open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Jeliu

**Jeliu** () – kyšulys Vanli rajone, Sinbėjuje, Taivane.

Kyšulys sudaro dalį Daliao mioceno formacijos. Jis tęsiasi apytiksliai 1700 m į vandenyną ir susidarė, kuomet geologinės jėgos pastumėjo Datuno kalnus (大屯山) į jūros pusę. Kyšulys nusėtas kraštovaizdyje aiškiai išsiskiriančiomis hudu nuosėdinėmis uolomis, kurios susidarė nuo įvairių rūšių erozijos. Daugeliui jų pagal jų formą suteikti vaizdingi pavadinimai. Geriausiai iš jų žinoma *Karalienės galva* (女王頭), ikoninis vaizdinys Taivane ir neoficiali Vanli rajono emblema. Kiti žymesni uolų dariniai: *Fėjos batas*, *Bičių avilys*, *Rusvosios uolos*, *Jūros žvakės* ir kt.


Vaizdas:Taiwan wanli queenshead altonthompson.jpg|*Karalienės galva* (女王頭)
Vaizdas:Taiwan - Yehliu.jpg|*Jūros žvakės* (燭台石)
Vaizdas:Yehliu IMG 0464.JPG|*Rusvosios uolos*
Vaizdas:Fairy Sandal.JPG|*Fėjos batas* (仙女鞋)


## Šaltiniai
Linkou

**Linkou** (; pe̍h-ōe-jī: *Nâ-kháu*) – vienas iš Sinbėjaus rajonų, esantis šiaurės vakarų Taivane. Veikia Sinvu universitetas. Yra Džulinšano šventykla (statyta 1801 m.).

## Geografija

Linkou rytuose ribojasi su kaimyniniais Bali, Vugu ir Taišano rajonais, šiaurėje su Taivano sąsiauriu bei vakaruose su Taojuanu. Išskyrus lygų pakrantės ruožą, kraštovaizdis daugiausia yra kalvotas, nes rajonas išsidėstęs ant vidutiniškai iki 250 m aukščio iškylančio plokščiakalnio.

## Istorija
Rajono teritorijoje rasta įvairių priešistorinių kultūrų liekanų, pvz., Šisangango kultūros. Prieš vietovėje įsikurdinant imigrantams iš žemyninės Kinijos, čia gyveno ketagalanai, viena iš Taivano aborigenų genčių. Japonų valdymo laikais buvo įkurta arbatos plantacijų, pradėta industrializacija, atidarytos plytų gamyklos. Po Antrojo pasaulinio karo pradėta vystyti sunkiąją pramonę, radosi biurų pastatai, išaugo gyventojų skaičius.
Vanli

**Vanli** (; pe̍h-oē-jī: *Bān-lí*) – vienas iš Sinbėjaus rajonų, esantis Taivano šiaurėje. Vystomas turizmas.

## Geografija

Vanli šiaurės rytuose ribojasi su Rytų Kinijos jūra, šiaurės vakaruose ir pietuose atitinkamai su kaimyniniais Dzinšano ir Sidži rajonais, taip pat pietryčiuose ir pietvakariuose atitinkamai su Kilungo ir Taipėjaus miestais. Vali pakrantė nusėta keistos formos, erozijos paveiktomis nuosėdinėmis uolienomis, į jūros pusę driekiasi Jeliu kyšulys. Einant toliau nuo jūros kraštovaizdis kalvotas, miškingas.

## Istorija
Pirmieji šią teritoriją apgyvendino Taivano aborigenai. XVII a. vietovę užėmė ispanai, vėliau trumpam kontrolę perėmė olandai, bet juos išvijo Dženg Čenggongo vadovaujamos kinų pajėgos. Kitais metais vietovėje įsikurdino kinų žvejai.
Tučengas

**Tučengas** (; pe̍h-ōe-jī: *Thô͘-siâⁿ*) – vienas iš Sinbėjaus rajonų, esantis šiaurės vakarų Taivane.

## Geografija

Tučengas yra vienas iš mažesniųjų, tankiai apgyvendintų rajonų Sinbėjaus vakaruose. Jis įsikūręs prie Dahano upės kranto. Ribojasi su kaimyniniais Šulino (vakaruose), Bančiao (šiaurėje), Džonghė ir Sindiano (rytuose) bei Sansijos (pietuose) rajonais.

