1952 m. Fransua Moriakui suteikta Nobelio literatūros premija „Už puikų dvasinio pasaulio pažinimą ir meninį vaizdingumą, romanuose atskleidžiant žmogaus gyvenimo dramą“.

Fransua Moriakas mirė 1970 m. rugsėjo 1 d. Paryžiuje.

## Fransua Moriako kūryba
Fransua Moriako romanams būdinga psichologinės analizės derinimas su natūralistine personažų ydų detalizacija, preciziškas ir kartu plastiškas stilius.

Fransua Moriako bibliografija:
* „Pabučiuoti raupsuotąjį“ (*Le Baiser au lépreux, 1922*),
* „Gimdytoja“(*Génitrix, 1923*),
* „Ugnies upė“ (*Le Fleuve de feu,1923*),
* „Meilės dykuma“ (*Le Désert de l’amour, 1925*),
* „Terezė Deskeiru“ (*Thérèse Desqueyroux, 1927*),
* „Likimai“(*Destins, 1928*),
* „Trys istorijos“ (*Trois Récits, 1929*),
* „Tai, kas prarasta“ (*Ce qui était perdu, 1930*),
* „Gyvačių kamuolys“ (*Le Nœud de vipers, 1932*),
* „Asmodėjas“(*Asmodée, 1938*),
* „Kelias į niekur“ (*Les Chemins de la mer, 1939*),
* „Nemylimi“(*Les Mal Aimés, 1945*),
* „Beždžionė“(*Le Sagouin, 1951*),
* „Anų laikų paauglys“ (*Un adolescent d'autrefois, 1969*)

## Nuorodos
* Fransua Moriakas  (prancūzų k.)
Taksinmaharato nacionalinis parkas

**Taksinmaharato nacionalinis parkas** () – nacionalinis parkas šiaurės Tailande, Tako provincijoje. Parkas įkurtas 1981 m. gruodžio 23 d., o nuo 1986 m. pavadintas karaliaus Taksino vardu.

## Vieta
Parkas užima 149,00 km² ir apima kalnuotas Mesoto (Mae Sot) apylinkėse, 15 km į vakarus nuo Tako.

## Flora ir fauna
Taksinmaharato nacionaliniame parke vyrauja lapuočių, mišrūs ir visžalis miškai.
Iš retų augalų parke sutinkama: briaunotasis sparnūklis (Anisoptera costata), birminis auksūnas (Baccaurea ramiflora), raudonasis indenis ir kt.

Parke gyvena: Indinis zambaras, Indijos muntjakas, palminis musangas, Malajinė civeta, Indijos muntjakas, šernas, dvispalvė ratufa, mangustas, (Tupaia belangeri) ir kt. Parke gyvena įvairių rūšių paukščiai: storasnapis žaliasis karvelis (Treron curvirostra), (Dicrurus leucophaeus), vikšralesis (Pericrocotus flammeus), biulbiulis (Pycnonotus aurigaster), volungė (Oriolus chinensis), didysis ūsys (Megalaima virens), (Cacomantis merulinus), šelmeninė kregždė, didysis kukalis (Centropus sinensis), apuokėlis (Otus bakkamoena), (Cinnyris jugularis), (Zosterops palpebrosus) ir kt.

## Įžymiausios vietos
* Tonkrabakjai (Ton Krabak Yai) () briaunotasis sparnūklis – didžiausias Tailando medis.
* Sammuenthungo (Sam Muen Thung), Pangahnojo (Pang Ah Noi), Pangahjo (Pang Ah Yai), Mejapa (Mae Ya Pa) ir Fakhao-Fadaengo (Pha Khao-Pha Daeng) kriokliai.

## Išnašos

## Nuorodos
* Parko svetainė 
* Tailando nacionaliniai parkai
Grandis (karyba)

**Grandis** – vienas mažiausių karinių vienetų, egzistuojantis kai kurių valstybių ginkluotosiose pajėgose.

Grandis būna:
* pėstininkų ir pan. daliniuose – 4-7 kareiviai. Vadas paprastai grandinis. Dabartinėje Lietuvos kariuomenėje mažiausias kovinis vienetas yra skyrius, kuris taktiniais sumetimais dalijamas į dvi grandis (paprastai po 4 karius).
* kavalerijos daliniuose – 3-6 kavaleristai.
* aviacijos grandis – 4 lėktuvai. Tokios buvo, pvz., liuftvafės grandys (*Schwarm*).
* katerių grandis – paprastai 2-3 kateriai.
Coretta Scott King

**Koreta Skot King** () (1927 m. balandžio 27 d. – 2006 m. sausio 30 d.) – amerikiečių rašytoja, aktyvistė, pilietinių teisių lyderė. Septintajame dešimtmetyje Martino Liuterio Kingo našlė Koreta Skot King padėjo vadovauti afroamerikiečių pilietinių teisių judėjimui.

