open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Konradas I

**Konradas I** (, apie 881 m. – 918 m. gruodžio 23 d. Veilburgas, palaidotas Fuldos katedroje) – 911-918 m. Vokietijos karalius.

## Biografija

Kilęs iš Konradinų dinastijos. Tėvas Oberlangau grafas Konradas Senasis, motina Rytų frankų karaliaus Arnulfo Karintiečio duktė Glismut iš Karolingų dinastijos. Žmona Kunigunda, markgrafo Luitpoldo Bavaro našlė (m. 913 m.).

Nuo 906 m. Frankonijos kunigaikštis, išrinktas mirus paskutiniam Rytų frankų Karolingų dinastijos valdovui Liudvikui III. Jo išrinkimas, kai dar gyvavo Vakarų frankų Karolingų dinastija, rodė vis didėjantį buvusios Frankų imperijos rytinės dalies, būsimosios Šventosios Romos imperijos, atotrūkį nuo vakarinės, arba Frankų karalystės. 911 m. lapkričio 7-10 d. išrinktas Vokietijos karaliumi.

## Valdymas

Nuolatos kariavo su slavais ir vengrais bei slopino didėjančią Saksonijos, Bavarijos ir Švabijos kunigaikščių įtaką. Faktiškai nesugebėjo Rytų frankų karalystėje įtvirtinti savo giminės kaip karališkosios, kitaip nei pirmtakai, negavo iš popiežiaus Šventosios Romos imperatoriaus titulo. Prieš mirtį įpėdiniu paskyrė savo didžiausią priešą Saksonijos kunigaikštį Henriką.

## Galerija

 
 
 
  |-
 
 
 

## Šaltiniai

## Literatūra
* Hans-Werner Goetz (Hrsg.): Konrad I. Auf dem Weg zum „Deutschen Reich“?. Verlag Dr. Dieter Winkler, Bochum 2006, ISBN 3-89911-065-X.
* Hans Werner Goetz: Der letzte Karolinger? Die Regierung Konrads I. im Spiegel seiner Urkunden. In: Archiv für Diplomatik. Nr. 26, 1980, S. 56–125.
* Gudrun Vögler, Die Konradiner – das Geschlecht König Konrads I. – Eine fränkische Hocharistokratie im Hessengau zu Hause. Buchenblätter – Beilage der Fuldaer Zeitung für Heimatfreunde – 81. Jahrgang Nr. 1 vom 9. Januar 2008

## Nuorodos
Šokdynė

**Šokdynė** – virvutė su rankenomis, skirta atlikti įvairiems šokinėjimo pratimams. Naudojama sporte (dažniausiai apšilimui prieš treniruotes), taip pat ir laisvalaikio žaidimams.

## Paskirtis
Šokdynės virvutė dažniausiai būna guminė, bet gali būti ir iš kitų medžiagų. Virvutės ilgis būna iki 3 m (kartais reguliuojamas), ilgesnė šokdynė paprastai būna skirta pratimams, kai šokdynę suka du asmenys, o vienas ar keli asmenys per ją šokinėja. Šokdynės rankenos būna plastikinės arba medinės.

Taip pat yra ir patobulintų šokdynių, kurių rankenoje įmontuojamas skaitiklis, skaičiuojantis šuolių skaičių ir pagal jį bei šokinėjančio amžių, ūgį ir svorį – sudegintas kalorijas.

Šokinėjimai per šokdynę padeda sustiprinti viso kūno raumenis, vysto ilguosius raumenis didžiosiose raumenų grupėse, veikia ir apatinę, ir viršutinę kūno dalį, gerina širdies ir kraujagyslių veiklą, taip pat padeda išlaikyti judrumą ir ištvermę. Sportuojant su šokdyne vienu metu treniruojamos šlaunys, blauzdos, pilvo presas, krūtinė, pečiai, nugara, rankos.

Treniruotė su šokdyne tinka įvairaus sportinio pasirengimo ir įvairaus amžiaus žmonėms. Ji kai kuriais atvejais gali pakeisti kardiotreniruoklius.

## Istorija

Tikroji šokdynės atsiradimo istorija nėra žinoma. Pagal anglų legendas, šokdynė – tai priminimas (simbolis) odinės virvės, kurią panaudojo pasikarti Judas Iskariotas, išdavęs Jėzų Kristų. Todėl, manoma, kad šokdynės Anglijoje buvo ypač populiarios pavasarį, ypač per Velykas. Žmonės šokinėdavo per šokdynes Kembridže ir Rytų Sasekse kiekvieną Didįjį Penktadienį.

Taip pat manoma, kad XVII amžiuje šokdynę į Ameriką atgabeno olandai emigrantai ir ji ten tapo populiariu vaikiškų žaidimų mokyklų kiemuose įrankiu.

Amerikos Širdies asociacijos () iniciatyva populiarinti sveiką gyvenimo būdą JAV taip pat išpopuliarino šokinėjimo pratimus su šokdyne.

## Pasaulio rekordai
* 2006 m. spalio 12 d. 50 000 žmonių (dauguma – vaikai ir pradinių klasių mokytojai) 30 sekundžių šokinėjo 335 Nyderlandų mokyklose.
* 2006 m. kovo 24 d. bendrą rekordą pasiekė Didžioji Britanija ir Airija. 7 632 vaikai nesustodami šokinėjo su šokdyne tris minutes 85 skirtingose aikštelėse. Šia akcija Didžiosios Britanijos šokinėjimo su šokdyne asociacija (angl. The British Rope Skipping Association) ir kitos šokinėtojų draugijos () bandė sugrąžinti šokinėjimo su šokdyne pratimus į mokyklas. Šis rekordas buvo užfiksuotas Gineso rekordų knygoje.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Europos šokinėjimo su šokdyne organizacija
* Tarptautinė šokinėjimo su šokdyne organizacija 
* Pratimai su šokdyne  
* Pratimai su šokdyne (vaizdo įrašai)
Vakaro žinios

**Vakaro žinios** - Lietuvos dienraštis, einantis nuo 1999 m.

Leidėjas UAB „Respublikos leidinių grupė“. Šeštadieniais laikraštis išeina su priedais „Geras“ ir „TV publika“.
Henrikas I Paukštininkas

**Henrikas I Paukštininkas** (, apie 876 – 936 m. liepos 2 d. Memlebenas, Saksonija) – 919-936 m. Rytų frankų karalystės karalius.

## Biografija

Saksų karališkosios dinastijos pradininkas, kilęs iš Otonų, arba Liudolfingų dinastijos. Tėvas Saksonijos hercogas Otonas Garsusis, motina Hadviga iš Babenbergų giminės. Pirmoji žmona Saksonijos grafo Ervino duktė, mirė 909 m. Su ja susilaukė sūnaus Tankmaro (906-938 m.) Antroji žmona Vestfalijos grafo Dytricho duktė Matilda Ringelheim. Vaikai:
* Otonas I (912-973 m.), Šventosios Romos imperijos imperatorius.
* Gerberga, Vakarų frankų karaliaus Liudviko IV žmona.
* Hadviga, Frankonijos hercogo Hugo Didžiojo žmona.
* Henrikas I Bavaras (920-955 m.), Bavarijos hercogas,
* Brunas (925-965 m.) Kelno arkivyskupas.

## Valdymas

912 m. mirus tėvui paveldėjo jo valdas. Mirus Vokietijos karaliui ir Frankonijos hercogui Konradui I (valdė 903-918 m.) Saksonijos ir Frankonijos didikų išrinktas Vokietijos karaliumi. Tačiau Švabijos ir Bavarijos hercogystės jo nepripažino.

919 m. privertė jo valdžią pripažinti Švabijos hercogą, 921 m. sumušė pretendentą į Vokietijos sostą Bavarijos hercogą Arnulfą. 925 m. vėl pajungė 910 m. nuo Vokietijos atsiskyrusią Lotaringiją. 924 m. įsiveržus vengrams sutiko 9 m. mokėti jiems duoklę, per tą laikotarpį statė pilis, įtvirtino miestus, rengė raitelių kariuomenę, sustiprino Vokietijos vienybę. 933 prie Riado (istorikų nelokalizuota vietovė) sumušė vengrus; jų grėsmės neliko. 934 m. iš Danijos atėmė Šlėzvigą.