## Istorija
Teritoriją XVIII a. apgyvendino imigrantai iš žemyninės Kinijos. Pradžioje buvusi agrarinė ir tradiciniais amatais pagrįsta bendruomenė XIX–XX a., prasidėjus industrializacijai, išaugo į pramoninį regioną. XX a. pabaigoje pradėta vystyti aukštąsias technologijas.
Dongningo karalystė

**Dongningo karalystė**, **Tungningo karalystė** (, senoji transkripcija *Tungning*) – trumpalaikė nepriklausoma karalystė Taivano saloje ir Fudziano provincijos pakrantėse, egzistavusi XVII a. Vietine kalba karalystė vadinosi **Tangling** (*Tang-lîng*). Kitas karalystės pavadinimas buvo **Janping** (). Vakariečiai ją dar vadino **Formozos karalyste**.

## Istorija
Iki Dongningo susikūrimo Taivano salą kontroliavo Nyderlandai, kaip Formozos koloniją. Karalystės įkūrėjas buvo Kinijos Mingų dinastijos Fudziano provincijos įtakingas didikas Dženg Čengongas, olandų dar vadinamas Koxinga. Kuomet žemyne į valdžią atėjo Čingų dinastija, Dženg Čengongas priglaudė pabėgusį Mingų imperatorių ir pavertė savo provinciją paskutiniu avanpostu prieš Čingus. Tačiau negalėdamas atsilaikyti, jis nusprendė perkelti savo bazę iš žemyno, ir tinkamiausia tam reikalui pasirodė Taivano sala.

1661 m. Dženg Čenggongas, vadovaudamas nemažam laivynui, išsilaipino Taivano pakrantėje. Tais metais jo pajėgos apgulė Zelandijos tvirtovę Tainane. Po 9 mėnesių apgulties, 1662 m. vasario 1 d. olandai buvo priversti pasiduoti, pasirašyti sutartį ir atsisakyti interesų saloje. Tai buvo jų kolonijos pabaiga. Taip Čenggongas įsikūrė Tainane, kurį pavertė savo karalystės sostine. Sykiu jis išlaikė savo svarbiausias teritorijas žemyne – Siamene, Dzinmene, Fudžou ir kitur.

Tais metais miręs, Čenggongas paliko karalystę savo sūnui Dzingui, kuris ne tik išlaikė buvusias pozicijas, bet ir bandė išplėsti savo teritorijas į pietus, puldamas Filipinus. Tačiau jo invaziją sustabdė jungtinės Čingų Kinijos ir olandų pajėgos. Jo laikais karalystė virto tikra talasokratija, kurią palaikė galingas karalystės laivynas, neretai veikiantis piratiškais metodais, tačiau nebuvo siekiama pastoviau įsitvirtinti pačioje saloje ir sukurti sėslesnę bazę valstybingumui.

1680 m. karalystės laivynas buvo sutriuškintas Čingų laivyno, dėl kurio karalystė prarado savo teritorijas žemyne. 1681 m. mirdamas Dzingas paliko sostą savo sūnui Kezangui, bet į jį netrukus pasodintas jo brolis Kešuangas. Karalystės egzistencija 1983 m. pabaigė dar vienas Čingų Kinijos antpuolis, po kurio Taivano sala prijungta prie Kinijos, o Kešuangas buvo priverstas persikelti į Pekiną.