Ponia King iškilo po jos vyro nužudymo 1968 m., kai ji pati perėmė kovos už rasinę lygybę lyderystę, bei tapo aktyvia Moterų judėjimo nare.
Melodingasis mirties metalas

**Melodingasis death metalas** – death metalo muzikos požanris, dažniausiai tarpusavyje derinantis intensyvų bei energingą death metalo muzikos skambesį su NWOBHM tipo melodijomis. Dažnai vadinamas **Geteborgo metalu**, kadangi jo kilmė aiškiai siejasi su Švedijos miestu Geteborgu. Pradžioje melodingasis death metalas tebuvo death metalas, išsiskiriantis ryškesniu melodingumu. Laikui bėgant, šis metalo muzikos stilius evoliucionavo, kai kurie jo atlikėjai pradėjo naudoti klavišinius, taip vis labiau nutoldami nuo įprastojo death metalo.

## Atlikėjai
Kai kurie melodingojo death metalo atlikėjai:
* 5 Star Grave
* Absence
* Acrid Semblance
* Agamendon
* Age of Ruin
* Aletheian
* Amon Amarth
* Amon Din
* Anterior
* Arch Enemy
* Archons
* As Eden Burns
* At the gates
* Barren Earth
* Be'lakor
* Beyond the Embrace
* Beyond the Sixth Seal
* Burden of Grief
* Carcass
* Castrum
* Chain Collector
* Children of Bodom
* Closer
* Code for Silence
* Collapse 7
* Convergence
* Crimson Death
* Crocell
* D Creation
* Dark Tranquillity
* Darkane
* Darkemist
* Deadlock
* Deathless
* Depressed Mode
* Descend Into Nothingness
* Dethklok
* Detonation
* Diablo
* Dimension Zero
* Disarmonia Mundi
* Disillusion
* Divinity
* Dreaming Dead
* Eluveitie
* Embryo
* Endast
* Escutcheon
* Eternal Tears of Sorrow
* Eyeconoclast
* Fragments of Unbecoming
* Frosty Eve
* Heaven Shall Burn
* Hypocrisy
* Ignominious Incarceration
* Immortal Rites
* Immortal Souls
* In Dread Response
* In Flames
* Inactive Messiah
* Inferi
* Insomnium
* Into Eternity
* Kalmah
* L.O.S.T.
* Lacerator
* Lost Dreams
* Lost Eden
* Lower Hell
* Lunarsea
* Made of Hate
* Mandragora
* Marionette
* Mercenary
* Mind Assault
* Mindmare
* Mors Principium Est
* Mortifilia
* Mourning Caress
* MyGrain
* Naildown
* Neaera
* Necroart
* Nightrage
* Nightward
* Norther
* Obsidian Throne
* Omnium Gatherum
* Orpheus
* Ossastorium
* Pathogen
* Paths of Possession
* Persefone
* Prey for Nothing
* Procaos
* Psychoparadox
* Ritual of Rebirth
* Satariel
* Scar Symmetry
* September Murder
* Serpent
* Shadow
* Shadows Fall
* Skyfire
* Soilwork
* Solution .45
* Sonic Syndicate
* Souldrainer
* Soulhavoc
* Soulscar
* Suicidal Seduction
* Synestesia
* System Shock
* The Absence
* The Crown
* The Demonstration
* The Few Against Many
* The Seventh
* This Ending
* Threat Signal
* Tracedawn
* Under the Grave
* Universum
* Unreal Overflows
* Verjnuarmu
* Vespers Descent
* War Saw
* Warbreed
* Whispered
* Wintersun
* Withering
* Within Y
* Wulfgar
Aleksandras Žirkevičius

**Aleksandras Žirkevičius** (; 1857 m. lapkričio 29 (17) d. Latvija – 1927 m. liepos 13 d. Vilniuje, Lietuva) – rusų poetas, prozaikas, publicistas, karinis teisininkas, kolekcininkas, visuomenės veikėjas.