## Šaltiniai

## Literatūra
* Gerd Althoff/ Hagen Keller: *Heinrich I. und Otto der Große: Neubeginn auf karolingischem Erbe.* Göttingen 1985, ISBN 3-7881-0122-9.
* Hellmut Diwald: *Heinrich der Erste. Die Gründung des Deutschen Reiches*. Bergisch Gladbach 1990, ISBN 3-404-61191-8.
* Frank Helzel: *Ein König, ein Reichsführer und der Wilde Osten. Heinrich I. (919–936) in der Selbstwahrnehmung der Deutschen*. Transcript, Bielefeld 2004, ISBN 3-89942-178-7.
* Georg Waitz: *[http://books.google.com/books?id=NnsNAAAAQAAJ&printsec=titlepage&hl=de&source=gbs_summary_r Jahrbücher des Deutschen Reichs unter König Heinrich I.]*, Berlin 1863, auch 1963 im Nachdruck der 3. Auflage von 1885.
* Gerd Althoff: *Die Ottonen. Königsherrschaft ohne Staat*. 2. erw. Auflage, Kohlhammer Taschenbücher, Stuttgart 2005, ISBN 3-17-018597-7.
* Helmut Beumann: *Die Ottonen*. 5. Aufl., Verlag W. Kohlhammer, Stuttgart u. a. 2000, ISBN 3-17-016473-2.
* Gustav Faber: *Der Traum vom Reich im Süden – Die Ottonen und Salier*. C. Bertelsmann Verlag, München 1983, ISBN 3-570-03447-X.
* Hagen Keller: *Die Ottonen*. C. H. Beck. München 2001, ISBN 3-406-44746-5.
* Ludger Körntgen: *Ottonen und Salier*. Wissenschaftliche Buchgesellschaft, Darmstadt 2002, ISBN 3-534-15186-0.

## Nuorodos
* Viduramžių genealogija

|-

### Genealogija
Bušmėnų mažoji rasė

**Bušmėnų mažoji rasė** () arba **kapoidinė rasė** – bušmėnams ir hotentotams (koisanams) būdinga antropologinė mažoji rasė, dažnai laikoma afrikanidų didžiosios rasės dalimi. Kitas pavadinimas – *bušmėnų antropologinis tipas*.

Dėl specifinių bruožų bušmenų mažoji rasė dažnai laikoma nedidele, sunykusia didžiąja rase, kuri vadinama *kapoidų rasė*, *khoisanų rasė*. Afrikos paleolito ir mezolito iškasenose aptinkami šio antropologinio tipo atstovų likučiai.

## Arealas
Šio tipo žmonės gyvena Pietų Afrikos dykumose ir pusdykumėse.

Manoma, kad senovėje ši rasė gyveno žymiai plačiau ir kad jų arealo šiaurinis kraštas buvo šiauriau pusiaujo.

## Požymiai
Šio mažosios rasės atstovams būdinga:
* oda – geltonai ruda
** ankstyvas odos raukšlėjimasis
* akys – tamsios
** akies plyšys mažesnis, negu negrų mažosios rasės. Gerai išvystyta viršutinio voko klostė. Pasitaiko epikantas.
* plaukai:
** tamsūs,
** spirališkai besisukantys, augantys riboto ilgio
* tretinis kūno plaukuotumas – silpnas
* galva -
** veidas nedidelis, kiek plokščias
** nosis plati, nosies šaknis žema.
** apatinis žandikaulis labai gracilinis
* ūgis mažesnis nei vidutinis
** ryški juosmens lordozė
** dažna steatopigija, ypač moterų
** Sąnariai labai judrūs

## Nuorodos
* Хрисанфова Е.Н., Перевозчиков И.В. (1991) Антропология. Изд-во Московского университета. 320 с.
* § 4. ГЕОГРАФИЧЕСКАЯ ЛОКАЛИЗАЦИЯ И КРАТКОЕ ОПИСАНИЕ ОСНОВНЫХ АНТРОПОЛОГИЧЕСКИХ ТИПОВ (iš Хрисанфова Е.Н., Перевозчиков И.В. Антропология. Учебник. 2-е изд. – М.: Изд-во МГУ, 1999. – 400 с.)
Sporto įranga

**Sporto įranga** – sporte naudojami įvairūs prietaisai, įrenginiai ir įtaisai, reikalingi kūno kultūros, sporto pratyboms ir varžyboms, laisvalaikiui ir žaidimams. Sporto įranga gali būti stacionari (pvz., krepšiai, vartai, gimnastikos sienelės ir t. t.) ir kilnojamieji (treniruokliai, suoleliai, barjerai ir t. t.).


Vaizdas:Football in Bloomington, Indiana, 1996.jpg|Futbolo vartai
Vaizdas:Basketball.png|Krepšinio kamuolys
Vaizdas:Hockey equipment rom.jpg|Ledo ritulio įranga
Vaizdas:Climber with equipment.jpg|Alpinistas su įranga
Vaizdas:Tennis Racket and Balls.jpg|Teniso raketė ir kamuoliukai
Vaizdas:Gym Free-weights Area.jpg|Salė su treniruokliais
Vaizdas:TwoDumbbells.JPG|Svarmenys
Vaizdas:WeightBenchSide.jpg|Treniruotės suolas
Vaizdas:Skraidantis diskas.jpg|Skraidantis diskas ''frisbis''
Vaizdas:Heads of badminton raquets.jpg|Badmintono raketės
Vaizdas:Golfball.jpg|Golfo kamuoliukas
Vaizdas:Lions signed ball.jpg|Regbio kamuolys
Vaizdas:Wilson American football.jpg|Amerikietiško futbolo kamuolys
Vaizdas:Boule.kugel.jpg|Petankės kamuoliai
Vaizdas:Table Tennis racquet and ball on table - top view.jpg|Stalo teniso raketė


## Taip pat skaitykite
* Sportas

## Nuorodos
* Higienos normos sporto įrangai (patvirtinta Lietuvos Respublikos Sveikatos apsaugos ministerijos)
Melanezijos mažoji rasė

**Melanezijos mažoji rasė** () – australidų antropologinė mažoji rasė, būdinga Melanezijos gyventojams. Kitas pavadinimas – *Melanezijos antropologinis tipas*.

## Arealas
Šio tipo žmonės gyvena Naujojoje Gvinėjoje ir Melanezijoje. Dėl izoliacijos tarp populiacijų, gyvenančių skirtingose salose bei atskirtuose kalnų slėniuose, šios rasės atstovai diferencijavosi į potipius (paprastai išskiria keturis). Vienas iš šių potipių yra negritų antropologinis potipis, kuriam būdingas pigmėjiškumas (tuo šios grupės atstovai panašūs į negrilų mažąją rasę).

## Požymiai
Šio mažosios rasės atstovams būdinga:
* oda – tamsi
* akys – tamsios
* plaukai:
** tamsūs,
** vyrauja garbanoti, vaikų dažnai banguoti
* tretinis kūno plaukuotumas – silpnesnis, negu Australijos mažosios rasės.
* galva -
** nosis – papuasų nosis dažnai stambi, su iškila nugarėle, nuleistu nosies galiuku, kuo primena Priešakinės Azijos europidus.
** lūpos vidutinio storio
* ūgis mažesnis, negu Australijos mažosios rasės. Negritų potipis labai žemaūgis.


Image:Kukukuku man 1931.jpeg|Vyriškis iš Papua (1931 m.)
Image:Weomen of Mioko ca 1900.jpg|Moterys iš Mioko salos (Papua) (~1900 m.)
Image:Village people in Papua New Guinea.jpg|Vieno iš Papua kaimų gyventojai
Image:Children-in-Papua-New-Guinea.jpg|Papua vaikai
Image:Albinistic girl papua new guinea.jpg|Baltaplaukė mergaitė - albinistė. Albinizmas pasitaiko ir tamsiaodžių rasių žmonėms
Image:Feuerreiben.gif|Vanuatu gyventojas žiebia ugnį
Image:Street_band,_Port_Vila,_Vanuatu_-_Flickr_-_PhillipC.jpg|Gatvės muzikantai (Vanuatu)


## Nuorodos
* Хрисанфова Е.Н., Перевозчиков И.В. (1991) Антропология. Изд-во Московского университета. 320 с.
* § 4. ГЕОГРАФИЧЕСКАЯ ЛОКАЛИЗАЦИЯ И КРАТКОЕ ОПИСАНИЕ ОСНОВНЫХ АНТРОПОЛОГИЧЕСКИХ ТИПОВ (iš Хрисанфова Е.Н., Перевозчиков И.В. Антропология. Учебник. 2-е изд. – М.: Изд-во МГУ, 1999. – 400 с.)
Vedoidų mažoji rasė

**Vedoidų mažoji rasė** () – viena iš australidų antropologinių mažųjų rasių. Kiti pavadinimai – *vedoidų antropologinis tipas*, *Ceilono – Zondo salų rasė*.