## Karaliai
Karalystės valdovai titulavo save „karaliais“ (). Visi jie priklausė tai pačiai giminei, kuri dar vadinama **Džengų dinastija** ():
* 1661–1662 Zheng Chenggong;
* 1662–1681 Zheng Jing;
* 1661 Zheng Kezang;
* 1681–1683 Zheng Keshuang;
Taišanas (Sinbėjus)

**Taišanas** (; pe̍h-oē-jī: *Thài-san*) – vienas iš Sinbėjaus rajonų, esantis šiaurės vakarų Taivane.

Veikia Ming Či technologijų universitetas ir Li-Ming technologijų institutas.

## Geografija

Taišanas šiaurėje ribojasi su kaimyniniais Linkou ir Vugu rajonais, rytuose ir pietuose su Sindžuangu bei vakaruose su Taojuanu.

## Istorija
Teritorijoje XVIII–XIX a. įsikurdino naujakuriai iš žemyninės Kinijos. Pirmas gyvenvietei suteiktas pavadinimas buvo *Sua ⁿ-kha*, reiškiantis 'kalno papėdėje'. 1763 m. čia pastatyta Mingdži akademija, švietimo įstaiga, kurioje turtingų šeimų vaikai ruošdavosi oficialiems egzaminams. XX a. Taipėjuje prasidėjus industrializacijai, Taišanas išaugo į jo priemiestį.
Sandži

**Sandži** (; pe̍h-oē-jī: *Sam-chi*) – vienas iš Sinbėjaus rajonų, esantis šiaurės vakarų Taivane. Tai daugiau kaimo tipo rajonas, daugiausia verčiamasi žemės ūkiu, vystomas turizmas. Turistus daugiausia traukia Čianšuivano paplūdimiai.

## Geografija

Sandži šiaurės vakaruose ribojasi su Taivano sąsiauriu, pietvakariuose, šiaurės rytuose ir rytuose atitinkamai su kaimyniniais Danšujaus, Šimeno ir Dzinšano rajonais bei pietuose su šalies sostine Taipėjumi.

## Žymūs žmonės
* Jiang Wen-Ye (1910–1983) – muzikantas ir kompozitorius, daugiausiai veikęs Japonijoje ir Kinijos Liaudies Respublikoje
* Lee Teng-hui (1923–) – Kinijos Respublikos (Taivano) prezidentas nuo 1990 iki 2000 m.
* Lu Hsiu-yi (1941–1998) – Taivano politikas
* Tu Tsung-ming (1893–1986) – Kaosiungo medicinos universiteto įkūrėjas, pirmasis taivanietis, gavęs mokslų daktaro laipsnį
Dzinšanas

**Dzinšanas** (; pe̍h-oē-jī: *Kim-san*) – vienas iš Sinbėjaus rajonų, esantis šiaurės Taivane.

Apylinkėse yra karštųjų versmių, veikia Dzumingo muziejus. Rajone įsikūrusi Dharma Drum Mountain budistų organizacija, kuriai priklauso vienuolynai ir keletas švietimo įstaigų.

## Geografija

Dzinšanas išsidėstęs tarp kaimyninių Šimeno (šiaurės vakaruose) ir Vanli (pietryčiuose) rajonų. Vakaruose Dzinšanas ribojasi su Sandži, pietvakariuose ir pietuose su Taipėjaus rajonais Šilinu ir Beitou. Šiaurės rytuose rajono krantus skalauja Rytų Kinijos jūra.

## Istorija
Prieš teritorijoje įsikurdinant kinų imigrantams, čia gyveno ketagalanai, viena iš Taivano aborigenų genčių. Gyventojai daugiausia vertėsi žvejyba, vietomis kur kraštovaizdis nebuvo kalvotas kultivuotos augalinės kultūros. Japonų valdymo laikais, XX a., Dzinšanas išaugo į populiarią vietą rekreacijos veikloms.

## Šaltiniai
Jingė

**Jingė** (; pe̍h-ōe-jī: *Eng-ko*) – vienas iš Sinbėjaus rajonų, esantis šiaurės vakarų Taivane.

Apylinkėse randama geros kokybės molio. Jingė garsėja 200 metų senumo keramikos tradicijomis, porceliano dirbiniais ir gausybe meno dirbtuvių bei krautuvėlių. Veikia muziejus, kuriame vaizduojami vietos keramikos dirbiniai.