## Biografija
Mokėsi Vilniaus realinėje mokykloje. Baigė Vilniaus karo mokyklą, tarnavo pėstininkų pulke Vilniaus gubernijoje. Tuo metu debiutavo spaudoje. Nuo 1885 iki 1888 m. studijavo Sankt Peterburgo karinėje teisės akademijoje.

1888—1903 m. Vilniuje tarnavo kariniu gynėju, prokuroro padėjėju (nuo 1891 m.), kariniu tardytoju (nuo 1897 m.). 1901 m. pradžioje Vilniuje surengė dailės parodą.

Po keleto metų tarnybos Smolenske 1908 m. – karinis teisėjas Vilniuje (karinis laipsnis – generolas majoras), tačiau greitai išėjo į atsargą.

## Knygos
* А. Нивин (А. В. Жиркевич). Картинки детства. Поэма. Санкт-Петербург: Общественная польза, 1890.
* Друзьям. Стихотворения. Ч. 1, 2. Санкт-Петербург: Тип. М. Стасюлевича, 1899
* Ив. Ив. Орловский (Биографический очерк с приложениями – двумя портретами Орловского и его статьею). Вильна: Русский почин, 1909.
* Сонное царство великих начинаний (К столетнему юбилею дня рождения Ивана Петровича Корнилова). Вильна: Русский почин, 1911.
* Пасынки военной службы (Материалы к истории мест заключения военного ведомства в России). Вильна: Русский почин, 1912.
* Памяти Э. Б. Оржешко-Нагорской. Вильна: Тип. М. А. Дворжеца, 1912.
* Гауптвахты России должны быть немедленно же преобразованы на началах закона, дисциплины, науки, человеколюбия, Евангельских заветов, элементарной справедливости, блага Родины. Посвящается гг. членам Государственной думы. Вильна, 1913.
* Потревоженные тени… Симбирский дневник; Сост., предисл., прим. Н. Г. Жиркевич-Подлесских. Москва, издательство Этерна, 2007.

## Literatūra
* Четыре письма Н. С. Лескова к А. В. Жиркевичу / Публ. В. Жданова // Русская литература. 1963. № 4. С. 203–207.
* Письма Я. П. Полонского к А. В. Жиркевичу / Публ. И. А Покровской // Русская литература. 1970. № 2. С. 126–133.
* Письма А. А. Фета к А. В. Жиркевичу / Публ. И. А Покровской // Русская литература. 1971. № 3. С. 94—101.
* М. В. Нестеров. «Продолжаю верить в торжество русских идеалов». Письма к А. В. Жиркевичу / Вступит. ст., публ. и коммент. Н. Г. Подлесских // Наше наследие. 1990. №. III (15). С. 17—24.
* Н. Г. Жиркевич-Подлесских, Н. А. Хмелевская. Жиркевич Александр Владимирович // Русские писатели. 1800–1917: Биографический словарь / Гл. ред. П. А. Николаев. Т. 2: Г—К. Москва: 1992. С. 269–271.
* Н. Жиркевич-Подлесских. «Спешите делать добро» // Вильнюс. 1992. № 5 (119). С. 135–142.
* П. Лавринец. Русская литература Литвы (XIX – первая половина XX века). Вильнюс: 1999. С. 77—85.

## Nuorodos
* Biografija, tekstai  (Rusų kultūros centro inf.)
* Biografija, tekstai
Medžiokalnis

**Medžiokalnis** – kalva Kelmės raj., Kražių apylinkėse, Kražantės slėnyje. Tai gamtos sukurta plokščia viršūnė, stačiais 20-24 metrų aukščio šlaitais kalva. Šiaurinė jos dalis yra kiek aukštesnė, pasisukusi į vakarų pusę. Plotas 30 ha. Apaugusi ąžuolais.

Medžiokalnio apylinkėse gyvenantys žemaičiai išsaugojo daug iš kartos į kartą perduodamų padavimų, maldų, apžadų ir aukojimo tradicijų, susijusių su senosiomis – ikikrikščioniškosios baltų religijos apeigomis. Manoma, kad čia galėjusi būti miško deivės Medeinės šventykla. Alkakalnis laikomas stebuklinga vieta, kur dar XX a. pirmojoje pusėje merginos ir moterys, pakilusios ant jo viršūnės, ąžuolų apsuptyje melsdavo sveikatos, laimės meilėje ir šeimoje.