## Arealas
Šio tipo žmonės gyvena Indonezijos salose, Šri Lankoje, Pietų Indijoje.

## Požymiai
Primena sumažintus (gracilinius) Australijos mažosios rasės žmones.

Šio mažosios rasės atstovams būdinga:
* oda – vidutiniškai tamsi
* akys – tamsios, stambios
** akiduobės gilios
* plaukai:
** tamsūs,
** banguoti
* tretinis kūno plaukuotumas – gana silpnas.
** barzdotumas vidutinis ar stiprus
* galva -
** nosis ties šnervėmis siauresnė, negu Australijos mažosios rasės žmonių. Nosies šaknis nelabai žema.
** lūpos vidutinio storio
** veidas saikingai prognatiškas
* ūgis vidutinis ir žemesnis
** kūno sudėjimas gracilinis
** kaklas trumpas

## Nuorodos
* Хрисанфова Е.Н., Перевозчиков И.В. (1991) Антропология. Изд-во Московского университета. 320 с.
* § 4. ГЕОГРАФИЧЕСКАЯ ЛОКАЛИЗАЦИЯ И КРАТКОЕ ОПИСАНИЕ ОСНОВНЫХ АНТРОПОЛОГИЧЕСКИХ ТИПОВ (iš Хрисанфова Е.Н., Перевозчиков И.В. Антропология. Учебник. 2-е изд. – М.: Изд-во МГУ, 1999. – 400 с.)
* Морфологические варианты Homo sapiens  (nuotraukos)
Australijos mažoji rasė

**Australijos mažoji rasė** () – pagrindinė australidų antropologinė mažoji rasė. Kiti pavadinimai – *Australijos antropologinis tipas*.

## Arealas
Šio tipo žmonės gyvena Australijos žemyne.

## Požymiai
Šio mažosios rasės atstovams būdinga:
* oda – tamsi, bet šviesesnė negu negrų mažosios rasės.
* akys – tamsios, labai pigmentuotos.
** akių pjūvis platus
** akiduobės labai gilios
* plaukai:
** nuo rudų iki juodų, galiukai gali išblukti. Vakarinės plokštikalnės dykumų gyventojų vaikų plaukai kartais būna labai šviesūs, iki beveik baltų, bet vaikui suaugant tamsėja. Apie 20 % jaunų moterų lieka šviesesniais plaukais.
** nuo plačiai banguotų iki siaurai banguotų
* tretinis kūno plaukuotumas – kūno vidutinis, veido stiprus
** barzdotumas vidutinis ar stiprus
* galva – labai stambi
** antakių lankai labai ryškūs
** nosis labai plati, nugarėlė labai žema
** žandikauliai masyvūs
** lūpos vidutinio storio
** veidas prognatiškas
* ūgis vidutinis ir aukštesnis
** liemuo trumpas, galūnės – ilgos
** krūtinės ląsta ir jos raumenys labai išvystyti
** kaklas trumpokas


Image:LA2-NSRW-1-0178 - 01.png|Australas iš Šiaurės Australijos (1914 m.)
Image:LA2-NSRW-1-0178 - 03.png|Australė iš Pietų Australijos (1914 m.)
Image:LA2-NSRW-1-0178 - 04.png|Australas iš Pietų Australijos (Moroya gentis) (1914 m.)


## Nuorodos
* Хрисанфова Е.Н., Перевозчиков И.В. (1991) Антропология. Изд-во Московского университета. 320 с.
* § 4. ГЕОГРАФИЧЕСКАЯ ЛОКАЛИЗАЦИЯ И КРАТКОЕ ОПИСАНИЕ ОСНОВНЫХ АНТРОПОЛОГИЧЕСКИХ ТИПОВ (iš Хрисанфова Е.Н., Перевозчиков И.В. Антропология. Учебник. 2-е изд. – М.: Изд-во МГУ, 1999. – 400 с.)
* Морфологические варианты Homo sapiens  (nuotraukos)
Rusnės sala

**Rusnės sala** – sala Nemuno deltoje, Šilutės rajono Pamario krašte. Tai ne vienintelė sala Nemuno deltoje: Rusnės salą supa keletas mažesnių. Viena iš jų yra gerai žinoma Briedžių sala. Iš viso Nemuno deltą sudaro 6 didelės salos, o tarp jų yra mažesnių salelių su įlankomis.

## Geografija
Rusnės miestelis yra įsikūręs vienoje iš salų, Atmatos ir Skirvytės upių sankirtoje. Tai pati pietvakariausia Šilutės rajono dalis. Rusnės ir Nemuno deltos salos iš pietų pusės ribojasi su Rusijos Kaliningrado sritimi. Iš vakarų pusės Nemuno deltos salą skalauja Kuršių marios. Iš šiaurės pusės Rusnės sala ribojasi su Atmatos upe ir netoli esančia Krokų Lanka. Iš rytų pusės Rusnės sala turi susisiekimą su Šilutės miestu keliu  ir šalia esančiomis pavasarį užliejamomis pievomis. Šiame ruože naujoji Rusnės estakada užtikrina susisiekimą rusniškiams ištisus metus.

Salos paviršius tai aliuvinė, 0,5–1,5 m aukščio žemuma, išvagota daugelio protakų, upelių, senvagių (Pakalnė, Rusnaitė, Žaizdrupė, Palaukys, Budulupė, Vorusnė, Vytinė, Skatulė). Telkšo Pelytakos, Didžiojo Gurgždo, Gurgždo, Kabuišės, Dumblio pelkės. Įrengti polderiai, siurbiantys iš salos perteklinę drėgmę. Rusnės sala palaipsniui didėja vakarų link, plečiasi ir už jos esančios Kubiliaus, Triušių, Kiemo, Briedžių ir kt. salelės. Būdingi pievų, krūmokšnių kraštovaizdžiai.

Saloje yra Rusnės gyvenvietė bei keli kaimai – Pakalnė, Skirvytė, Skirvytėlė, Šyškrantė, Uostadvaris, Vorusnė.

## Istorija
Pirmasis tiltas į salą nutiestas 1914 m. Tai buvo 2 arkų Peterso tiltas, kurio liekanos išlikusios iki dabar. Po 60 metų nutiestas gelžbetoninis tiltas – 333 m ilgio ir 10 m pločio.

## Šaltiniai
Planetų fizika

**Planetų fizika** tiria kosminių objektų (planetų ir jų palydovų) medžiagos sandarą, jų fizinę ir cheminę sudėtį ir fizikines savybes, kosminių objektų atmosferas.

Planetų fizika įdomių faktų apie medžiagos ir spinduliuočių fizikines savybes tokiomis sąlygomis, kokių negalima sukurti Žemės planetoje.
Kosminiai objektai yra tiriami įvairiame elektromagnetinės spinduliuotės spektro ruože: regimosios šviesos, ultravioletinės, rentgeno, gama, infraraudonosios spinduliuotės ir radijo bangų.
Džordana Butkutė

**Džordana Butkutė-Strasevičienė** (g. 1968 m. spalio 3 d. Raseiniuose) – Lietuvos roko ir popmuzikos atlikėja.

## Biografija
1986 m. debiutavo „Lituanikos“ festivalyje kartu su grupe „Impulsas“. 1987 m. Stanislovas Čiapas pakvietė į vokalinį instrumentinį ansamblį „Nerija“. Tais pačiais metais festivalyje „Baltijos jaunystė-87“ ji pelnė publikos simpatijų ir žaviausios atlikėjos titulą. 1988 m. išrinkta festivalio „Baltijos jaunystė-88“ Mis.

1990 m. atstovavo Lietuvai tarptautiniame festivalyje „Jūrmala-90“. Tais pačiais metais konkurse „Jaunimo estrada-90“ Džordanos dainos užėmė dvi pirmąsias vietas: „Nemylėjau tavęs“ ir „Gimimo diena“.

1991 m. atstovavo Lietuvai festivalyje „Liepajas Dzintars“, gastroliavo kartu su Ivo Fomins ir grupe „Mistika“ Lietuvoje, Latvijoje, Austrijoje ir Danijoje. 1991 m. koncertinis turas Lenkijoje, Čekoslovakijoje ir Vokietijoje. 1991 m. gegužės 24 d. Džordana su grupe „Alibi“ Pop Art festivalyje iškovojo Didijį prizą (*Grand prix*). Vėliau koncertavo Danijoje, JAV, Londone.
2003 m. tapo televizijos TV3 realybės šou „Akvariumas-2“ nugalėtoja. 2012 m. gruodžio 12 d. ištekėjo už Elegijaus Strasevičiaus.
 