## Geografija

Jingė įsikūręs vakariniame Sinbėjaus pakrašty, prie Dahano upės kranto. Rytuose ir pietuose ribojasi su kaimyniniais Šulino ir Sansijos rajonais, šiaurėje ir vakaruose su Taojuanu. Rajono kraštovaizdis daugiausia kalvotas.

## Istorija
Tikėtina, kad apie 1684 m. čia jau gyveno hakai, kurie specializavosi arbatos auginime. Teritorijoje XVIII a. įsikurdino naujakuriai iš žemyninės Kinijos (Guangdžou), kurie čia pradėjo verstis keramikos gamyba.

## Šaltiniai


Vaizdas:Yingge 10 070513.jpg|Gatvė
Vaizdas:Yingge 5 070513.jpg|Krautuvėlės
Vaizdas:TRA EMU500 on Western Line 20050605.jpg|Vietinis geležinkelis
Vulfas Visockis

**Vulfas Kolonimas Zeevas Visockis** (1824 m. liepos 8 d. Žagarėje, Rusijos imperija – 1904 m. gegužės 24 d. Maskvoje, Rusijos imperija) – Lietuvos žydų kilmės verslininkas, filantropas, vienos seniausių arbatos pardavimo įmonės Wissotzky Tea įkūrėjas.

## Biografija
Gimė 1824 m. liepos 8 d. Žagarėje. Ketverius metus mokėsi Valažino ješivoje. 1858 m. išvyko į Maskvą, kur įkūrė arbatos pardavimų įmonę *В. Высоцкий и К°*. Suklestėjus prekybai buvo pramintas "Rusijos arbatos tėvu". 1903 m. Visockio įmonė apėmė 35% visos Rusijos imperijos arbatos pardavimų rinkos. Rėmė įvairias žydų bendrijas, organizacijas, spaudą ir žydus kurie vyko į Palestiną. 1884 m. dalyvavo vienoje iš pirmųjų sionistų konferencijų Katovicuose, kur buvo išrinktas į tarybą. Mirė 1904 m. gegužės 24 d. Maskvoje. Po jo mirties verslo valdymą perėmė sūnus Davidas Visockis.


Vaizdas:Kalonymos Wissotzky.jpg|Apie 1894 metus
Vaizdas:Kattowitz Conference. P. Krause. 1884 (FL38048544).crop.jpg|Katovicų konferencijos delegatai


## Nuorodos
* Biografija (ang.)
* "Wissotzky Tea" tinklalapis (ang.)
* Biografija (rus.)
* Чай Высоцкого 
* Дом чаеторговцев Высоцких в Огородной слободе
Šimenas (Sinbėjus)

**Šimenas** (; pe̍h-oē-jī: *Chio̍h-mn̂g*) – vienas iš Sinbėjaus rajonų, esantis šiaurės Taivane.

Nuo 2000 m. kasmet Šimene vyksta tarptautinis aitvarų festivalis.

## Geografija

Šimenas pietvakariuose ir pietryčiuose ribojasi su kaimyniniais Sandži ir Dzinšano rajonais, šiaurėje rajono krantus skalauja Rytų Kinijos jūra. Fugujaus kyšulyje stovi švyturys.

Rajonas kalvotas, išskyrus pakrantės ruožą, retai apgyvendintas, augmenija skurdi. Verčiamasi žemės ūkiu (auginami mandarinai, žemės riešutai, arbata).

## Istorija
Kinų metraščiuose paminėtas 1694 m. kaip Šimenšanas (石門山; 'Akmeninių vartų kalnas'). Japonų valdymo laikais buvo žinomas kaip Sekimono kaimas (石門庄) ir priklausė Taihoku prefektūros Danšujaus rajonui (淡水郡).