Švenčiausia Medžiokalnio vieta XX a. buvo laikomas 40 cm skersmens ąžuolas ir šaltinis, tekėjęs iš jo kamiene prie pat šaknų buvusios 12 centimetrų kiaurymės. Teigiama, kad pasimeldus, einant aplink ąžuolą išmintu taku, bei su vandeniu žegnojantis ir nusiplovus lūpas, visi sulaukdavo pasisekimo meilėje; moterims sugrįždavo įgimta vaisingumo dovana, ligoniai, apsiplovę skaudamas kūno vietas, išgydavo.

Pasakojama, kad iki Pirmojo pasaulinio karo ant Medžiokalnio stovėjo medinė koplyčia, vėliau jos vietoje liko tik mediniai kryžiai.

## Nuorodos
* Medžiokalnis
Japonizmas

**Japonizmas** yra japonų meno, ypač dailės įtaka vakarų menininkams. Japonizmas atsirado XIX a. pabaigoje, po japonų izoliacijos pabaigos, kai atsivėrė sienos ir japonų menas pradėjo keliauti į vakarus. Japonizmą charakterizuoja japonų meno bruožų kopijavimas. Tai daryti pradėjo Felix Bracquemond bet po to tarp kopijuotojų buvo Édouard Manet, Vincentas van Gogas ir kiti. Kopijuojami japonų autoriai buvo Hokusai, Utamaro, Hiroshige ir kiti. Daugiausia kopijuoti piešimo bruožai buvo nutolęs nuo centro nesimetriškas vaizdas, labai ryškios spalvos ir šešėlių nebuvimas. Japonizmas savo laikui buvo labai paplitęs ir populiarus vakaruose, ypač Prancūzijoje.

Pirmą kartą japonizmą 1872 m. aprašė prancūzų meno kritikas Philippe Burty.

## Literatūra
* 

## Šaltiniai
SK Tauras Šiauliai

**Šiaulių „Tauras“** – Lietuvos futbolo klubas iš Šiaulių.

## Istorija

Klubo pavadinimas yra aliuzija į legendinį Šiaulių „Tauro“ klubą. XX a. 2-ojoje pusėje originalusis klubas „Tauras“ buvo viena stipriausių miesto komandų ir reprezentavo televizorių gamyklą.

Dabartinis sporto klubas Šiaulių apskrities futbolo federacijos (ŠAFF) III lygos pirmenybėse pradėjo dalyvauti 2009 metais. Tuo metu žaidė Šiaulių apskrities mažojo futbolo pirmenybėse. 

2010 m. klubas pateikė paraišką debiutuoti LFF taurės varžybose ir burtų keliu be kovos pateko į II turnyro etapą. 

Be to, klubas 2010 m. debiutavo III-os lygos Šiaulių zonoje.

## Sezonai

|}

## Nuorodos
Yolanda King

**Yolanda Denise King** () (1955 m. lapkričio 17 d. – 2007 m. gegužės 15 d.) buvo pirmagimė Koretos Skot King ir pilietinių teisių lyderio Martino Liuterio Kingo dukra. Ji taip pat aktyviai dalyvavo pilietinių ir žmogaus teisių judėjime. Kaip ir jos motina, Jolanda buvo arši aktyvistė už gėjų teises.
Stasys Asevičius

**Stasys Asevičius** (1895 m. vasario 26 d. Komisarovkos km., Seinų apskr. – 1972 m. rugsėjo 7 d. JAV) – Lietuvos kariuomenės majoras.

## Biografija
Kilus Pirmajam pasauliniam karui mobilizuotas į Rusijos armiją. Po metų pasiųstas į Irkutsko karo mokyklą, kurią baigė 1916 m. įgydamas karininko laipsnį. Buvo pasiųstas į frontą prieš austrus Karpatuose.

Kilus revoliucijai grįžo į Lietuvą. 1919 m. sausio 9 d. savanoriu stojo į Lietuvos kariuomenę, paskirtas Seinų komendantūros komendantu. 1919 m. spalio 1 d. perkeltas į 7-ą pėstininkų pulką Kaune, suteikiant kapitono laipsnį. 1919 m. spalio 10 d. – 1920 m. sausio 14 d. dalyvavo kovose su bermontininkais ir iki 1922 m. gegužės 28 d. – kovose su lenkais. 1922 m. balandžio 25 d. perkeltas į 8-ą pėstininkų pulką kulkosvaidininkų kuopos vadu.

1925 m. liepos 15 d. baigė Aukštuosius karininkų kursus. 1926 m. balandžio 19 d. perkeltas į šarvuočių rinktinę kuopos vadu. 1926 m. gruodžio mėn. dalyvavo perversme, vairavo šarvuotį „Karas“ ir vedė koloną prie vyriausiojo štabo.