2014 m. surengė koncertinį turą „Nesudeginta ant Laužo“ po didžiausius šalies miestus, taip pat Alytuje ir Kėdainiuose. 2014 m. buvo išrinkta „Stiliaus“ moterimi. Muzikos asociacijos metų apdovanojimuose M.A.M.A. 2014 buvo apdovanota už viso gyvenimo nuopelnus lietuviškai muzikai, taip pat tapo metų atlikėja.
2017 m. prisijungė prie „Lietuvos balso” teisėjų komandos.

## Diskografija

## Koncertiniai turai

### „Nesudeginta ant laužo“

### „Aš – Karalienė!“

### „Neoninės pelių uodegos“

### „Iki Mėnulio ir atgal“
„Iki Mėnulio ir atgal“ – jubiliejinis 30-asis turas, kai Stanislovas Čiapas ją pakvietė į legendinį ansamblį „Nerija“.

## Šaltiniai

## Literatūra
* Džordana Butkutė: prarastas rojus: skandalinga išpažintis lovoje / Jurga Baltrukonytė. – Vilnius: Ekspress leidyba, 2009. – 168 p.: iliustr. – ISBN 978-9955-727-65-1
Neutrininė astrofizika

**Neutrininė astrofizika** tiria kosminių objektų saulės, žvaigždžių neutrinų srautus bei jų sukeliamus fizikinius reiškinius. Šie tyrimai yra labai svarbūs žvaigždžių evoliucijos teorijai, žvaigždžių gelmių branduolio reakcijų tipui ir supernovų sprogimo mechanizmui patikrinti.
Konradas I Mazovietis

**Konradas I Mazovietis** (, 1187 m. ar 1188 m. – 1247 m. rugpjūčio 31 d.) – nuo 1202 m. Mazovijos ir Kujavijos, 1229–1232 m. ir 1241–1243 m. Krokuvos kunigaikštis.

## Biografija
Kilęs iš Piastų dinastijos. Lenkijos kunigaikščio Kazimiero II Teisingojo sūnus. Brolis Lešekas Baltasis.

## Valdymas

Nesėkmingai vienijo Lenkijos žemes. Padedamas katalikų bažnyčios kovojo su prūsais ir jotvingiais, puldinėjančiais Mazovijos (Mozūrijos) žemes. Popiežiaus Honorijaus III palaimintas 1217, 1218, 1219, 1222, 1223 m. surengė lenkų kunigaikščių kryžiaus žygius prieš prūsus. 1222 m. Kulmo žemės dalyje įkurdino vyskupą Kristijoną. 1226 m. kitą jos dalį atidavė Vokiečių ordinui ir suteikė jam teisę plėsti valdas nukariautose prūsų žemėse. Jis tikėjosi, kad kryžiuočiai parems jo valdžią ir siekius.

1228, 1230 ir 1235 m. patvirtino ir išplėtė Vokiečių ordino teises, pripažino jo suverenumą Prūsoje. 1233 m. jo žygyje prieš prūsus dalyvavo ir Vokiečių ordino kariuomenė. 1228 m. su vyskupu Kristijonu įsteigė Dobrynės ordiną.

Dėl Konrado I Mazoviečio savanaudiškų tikslų baltų žemėse įkurdintas Vokiečių ordinas tapo agresyviu prūsų, jotvingių, lietuvių ir lenkų žemių užkariautoju. Dėl jo netoliaregiškumo daugeliui amžių pasikeitė Prūsos, gretimų šalių ir visos Europos istorija.
## Šaltiniai

## Nuorodos

## Galerija
Pluoštinis ūkas

**Pluoštinis ūkas** – emisinis ūkas, jis yra matomas gijų, pailgų juostų, skaidulų pavidalu. Didžioji dalis pluoštinių ūkų yra seniai sprogusių supernovų liekanos, kurios po truputį sklaidosi tarpžvaigždinėje erdvėje. Labiausiai žinomi ūkai yra šie: Krabo ūkas Tauro žvaigždyne, Gamo ūkas Burių žvaigždyne, Tinklo ūkas Gulbės žvaigždyne, Šaino ūkas Tauro žvaigždyne.

## Išnašos
Konstancija Sicilietė

**Konstancija Sicilietė** (, , apie 1154 m. – 1198 m. lapkričio 27 d. Palermas) – 1194-1198 m. Sicilijos karalienė

## Biografija

Normanų kilmės Sicilijos karaliaus Rodžerio II ir Beatričės Rethel duktė. Šventosios Romos imperijos imperatoriaus Henriko VI žmona. Imperatoriaus Frydricho II motina.

1186 m. ištekėjo už Šventosios Romos imperijos imperatoriaus Frydricho I Barbarosos sūnaus Henriko. 1191 m. su vyru Romoje buvo karūnuota imperatore. 1189 m. mirus bevaikiam Sicilijos karaliui, vyresniajam jos sūnėnui Vilhelmui II, dėl sosto ji kovojo su kitu giminaičiu Tankredu, kuris trumpam buvo ją įkalinęs. 1194 m. mirus Tankredui Henrikas VI ir ji tapo Sicilijos valdovais. 1197 m. mirus vyrui Konstancija Sicilijos karaliumi karūnavo savo mažametį sūnų Frydrichą ir užtikrino jam popiežiaus Inocento III paramą kovojant dėl Šventosios Romos imperatoriaus sosto.

Kelias eilutes Konstancijai Sicilietei savo „Dieviškojoje komedijoje“ paskyrė Dantė.

## Šaltiniai

## Literatūra
* Giovanni Villani, Cronica, V.20, VI.16, VII.1
* David Abulafia, Frederick II, a Medieval Emperor, 1988 (Oxford University press)
* Walter Frölich, "The Marriage of Henry VI and Constance of Sicily: Prelude and Consequences", Anglo-Norman Studies XV, 1992
* Donald Matthew, The Norman Kingdom of Sicily, ISBN 0-521-26911-3
* John Julius Norwich, The Kingdom in the Sun, reprinted as part of his The Normans in Sicily, ISBN 0-14-015212-1
## Nuorodos
Imperatorius Konstantinas IV

**Konstantinas IV** (, , 648 m. – 685 m. rugsėjo mėn.) – 668–685 m. Bizantijos imperatorius.
Kartais vadintas Barzdočium (gr. Πωγωνάτος), nors taip dažniau buvo vadinamas jo tėvas.

## Biografija

Kilęs iš Heraklėjo dinastijos. Tėvas imperatorius Konstantas II.

Tėvui išvykus į Sirakūzus, kur jis buvo užmuštas, liko namie ir miestelienų buvo išrinktas imperatoriumi. Sirakūzai valdovu išsirinko armėną ir pasikvietė į pagalbą saracėnus. Konstantinas maištą numalšino, bet beduinų genčių puolimo neišvengė. Atrėmė stiprų arabų veržimąsi ir 674–678 m. Konstantinopolio apsiaustį. Teko numalšinti ir jaunesniųjų brolių Tiberijaus ir Iraklijaus, kurie siekė kraštą valdyti kartu, sukilimą. Kai jie vėl sukilo, nupjovė jiems nosis ir atėmė Augustų titulą.

680 m. pralaimėjo chano Asparucho bulgarams, buvo priverstas leisti jiems persikelti per Dunojaus upe. 681 m. Mezijoje (dab. Bulgarija) pripažino pirmąją Bulgarų karalystę ir sutiko jai mokėti duoklę.

680–681 m. sukvietė šeštąjį Konstantinopolio ekumeninį susirinkimą, kuriame buvo pasmerkti monofizitai ir patvirtinta 451 m. Chalkedono susirinkimo doktrina apie dieviškąją ir žmogiškąją Jėzaus Kristaus prigimtį, tai sustiprino Krikščionių bažnyčios vienybę. Valdant Konstantinui IV pradėta įvedinėti temų sistema. Mirė susirgęs dizenterija, bet suspėjęs sūnų paskelbti sosto paveldėtoju.
## Šeima
Žmona Anastasija. Vaikai:
* Justinianas II
* Iraklijus (m. po 684)
## Šaltiniai

## Literatūra
* John F. Haldon: Byzantium in the Seventh Century. 2. Aufl. Cambridge 1997
William Harvey

**Viljamas Harvėjus** ( 1578 m. balandžio 1 d. Folkstonas, Anglija – 1657 m. birželio 12 d. Hampstedas, Londonas, Anglija) – anglų medikas ir fiziologas, pirmasis sistemingai aprašęs kraujotakos ratą ir širdies svarbą kraujotakai.