1978 m. Šimene atidaryta Čin Šano atominė elektrinė, kuri yra seniausia šalyje. 2010 m. tapo naujai sukurto Sinbėjaus miesto rajonu.

## Išnašos
Vugu

**Vugu** (; pe̍h-ōe-jī: *Ngó͘ -kó͘*) – vienas iš Sinbėjaus rajonų, esantis šiaurės Taivane.

## Geografija

Vugu šiaurėje ir vakaruose ribojasi su kaimyniniu Bali rajonu, pietuose su Linkou, Taišanu ir Sančongu, rytuose su Šulinu, Ludžou bei Taipėjaus rajonu Beitou. Du trečdaliai Vugu rajono teritorijos kalvoti, šiaurėje stūkso Guanjinšano kalnas.

## Istorija
XIX a. buvo žinomas kaip **Go-Ko-Khi** (五穀坑 [POJ: Ngó͘-kok-khiⁿ] arba 五股坑 [Ngó͘-kó͘-khiⁿ]). 2010 m. tapo naujai sukurto Sinbėjaus miesto dalimi.
Leonas Mandelštamas

**Leonas Mandelštamas** (1819 m. Žagarėje, Rusijos imperija – 1899 m. Sankt Peterburge, Rusijos imperija) – vertėjas, publicistas, rašytojas, visuomenės veikėjas.

## Biografija

Gimė 1819 m. Žagarėje, buvo vienas iš pirmųjų žydų tautybės studentų Maskvos universitete. Vėliau mokėsi filosofijos Sankt Peterburgo universitete, kurį baigė 1844 metais. Iki 1857 m. dirbo Rusijos imperijos švietimo ministerijos žydų mokyklų reikalų skyriuje. Dalyvavo žydų mokyklų reformos projekto kūrime. Iš hebrajų kalbos į rusų išvertė *Pentateuchą* ir Tanachą. Parengė mokymo priemones žydų mokyklų moksleiviams. Parašė kelias knygas ir straipsnius. Mirė 1899 m. Sankt Peterburge. 

## Darbai

### Vertimai

* *[[Pentateuchas]]* (1862)

### Mokymo priemonės

* *Извлечения из Маймонида* (1848)
* *Хиннух не‘арим* – *Воспитание подростков* (1849)
* *Шней праким* – *Две главы* (1852)
* *Еврейско-русский словарь* (1859)
* *Русско-еврейский словарь* (1860)

### Knygos

* *Из записок первого еврея-студента в России* (1909)
* *Библейское государство*, *Еврейская библиотека* (1871)
* *Еврейская семья* (1864)
* *Голоса в пустыне. Избранные еврейские песни* (1880)

### Straipsniai

* *В защиту евреев* (1858)
* *Несколько слов о евреях вообще и русских евреях в особенности* (1859)

## Nuorodos
* Biografija (rus.)
Šenkengas

**Šenkengas** (; pe̍h-ōe-jī: *Chhim-kheⁿ*) – vienas iš Sinbėjaus rajonų, esantis šiaurės Taivane.

Seniau buvo kalnakasių miestelis, dabar žymus dėl gausybės tofu krautuvėlių. Veikia privatus Tungnano universitetas.

## Geografija

Šenkengas įsikūręs tarp šiaurinio ir pietinio Jingmėjaus upės krantų. Vakaruose ribojasi su Taipėjaus rajonais Venšanu ir Nangangu, rytuose su Sinbėjaus rajonu Šidingu.

## Istorija
Teritoriją pirmieji apgyvendino pingu, viena iš Taivano aborigenų genčių. Čingų dinastijos laikais, XVIII a., į vietovę atsikėlė imigrantai iš žemyninės Kinijos ir pradėjo slėnyje kultivuoti augalines kultūras. Pavadinimas *Shenkeng* išsiverčia kaip 'gylus karjeras', matyt, kilo nuo čia kadaise veikusių akmens anglių kasyklų.