1927 m. vasario 10 d. perkeltas į pirmos karo apygardos štabą suteikiant majoro laipsnį. 1928 m. vasario 23 d. perkeltas į 1-ąjį pėstininkų pulką 3-ojo bataliono vadu. 1931 m. rugpjūčio 17 d. išklausė aukštesniųjų karininkų kursus.

1932 m. liepos 6 d. išėjo į atsargą. 1934 m. Kariuomenės teismas pašalino jį iš atsargos karininkų. 1938 m. kovo 8 d. grąžintas atsargos majoro laipsnis. Mirė 1972 m. rugsėjo 7 d. JAV.

Parašė atsiminimų knyga „Praeitin atsigręžus“.

Žmona Dominika (g. 1895 m.), sūnūs Vytautas Aras (g. 1923 m.), Kęstutis Asevičius (g. 1925 m.) ir dukra Danutė Batūra (g. 1920 m.). Jo ir kitų Asevičių protėvis Tomas Asevičius 1764 m. pasirašė LDK Generalinę konfederaciją.

## Apdovanojimai
* 1928 m. Lietuvos nepriklausomybės medalis
* 1928 m. Lietuvos kariuomenės kūrėjų savanorių medalis
* 1930 m. Vytauto Didžiojo 5 laipsnio ordinas

## Nuorodos
* Enciklopedija „Lietuvos kariuomenės karininkai 1918-1940 m.“
Naurašiliai

**Naurašiliai** – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 9 km į šiaurės rytus nuo Smilgių, 13 km nuo plento . Stūkso mitologiniai akmenys Mukolas ir Mukoliukas.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Iš kaimo kilęs skulptorius Bernardas Bučas (1903–1979). Išlikusi perstatyta jo gimtoji sodyba.

## Šaltiniai
Mejomo nacionalinis parkas

**Mejomo nacionalinis parkas** () – nacionalinis parkas šiaurės Tailande, Frė provincijoje. Parkas įkurtas 1986 m. kovo 1 d.

## Vieta
Parkas užima 454,75 km², apima Songo (Song) Frė ir Ngao (Ngao) Lampango apylinkėse, 60 km į šiaurę nuo Frė. Per parko teritoriją teka Jomas.

## Flora ir fauna
Mejomo nacionaliniame parke vyrauja lapuočių, mišrūs ir visžalis miškai.
Iš retų augalų parke sutinkama: aukštasis sparnenis (*Dipterocarpus alatus*), briaunotasis sparnūklis (*Anisoptera costata*), raudonasis indenis, gleivingoji pušis (*Pinus kesiya*), kaštenis (*Castanopsis acuminatissima*), didysis tikmedis (*Tectona grandis*), *[[Afzelia xylocarpa]]*, stambiavaisis koralmedis (*Pterocarpus macrocarpus*), krausva (*Lagerstroemia calyculata*), rudoji šorėja, *[[shorea siamensis]]*, bukalapis sparnenis (*Dipterocarpus obtusifolius*), gumbuotasis sparnenis (*Dipterocarpus tuberculatus*) ir kt.

Parke gyvena: Indijos muntjakas, Himalajinis lokys, ožka (*Capricornis milneedwardsii*), šernas, juodakaklis kiškis (*Lepus nigricollis*), loris (*Nycticebus bengalensis*), sutinkama daugiau paukščių: *Hypsipetes leucocephalus*, mėlyngerklis ūsys (*Megalaima asiatica*), *Macronus gularis*, mėlynasis bitininkas (*Nyctyornis athertoni*), *Megaceryle lugubris*, *Eudynamys scolopaceus* ir kt.

## Įžymiausios vietos
* Dongsakngamas (Dong Sak Ngam) (). Tikmedžio miškas Jomo upės pakrantėje, esantis 6 km nuo parko administracijos.

## Išnašos

## Nuorodos
* Parko svetainė 
* Tailando nacionaliniai parkai
FK Fortas Kaunas

**Kauno „Fortas“** – Lietuvos futbolo klubas iš Kauno.

## Istorija

Klubas suburtas 2010 m. kaip nauja komanda, sudaryta Tebodin Kaunas klubo pagrindu. Klubas rungtyniauja kaip 91 United Kaunas dublerinė komanda.

## Sezonai

|}

## Sudėtis (2011)

## Nuorodos