## Žinojimas prieš Harvėjų

Prieš Harvėjų, žinios apie širdies ir kraujagyslių sistemą buvo skurdžios, daugiausiai paremtos romėnų gydytojo Galeno (129–199?) teorijomis, kuriomis jis teigė, kad venos paskirsto kraują po kūną, o arterijose yra *pneuma* – gyvybinės sielos mišinys.

## Šaltiniai
Konstantas II

**Konstantas II** (, , 630 m. lapkričio 7 d. Konstantinopolis – 668 m. rugsėjo 15 d. Sirakūzai) – 641–668 m. Bizantijos imperatorius

## Biografija
Kilęs iš Heraklėjo dinastijos. Imperatoriaus Konstantino III sūnus. Sūnus Konstantinas IV.

## Valdymas

Paveldėjo sostą po tėvo mirties. Jo mažametystės laikotarpiu valdė Konstantinopolio senatas. Tuo metu valstybė nesėkmingai priešinosi arabų veržimuisi, 647 m. Bizantija prarado Egiptą.

Vidaus politikoje Konstantas II siekė jėga suvienyti Bažnyčią. 648 m. uždraudė diskusijas dėl dieviškosios ir žmogiškosios Jėzaus Kristaus prigimties, 653 m. ištrėmė jam nepritariantį popiežių Martyną I. 656 m. imperatoriumi bendravaldžiu paskelbė sūnų Konstantiną, kitą sūnų Teodosijų nužudė. Kaip sūnaus žudikas buvo nemėgstamas pavaldinių, 663 m. apsigyveno Sirakūzuose, čia nužudytas.

|-

## Šaltiniai

## Nuorodos
Čandrasekaro riba

**Čandrasekaro riba** – didžiausia nesisukančios žvaigždės baltosios nykštukės masė. Ši masė priklauso nuo cheminės sudėties. Jei žvaigždę sudaro helis, ji lygi 1,44 , jei anglis - 1,40 , jei geležis – 1,11 . Žvaigždės masė yra didesnė, jei baltoji nykštukė turi labai greitai besisukančią šerdį. 

Lengvesės nei Čandrasekaro riba baltosios nykštukės yra stabilios, nes jų gravitacinį traukimąsi sustabdo išsigimusių elektroninių dujų slėgis. Tai yra kvantinės mechanikos efektas, atsirandantis dėl Paulio draudimo principo - du elektronai (fermionai) negali tuo pat metu užimti tos pačios būsenos. Jei masė viršija Čandrasekaro ribą, šis slėgis traukimosi nesustabdo ir žvaigždė vystosi į kitokį objektą: neutroninę žvaigždę, juodąją bedugnę ar panašiai.

Pavadinta pagal astronomą Subramanjaną Čandrasekarą.

## Šaltiniai
Konstantinas V Kopronimas

**Konstantinas V Kopronimas** (, 718 m. Konstantinopolis – 775 m. rugsėjo 14 d. Strongilonas, dab. Bulgarija) – 741–775 m. Bizantijos imperatorius.

## Biografija

Kilęs iš Isaurų dinastijos. Tėvas imperatorius Leonas III Isauras.

Jaunystėje daug ir sėkmingai kariavo su arabais ir bulgarais, tapo populiarus. 741–742 m. numalšino diduomenės, vadovaujamos pretendento į sostą Artvazdo, sukilimą. Tęsė Leono III Isauro kovą su ikonų garbinimu, 754 m. sušauktame Konstantinopolio susirinkime pasmerkė ikonų garbintojus, vėliau persekiojo jam nepritariančius vienuolius, griovė jų vienuolynus. Už tai priešininkų praminta Kopronimu – „tuo, kurio vardas mėšlas“.

Dėl kovų su ikonų garbinimu Konstantino vyršenybės nepripažino Romos popiežiai, kuriuos parėmė langobardai ir frankai. 750 m. langobardai užėmė Ravenos egzarchatą ir Bizantija visiems laikams prarado įtaką Šiaurės Italijoje. 756–775 m. surengė devynis žygius į Bulgariją, per paskutinį jų mirė.

## Šaltiniai

## Literatūra
* Ilse Rochow: Kaiser Konstantin V. (741–775). Materialien zu seinem Leben und Nachleben. Mit einem prosopographischen Anhang von Claudia Ludwig, Ilse Rochow und Ralph-Johannes Lilie. Frankfurt am Main u. a. 1994 (Berliner Byzantinistische Studien 1).

## Nuorodos
UAB Bomba

UAB **Bomba** – buvusi Lietuvos muzikos leidybos ir platinimo įmonė, nuo 1992 m. iki 2012 m. UAB „Bomba“ užsiiminėjo didmenine ir mažmenine muzikos produkcijos prekyba, turėjo muzikos parduotuvių tinklą visoje Lietuvoje. Muzikos leidyboje įmonė naudojo atskirus prekinius ženklus pagal leidžiamos produkcijos pobūdį.

## Istorija

Nuo 1996 m. Lietuvoje atstovavo pasaulinėms muzikos korporacijoms „Polygram“ (dabar „Universal“), „Warner Music“, „Sony BMG“. Taip pat atstovavo nepriklausomoms įrašų kompanijoms „ELAP-Bellevue“, „TOCO“, „Going for a Song“, „Prism Leisure“ ir kt.

Turėjo dvi dukterines įmones – UAB „Koja“ (įsteigta 1996 m.) ir UAB „Bombos įrašai“ (įsteigta 1998 m.), kuri kovoja dėl bankroto paskelbimo.

## Prekiniai ženklai
* **Koja Records** (UAB „Koja“) – šokių ir pop muzikos leidyba.
* **Bomba Records** – (UAB „Bombos įrašai“) – Lietuvos muzikos atlikėjų įrašų leidyba. Taip pat „Bomba Records“ priklausė:
** **Čiki Piki Records** – muzika vaikams;
** **Top Records** – pop muzika;
** **33 Records** – senoji muzika;
* **Juosta Records** – nekomercinės bei etninės muzikos leidyba.

## Išnašos

## Nuorodos
* Įmonės interneto svetainė
Konstantinas VII Purpurinis

**Konstantinas VII Purpurinis** ( – *Konstantinos Porphyrogennetos*, 905 m. rugsėjo mėn. Konstantinopolis – 959 m. lapkričio 9 d. ten pat) – 913–959 m. Bizantijos imperatorius, rašytojas, istorikas.

## Biografija
Kilęs iš Makedonų dinastijos. Tėvas imperatorius Leonas VI Išminčius. 913–920 m. už jį valdė regentas Mykolas I Mistikas, 920–945 m. Bizantiją faktiškai valdė imperatorius bendravaldis Romanas Lekapenas su sūnumis. Pravardę Purpurinis įgijo dėl imperatoriaus rūmų, išpuoštų porfyro akmeniu.

Konstantinas tęsė Romano I Lekapeno politiką: rėmė Anatolijos provincijos smulkiuosius žemvaldžius, veržėsi į musulmonų valdomas Mesopotamiją ir Siriją. Rėmė mokslą.

Paskatino Kijevo Rusios kunigaikščius krikštytis. 957 m. Konstantinopolyje krikštijosi kunigaikštienė Olga, o tai ilgainiui padėjo Kijevo Rusiai suartėti su Bizantija.
### Šeima
**Sūnus:**
* Romanas II

## Mokslo darbai
Konstantino veikalai „Apie provincijas“ (), pasakojanti įvairių Bizantijos imperijos kraštų istoriją, „Apie imperijos valdymą“ (*[[De administrando imperio]]*), enciklopedinio pobūdžio „Bizantijos dvaro ceremonijos“ (*[[De ceremoniis]] aulae Byzantinae*) – svarbūs X a. Rytų Europos istorijos šaltiniai.