## Šaltiniai
Benjaminas Mandelštamas

**Benjaminas Mandelštamas** (1805 m. Žagarėje, Rusijos imperija – 1886 m. Simferopolyje, Rusijos imperija) – rašytojas, visuomenės veikėjas.

## Biografija

Gimė 1805 m. Žagarėje. Jaunystėje daug keliavo prekybiniais reikalais po įvairius Rusijos imperijos miestus. XIX a. ketvirtajame dešimtmetyje gyveno Vilniuje, kur dalyvavo žydų gyvenimo būdo reformatorių judėjime, religinių reformų vadovas. 1876 m. išleido savo laiškų ir memuarų knygą *Chazon la-Moed*, kurioje rašė apie Rusijos žydų gyvenimo būdą ir kaip jis turi būti keičiamas, kad žydų bendruomenė taptų labiau išsimokslinusi. Siūlė ir tokių radikalių reformų kaip laikinas Talmudo spausdinimo uždraudimas. Taip pat rašė straipsnius į vietos žydų laikraščius. Mirė 1886 m. Simferopolyje. Benjamino Mandelštamo vaikaitis rašytojas ir poetas Osipas Emiljevičius Mandelštamas (1891–1945).

## Literatūra

* Мандельштам, Вениамин Осипович // Еврейская энциклопедия Брокгауза и Ефрона. — СПб., 1906—1913.

## Šaltiniai
Prapawadee Jaroenrattanatarakoon

**Prapawadee Jaroenrattanatarakoon** (g. **Junpim Kuntatean** 1984 m. gegužės 29 d.) – Tailando sunkiaatletė. Olimpinė čempionė.

## Biografija
2003 m. pasaulio čempionate sportininkė pelnė bronzos medalį svorio kategorijoje iki 53 kg. 2005 m. sportininkė tapo pasaulio vicečempione. 2007 m. pasaulio čempionate sportininkė patyrė traumą. Tais pačiais metais sportininkė pakeitė savo vardą iš Junpim Kuntatean į Prapawadee Jaroenrattanatarakoon tikėdama, kad pagal pranašystę jai geriau pasiseks Pekino olimpinėse žaidynėse. 2008 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Jaroenrattanatarakoon pelnė aukso medalį.

## Šaltiniai
Žuifangas

**Žuifangas** (; pe̍h-ōe-jī: *Sūi-hong*) – vienas iš Sinbėjaus rajonų, esantis šiaurės Taivane. Žuifange yra Dziufenas, turistų tarpe populiari kalnų vietovė.

## Geografija

Žuifangas išsidėstęs šiaurinėje Sinbėjaus dalyje. Rytuose ribojasi su Rytų Kinijos jūra, pietuose su kaimyniniais Gongliao, Šuangsi ir Pingsi rajonais, vakaruose su Kilungo miestu. Kraštovaizdis daugiausia kalvotas, šiaurėje driekiasi Žongjango kalnagūbrio papėdė. Rajono teritorija teka Kilungo upė.

## Istorija
XX a. Žuifange užsiimta kalnakasybos pramone. Auksas buvo kasamas Dziufeno (九份) ir Dzinguaši (金瓜石) apylinkėse, tuo tarpu akmens anglis – Houtonge (猴硐). Amžiaus pabaigoje kasyklos tapo populiariais turistų traukos centrais.

## Šaltiniai
Burundžio tarptautiniai santykiai

**[[Burundis|Burundžio]] tarptautiniai santykiai** su kaimyninėmis šalimis dažnai įtakojami saugumo padėties. Keli šimtai tūkstančių pabėgėlių iš Burundžio keldavosi į Ruandą, Tanzaniją ir Kongą. Šiuo metu keli šimtai tūkstančių Burundžio gyventojų yra kaimyninėse šalyse dėl pilietinio karo. Didžioji jų dalis, 340 000, yra Tanzanijoje.