## Šaltiniai

## Literatūra
* Arnold Toynbee: Constantine Porphyrogenitus and his world. Oxford 1973, ISBN 0-19-215253-X.
* Luci Berkowitz, Karl A. Squitier: *Thesaurus Linguae Graecae: Canon of Greek Authors and Works*. New York 1990, ISBN 0-19-506037-7.
* Leopold Breyer (Hrsg.): *Vom Bauernhof auf den Kaiserthron: Das Leben des Kaisers Basileios I., des Begründers der makedon. Dynastie. Beschrieben von seinem Enkel, dem Kaiser Konstantinos VII. Porphyrogennetos*. Übers., eingel. u. erkl. von Leopold Breyer. Graz, Wien, Köln 1981, ISBN 3-222-10292-9.
* Ernst Doblhofer: *Aus den Excerpta de legationibus des Konstantinos Porphyrogennetos ausgewählte Abschnitte des Priskos und Menander Protektor: Byzantinische Diplomaten und östliche Barbaren*. Übers., eingel. u. erklärt von Ernst Doblhofer. Byzantinische Geschichtsschreiber Bd. 4. Graz, Wien, Köln 1955.
* John F. Haldon: *Constantine Porphyrogenitus three treatises on imperial military expeditions*. Wien 1990, ISBN 3-7001-1778-7.
* Albert Vogt: *Le Livre des Cérémonies.* Texte établi et trad. par Albert Vogt. Les Belles Lettres, Paris 1967 (Collection Byzantine).

## Nuorodos
* Konstantino VII darbai
Arktinė mažoji rasė

**Arktinė mažoji rasė** () – šiaurinės Azijos mongolidų antropologinė mažoji rasė. Kiti pavadinimai – *arktinis antropologinis tipas*, *eskimų rasė*.

## Arealas
Šio tipo žmonės gyvena nuo Verchojansko kalnagūbrio vakaruose iki Grenlandijos, pietinė riba – ties 60° šiaurės platumos.

Šio tipo žmonių daug yra eskimų, čiukčių, koriakų, indėnų tarpe.

## Požymiai
Šio mažosios rasės atstovams būdinga:
* oda – tamsesnė negu Šiaurės Azijos mažosios rasės
* akys – tamsios
** epikantą turi nuo 30 iki 50 % atstovų
* plaukai:
** tamsūs,
** tiesūs, kieti
* tretinis kūno plaukuotumas – silpnas
* galva -
** veidas ne toks plokščias kaip Šiaurės Azijos mažosios rasės, labiau prognatiškas. Veido forma dažnai pentagoniška, nes atstumas tarp žandikaulių kampų didelis
** nosis silpnai atsikišusi.
* ūgis mažesnis nei vidutinis
** skeletas labai išvystytas, o poodinis riebalų sluoksnis menkas (tuo skiriasi nuo kitų mongolidų rasių)
** kojų o – iškas išlenktumas silpnas


Image:Eskimo children I.jpg|Eskimų vaikai braido Beringo Jūroje (1906 m.)
Image:Tschuktsch i regnrock.jpg|Čiukčis
Image:Inuit women 1907.jpg|Eskimė (1907)


## Nuorodos
* Хрисанфова Е.Н., Перевозчиков И.В. (1991) Антропология. Изд-во Московского университета. 320 с.
* § 4. ГЕОГРАФИЧЕСКАЯ ЛОКАЛИЗАЦИЯ И КРАТКОЕ ОПИСАНИЕ ОСНОВНЫХ АНТРОПОЛОГИЧЕСКИХ ТИПОВ (iš Хрисанфова Е.Н., Перевозчиков И.В. Антропология. Учебник. 2-е изд. – М.: Изд-во МГУ, 1999. – 400 с.)
Šiaurės Azijos mažoji rasė

**Šiaurės Azijos mažoji rasė** () – viena iš mongolidų mažųjų rasių. Kitas pavadinimas – *Šiaurės Azijos antropologinis tipas*.

## Arealas
Šio tipo žmonių arealo vakarinė riba eina ties Jenisiejumi, rytinė – Ramusis vandenynas.

Šios rasės žmonės sudaro daugelį vietinių Sibiro tautų – evenkus, jakutus, buriatus ir kitas.

## Požymiai
Šio mažosios rasės atstovams būdinga:
* oda&nbsp;– šviesesnė, negu pietesnių mongolidų mažųjų rasių
* akys&nbsp;– tamsios, bet gana dažnai būna ir šviesiai rudos
** gana dažnai pasitaiko epikantas. Akių plyšys labai siauras.
* plaukai:
** tamsūs ir tamsiai rusvi
** paprastai tiesūs ir kieti. Kai kuriose populiacijose (pvz., evenkų) gali būti ir minkšti
* galva -
** veidas paprastai aukštas ir platus, labai plokščias. Yra variantų su gana žemais veidais.
** smegeninė didelio horizontalaus skerspjūvio, žema (tuo skiriasi nuo Tolimųjų Rytų mažosios rasės)
** nosis savo dydžiu ir atsikišimu gana įvairi. Kai kurios grupės turi labai plokščią nosies šaknį.
* ūgis vidutinis ir žemesnis

Šią mažąją rasę sudaro du morfotipai&nbsp;– Baikalo ir Centrinės Azijos. *Baikalo morfotipui* būdinga maksimumas mongolidiškumo (plokštumas) veido sandaroje ir pati šviesiausia oda iš visų mongolidų.

## Nuorodos
* Хрисанфова Е.Н., Перевозчиков И.В. (1991) Антропология. Изд-во Московского университета. 320 с.
* § 4. ГЕОГРАФИЧЕСКАЯ ЛОКАЛИЗАЦИЯ И КРАТКОЕ ОПИСАНИЕ ОСНОВНЫХ АНТРОПОЛОГИЧЕСКИХ ТИПОВ (iš Хрисанфова Е.Н., Перевозчиков И.В. Антропология. Учебник. 2-е изд. – М.: Изд-во МГУ, 1999. – 400 с.)
* Морфологические варианты Homo sapiens  (nuotraukos)
* Морфологические варианты Homo sapiens. Северные монголоиды. Североазиатская малая раса. Центральноазиатский тип.  (nuotraukos)
Ononas

**Ononas** (, ) – upė Mongolijoje ir Rusijoje (Užbaikalės krašte); Šilkos upės (Amūro baseinas) ištaka. Prasideda Chentėjaus kalnų rytiniame šlaite. Teka į šiaurės rytus Rytų Užbaikalės lygumomis. Tėkmėje gausu salų, išsišakojimų. Susilieja su Ingoda ir suformuoja Šilką.

Didžiausi intakai: Borzja, Unda (dešinieji), Kyra (kairysis).

Ononas ir Šilka laikomi Amūro ištakomis ir sudaro vieną ilgiausių vandens kelių Žemėje.

## Šaltiniai
Krymo gotų kalba

**Krymo gotų kalba** greičiausiai buvo gotų kalbos dialektas. Kryme gotai pasirodė III a., kur pateko į kalbinę izoliaciją. Krymo gotų kalba išmirė XVII-XVIII a. ir išliko tik kai kuriuose vietovardžiuose.

Krymo gotų kalbos paminklai iš esmės yra tik diplomato *[[Ogier Ghislain de Busbecq]]* užrašai, kuriuos jis darė būdamas pasiuntiniu Konstantinopolyje. Čia jis bendravo su dviem Krymo gotų kalba kalbėjusiais asmenimis, aprašė jų išvaizdą ir papročius bei užrašė keletą Krymo gotų naudotų žodžių su vertimais į lotynų kalbą.

Užrašytieji žodžiai panašūs į gotų, tačiau turi ir vakarų germanų kalbų bruožų. Dėl to šios kalbos klasifikacija nėra visiškai aiški. Į Krymo gotų kalbą pateko daug skolinių iš kitų kalbų, ypač graikų, iranėnų ir slavų kalbų. Taip Krymo gotų kalba "šimtas" vadintas iranėnišku *sade* (vietoj gotiškojo *hund*).

Apie 1780 m. Mogiliovo arkivyskupas lankėsi Kryme ir be kita ko pastebėjo, kad pietinėje pakrantėje ir prie Sevastopolio esą sutikęs „totorių“, kurių kalba buvusi panaši į vokiečių.

## Nuorodos
* 
* 
*
Nusivylimas

**Nusivylimas** – nepasitenkinimo jausmas, kuris pasireiškia neišsipildžius lūkesčiams. Artimas apgailestavimo jausmui. Skirtingai nei frustracija, nusivylimas sukelia ne pyktį, bet silpnumo, nesėkmės, beviltiškumo jausmą. Nusivylimas gali būti streso priežastis, taip pat žlugdo motyvaciją. Nusivylimo priežastys būna labai įvairios (nusiviliama kitais žmonėmis, idealais, savo gebėjimais, prastais rezultatais ir t. t.).
Chris Norman

**Chris Norman** (g. 1950 m. spalio 25 d. Šiaurės Jorkšyre) – Anglijos poproko dainininkas. Dainavo populiariojoje grupėje „Smokie“, dabar dainuoja vienas.

## Asmeninis gyvenimas
Yra vedęs žmoną Lindą (jis vedė 1970 m. kovo 16 d.). Turi šešis vaikus: Brian, Sharon, Paul, Michael, Steven ir Susan Jane. Turi keturis anūkus: Danielle, Jack, Tom ir Ben. Norman su žmona Linda gyvena Meno saloje.

## Diskografija
* 1982: *Rock Away Your Teardrops*
* 1986: *Some Hearts Are Diamonds*
* 1987: *Different Shades*
* 1989: *Break The Ice*
* 1991: *The Interchange*
* 1992: *The Growing Years*
* 1993: *Jealous Heart*
* 1994: *The Album*
* 1994: *Screaming Love Album*
* 1995: *Every Little Thing*
* 1995: *Reflections*
* 1997: *Into The Night*
* 1997: *Christmas Together*
* 1999: *Full Circle*
* 2000: *Love Songs*
* 2001: *Breathe Me In*
* 2003: *Handmade*
* 2004: *The Very Best Of Chris Norman, Part I*
* 2004: *The Very Best Of Chris Norman, Part II*
* 2004: *Break Away*
* 2005: *One Acoustic Evening* – CD & DVD (Live At The Private Music Club/Live In Vienna)
* 2006: *Million Miles*
* 2007: "Close up"

## Nuorodos
* http://www.chrisnorman-fc.com/
* http://www.chris-norman.co.uk/
Virgis Valentinavičius

**Virginijus** (**Virgis**) **Valentinavičius** (g. 1955 m. birželio 4 d. Vilniuje) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius, humanitarinių mokslų daktaras.

## Biografija
1978 m. Vilniaus universiteto Filosofijos fakultete baigė psichologijos-filosofijos specialybę, 1978–1995 m. šio fakulteto dėstytojas. 1988 m. apgynė mokslų kandidato disertaciją „Ideologijos samprata Teodoro Adorno filosofijoje“.

1995–2004 m. dirbo Laisvosios Europos radijuje Prahoje. 2004 m. dirbo „Eltos“ naujienų agentūroje, 2005–2006 m. „Eltos“ vyriausiasis redaktorius. 2005–2009 m. vedė LNK TV analitinę laidą „Savaitės panorama“. 2006–2009 m. naujienų portalo Alfa.lt vyriausiasis redaktorius, UAB „Alfa Media“ direktorius. 

2009–2012 m. ministro pirmininko Andriaus Kubiliaus patarėjas vidaus politikos klausimais. 2011 m. įstojo į Tėvynės Sąjungos-Lietuvos krikščionių demokratų (TS-LKD) partiją, dalyvavo 2012 m. Seimo rinkimuose.

Nuo 2013 m. dirbo Europos humanitarinio universiteto Socialinių ir politikos mokslų departamento vadovu. Mykolo Riomerio universiteto Komunikacijos instituto direktorius (dekanas).

Mokslinių interesų sritys: Lietuvos politika, Europos Sąjungos Rytų partnerystė, istorinė atmintis, politikos mokslai ir politinė filosofija, medijos ir komunikacija, žiniasklaidos padėtis.

## Šaltiniai
Islandijos futbolo lygos taurė

**Islandijos futbolo lygos taurė** (, pagal rėmėjus *Lengjubikar*) – Islandijos futbolo taurės turnyras, kuriame dalyvauja dviejų stipriausių divizionų komandos. Turnyras vyksta sezono pradžioje, ankstyvą pavasarį.

## Titulai

Iš viso 1996–2025 m. lygos taurę yra iškovoję 7 klubai, tarp jų sėkmingiausias – KR Reykjavik (8 titulai).

|-
| KR Reykjavik || 8 || 1998, 2001, 2005, 2010, 2012, 2016, 2017, 2019
|-
| FH Hafnarfjordur || 7 || 2002, 2004, 2006, 2007, 2009, 2014, 2022
|-
| Valur Reykjavik || 5 || 2008, 2011, 2018, 2023, 2025
|-
| Breidablik Kopavogur || 3 || 2013, 2015, 2024
|-
| IA Akranes || 3 || 1996, 1999, 2003
|-
| UMF Grindavik || 1 || 2000
|-
| IBV Vestmannaeyjar || 1 || 1997
|}

## Finalai

|-
|  || IA Akranes || Breidablik Kopavogur || 3-1 (prat.)
|-
|  || IBV Vestmannaeyjar || Valur Reykjavik || 3-2 (prat.)
|-
|  || KR Reykjavik || Valur Reykjavik || 2-2 (baud. 6-5)
|-
|  || IA Akranes || Fylkir Reykjavik || 1-0
|-
|  || UMF Grindavik || Valur Reykjavik || 4-0
|-
|  || KR Reykjavik || FH Hafnarfjordur || 0-0 (baud. 5-3)
|-
|  || FH Hafnarfjordur || Fylkir Reykjavik || 2-2 (baud. 4-3)
|-
|  || IA Akranes || IF Keflavik || 1-1 (baud. 4-2)
|-
|  || FH Hafnarfjordur || KR Reykjavik || 2-1
|-
|  || KR Reykjavik || Trottur Reykjavik || 3-2
|-
|  || FH Hafnarfjordur || IF Keflavik || 3-2
|-
|  || FH Hafnarfjordur || Valur Reykjavik || 3-2 (prat.)
|-
|  || Valur Reykjavik || Fram Reykjavik || 4-1
|-
|  || FH Hafnarfjordur || Breidablik Kopavogur || 3-0
|-
|  || KR Reykjavik || Breidablik Kopavogur || 2-1
|-
|  || Valur Reykjavik || Fylkir Reykjavik || 3-1 (prat.)
|-
|  || KR Reykjavík || Fram Reykjavík || 1-0
|-
|  || Breiðablik UBK || Valur Reykjavík || 3-2
|-
|  || FH Hafnarfjörður || Breiðablik UBK || 4-1
|-
|  || Breiðablik UBK || KA Akureyri || 1-0
|-
|  || KR Reykjavík || Víkingur Reykjavík || 2-0
|-
|  || KR Reykjavík || UMF Grindavík || 4-0
|-
|  || Valur Reykjavik || UMF Grindavík || 4-2
|-
|  || KR Reykjavik || ÍA Akranes || 2-1
|-
|  || colspan=3 | Atšaukta dėl pandemijos grėsmių
|-
|  || colspan=3 | Atšaukta dėl pandemijos grėsmių
|-
|  || FH Hafnarfjörður || Víkingur Reykjavík || 2-1
|-
|  || Valur Reykjavik || KA Akureyri || 1-1 (baud. 4-3)
|-
|  || Breidablik Kopavogur || IA Akranes || 4-1
|-
|  || Valur Reykjavik || Fylkir Reykjavik || 3-2
|}

## Nuorodos
* Iceland - List of League Cup Finals (Rsssf.org)
* Iceland League Cup (Soccerway.com)
* Icelandic League Cup (Deildabikar) (Icelandfootball.net)
ÍBA Akureyri

**Akureirio ÍBA** – Islandijos futbolo klubas iš Akureirio.

## Istorija

Klubas įkurtas 1944 m. sujungus KA Akureyri ir Tor Akureyri klubų komandas. 1974 m. šie du klubai atsiskyrė, bet ÍBA išliko.

## Pasiekimai

## Šaltiniai

## Nuorodos
*
Þór Akureyri

**Akureirio „Þór“ (Thor)** – Islandijos futbolo klubas iš Akureirio.

## Istorija
1928–1974 m. buvo prisijungęs prie IBA Akureyri klubo. 

Aukštais pasiekimais negali pasigirti. Bene vienintelis kartas, buvo 2011 m., kai žaidė Islandijos futbolo taurės finale. Tačiau jame pralaimėjo ir liko be trofėjaus.

Nuo 2015 m. sezono žaidė antros pakopos pirmenybėse. Šiame lygmenyje buvo tarp geresnių komandų, bet ketvirtųjų ar trečios vietos nepakako, kad iškovotų teisę kilti į elito divizioną.

2025 m. sezone tapo 1. deild (II) nugalėtojais ir pateko į Besta deild (I).

## Pasiekimai

## Sezonai
; Pastarųjų metų sezonai

|}

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia balta raudona apranga. 

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* facebook paskyra
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Víðir Garður

**Víðir Garður** – Islandijos futbolo klubas iš Garduro.

## Istorija
1936 m. gegužės 11 d. įkurtas klubas. Futbolo komanda dideliais laimėjimais pasigirti negali. 

Vienintelis kartas, kai buvo netoli trofėjaus, tai 1987 m. Islandijos futbolo taurės finalas. bet nepavyko iškovoti titulo.

Pastaruoju metu žaidė žemesniuosiuose divizionuose.

## Pasiekimai

## Sezonai
; Pastarųjų metų sezonai

|}

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia mėlyna apranga. 

## Išnašos

## Nuorodos
* [ Oficiali klubo svetainė]
* facebook paskyra
* SOCCERWAY
* Globalsportsarchive
Black (atlikėjas)

**Kolinas Virnkombas** (*Colin Vearncombe*; 1962 m. gegužės 26 d. – 2016 m. sausio 26 d.), geriau žinomas sceniniu vardu **„Black“**, buvo Anglijos dainininkas ir dainų autorius. Karjeros pradžioje grojęs pankroko muziką, populiarumo sulaukė XX a. 9-ąjį dešimtmetį su mainstream pop stiliumi, ypatingai tarptautiniu mastu atlikėją išgarsino 1987 m. išleista daina *Wonderful Life* („nuostabus gyvenimas“).

## Diskografija
* *[[Wonderful Life]]* (1987 m.)
* *Comedy* (1988 m.)
* *Black* (1991 m.)
* *Are We Having Fun Yet?* (1993 m.)
* *The Accused* (1999 m.)
* *Abbey Road Live* (1999 m.)
* *Water On Snow* (2000 m.)
* *Live At The Bassline* (2001 m.)
* *Smoke Up Close* (2002 m.)
* *Between Two Churches* (2005 m.)
* *The Given* (2009 m.)
* *Water On Stone* (2009 m.)
* *Wonderful Life* (2013 m.) (Expanded & Remastered)
* *Blind Faith* (2015 m.)

## Išnašos
Olita Dautartaitė

**Olita Veronika Dautartaitė** (g. 1943 m. balandžio 15 d. Kaunas) – Lietuvos teatro ir kino aktorė, poezijos skaitovė, teatro režisierė.

## Biografija
1964 m. baigė Vilniaus kultūros – švietimo technikumą Dramos fakultetą. 2005 m. baigė Šiaulių universitetą, edukologijos bakalaurė.

1964–1976 m. Kauno lėlių teatro, 1976–2008 m. Šiaulių dramos teatro aktorė. Nuo 1992 m. Šiaulių universiteto dėstytoja.

1988 m. viena iš Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdžio organizatorių Šiauliuose, Šiaulių sąjūdžio tarybos narė, Sąjūdžio seimo narė, daugelio renginių organizatorė ir vedėja. 1995-1997 m. ir 1997–2000 m. Šiaulių miesto savivaldybės tarybos narė.

## Kūryba
Sukūrė per 70 vaidmenų teatre ir 7 vaidmenis kine. Vaidino režisierių A. Puipos, A. Šiušos, G. Lukšos filmuose.

1971–1976 m. pastatė spektaklių pačios įkurtuose vaikų lėlių teatruose Kaune ir 1977–1984 m. Šiauliuose. 2001 m. Los Andželo lietuvių teatre „Dramos sambūris“ pastatė spektaklį „Raudokit svajonių debesys“ (pagal M. K. Čiurlionį). 2004 m. ten pat pastatyta Juditos Vaičiūnaitės drama „Emilija Pliaterytė - lietuvaitė karžygė“.

Koncertuoja su valstybiniu kameriniu choru „Polifonija“, berniukų ir jaunuolių choru „Dagilėlis“, Šiaulių universiteto chorais. Skaito poetų Jono Strielkūno, Liūnės Sutemos, Bernardo Brazdžionio, Dalios Saukaitytės poeziją.

## Žymiausi vaidmenys
* Kvailiukas Karlas – Georgas Biuchneris, Voicekas, 1980 m.;
* Elena Žymantaitė – Vidmantė Jasukaitytė, Žemaitė, 1986 m.;
* Solanž – Žanas Ženė. Kambarinės, 1987 m.;
* Goldė – Tevjė pienininkas, pagal Šolomą Aleichemą, 1994;
* Mirtis – Sigitas Parulskis, Iš gyvenimo vėlių, 1995 m.;
* Viktorija – Intymi išpažintis, monospektaklis pagal Ingmarą Bergmaną, 2003 m.;
* Mamytė – Saulius Šaltenis. Kaip užmušt Jasoną?, 2006 m.;
* Bona – Liucija Armonaitė. Bona Sforca. Atsisveikinimas, 2009 m., rež. Gytis Padegimas.

## Vaidmenys kine
* 1983 m. – Moteris ir keturi jos vyrai. Rež. Algimantas Puipa;
* 1987 m. – Amilios teta. Amžinoji šviesa. Rež. A. Puipa;
* 1989 m. – Žuvies diena. Rež. A. Puipa;
* 1989 m. – Ir jis pasakė jums sudie. Rež. Andrius Šiuša;
* 1997 m. – Mėnulio Lietuva. Rež. Gytis Lukšas;
* 2009 m. – Moterų alėja, TV serialas.

## Įvertinimas
* 1971 m. Tarptautinio Pabaltijo ir Baltarusijos lėlių teatrų festivalio premija už Zuikio vaidmenį;
* 1972 m. Bulgarų pjesių festivalio Lenkijoje sidabro medalis;
* 1977 m. Lietuvos kultūros ministerijos premija už Nykštuko vaidmenį;
* 1990 m. Lietuviškos dramaturgijos festivalio premija už Dukters vaidmenį;
* 1991 m. festivalio „Poezijos pavasaris“ laureatė-skaitovė;
* 1993 m. Potencijos Pinkauskaitės premija už vaidmenis Šiaulių dramos teatre;
* 2005 m. Šiaulių apskrities viršininko Garbės ženklas „Už nuopelnus Šiaulių apskričiai“;
* 2006 m. Karalienės Mortos premijos medalis už šviečiamąją veiklą;
* 2007 m. Tarptautinio Baltijos šalių teatrų festivalio diplomas už antraplanį vaidmenį.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Šiaulių dramos teatras .
Bijskas

**Bijskas** () – miestas Altajaus krašte (Rusija), prie Bijos upės, 163 km į pietryčius nuo Barnaulo; rajono centras. Yra geležinkelio stotis, prieplauka. Išvystyta chemijos, gynybos, siuvimo, avalynės, maisto, medienos pramonė.

Mieste yra pedagoginis institutas, technologijos institutas, dramos teatras, kraštotyros ir kiti muziejai.

## Istorija

Įkurtas 1732 m. kaip *Бийская* tvirtovė, nuo 1782 m. miestas.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Oficiali miesto svetainė
Smokie

**Smokie** yra Anglijos lengvojo roko grupė, susikūrusi Bredforde 1964 m. Šiuo metu grupėje yra penki nariai, Mike Craft, Mick McConnell ,Terry Uttley, Steve Pinnell ir Martin Bullard. Senieji grupės *Smokie* nariai ir grupės sukūrėjai yra Chris Norman, Terry Uttley, Alan Silson ir Ron Kelly. Pasitraukus iš grupės pagrindiniam solistui Chris Norman, jį pakeitė Alan Barton, kuris 1995 m. žuvo autoavarijoje. Vieni iš populiariausių hitų yra *Stumblin' in* atlikta su Suzi Quatro, *Living Next Door To Alice*, *Oh Carol*, *Mexican girl*, *Needles And Pins* ir kt. 

## Nuorodos
* http://www.smokie.co.uk/ 
* http://www.smokie-online.de/
* The Smokie Discography 1975-1982
Suzi Quatro

**Suzi Quatro** (tikr. *Susan Kay Quatrocchio*; gimė 1950 m. birželio 3 d. Detroite, Mičigano valstijoje) – Amerikos roko dainininkė ir dainų autorė. Taip pat užsiima vaidyba.

Jos viena iš populiariausių dainų yra *stumblin'in* http://ru.youtube.com/watch?v=qbt_FEAUVU4&feature=related atlikta su Chris Norman.

## Asmeninis gyvenimas
Suzi Quatro buvo ištekėjusi už savo ilgamečio grupės gitaristo *Len Tuckey* 1976 m. Turi du vaikus (Laura ir Richard Leonard). Ji su savo vyru išsiskyrė 1992 m. ir ištekėjo už koncertų organizatoriaus *Rainer Haas* 1993 m.

## Nuorodos

* Oficiali svetainė
* Suzi Quatro Diskografija
* 
* Suzi Quatro - 48 Crash