Burundis priklauso įvairiom tarptautinėm organizacijom, tarp jų JT, Afrikos Sąjunga, Afrikos vystymosi bankas, Frankofonija.

Buvusi Švedijos integracijos ir lyčių lygybės ministrė Nyamko Sabuni yra gimusi Burundyje.

Stiprius ryšius su Burundžiu palaiko JAV. 2011 m. ši šalis išsiuntė karinę pagalbą Burundžiui ir Ugandai, vertą 45 milijonų JAV dolerių.

## Šaltiniai
Berklis (Kalifornija)

**Berklis** () – miestas JAV vakaruose, Kalifornijoje, Ramiojo vandenyno San Francisko įlankos rytinėje pakrantėje; San Francisko priemiestis. Ribojasi su Oklandu, Emerviliu, Olbaniu. Rytinę miesto ribą sudaro Berklio kalvos.

Berklis yra svarbus visos Kalifornijos edukacinis, technologijų ir industrinis centras. Čia įsikūręs vienas prestižiškiausių pasaulyje – Kalifornijos universitetas. Taip pat yra Lawrence Berkeley nacionalinė laboratorija, teologijos sandrauga, medicinos centras. Mašinų gamybos ir elektronikos, metalo apdirbimo, chemijos, maisto pramonė.

Apie 60 % Berklio gyventojų yra baltieji, gausu iš Azijos kilusių žmonių (19 %, kinai, indai, japonai, korėjiečiai, filipiniečiai), juodaodžių (10 %), lotynoamerikiečių (11 %). Berklis pagal politines pažiūras yra vienas liberaliausių JAV miestų.

Berklio garbei pavadintas cheminis elementas berklis, atrastas Kalifornijos universitete.

## Istorija

Berklio įkūrimas siejamas su 1886 m. čia įsteigtu Kalifornijos koledžu. Iki tol čia buvo įsikūrusios tik Oklando apylinkių rančos. 1876 m. Berklį pasiekė geležinkelio atšaka iš Oklando. XIX a. prasidėjo sparti urbanizacija, kurią sutrikdė 1906 m. San Francisko žemės drebėjimas. 1909 m. Berkliui suteiktas miesto (*city*) statusas. Po II pasaulinio karo Berklyje suklestėjo liberalizmo dvasia, prasidėjo hipių, antikariniai judėjimai.

## Šaltiniai
Mūsų vokiečių kalba

**Mūsų vokiečių kalba**, ***Unzerdoič*** () – kolonializmo laikais šiuolaikinės Papua Naujosios Gvinėjos teritorijoje susikūrusi vokiečių kalbos pagrindu paremta kreolinė kalba. Dar vadinama Rabaulo kreolų vokiečių kalba (). Ši kalba yra beveik išmirusi, nes didžioji dauguma šios kalbos vartotojų emigravo iš šalies. Kalbančių likę apie 100 žmonių, daugiausiai Naujosios Britanijos saloje. Jie paprastai yra dvikalbiai – moka ir bendrinę vokiečių, anglų, Papua pidžinų ar Kuanua kalbas. Kalbą mokantys žmonės yra vidutinio ar pagyvenusio amžiaus, nors ją supranta ir jaunesni bendruomenės nariai. Didėjant tautų mobilumui ir santuokų tarp įvairių bendruomenių, kalba nyksta.

*Unzerdoič* yra vokiečių kalbos pidžino forma, kilusi kolonializmo metu Naujosios Britanijos *Gazelle* pusiasalyje tarp maišytos rasės katalikų (*Vunapope*). Kalba susiformavo tarp Papua vaikų, gyvenusių vokiečių įkurtose vaikų prieglaudose tuometinėje Vokietijos Naujojoje Gvinėjoje. Ši kalba paveikė oficialią Papua pidžinų kalbą, kurioje yra apie 150 vokiškos kilmės žodžių.

Kalbos pavyzdys iš Bahajų maldos:

## Literatūra

* Peter Mühlhäusler: *Tracing the roots of pidgin German.* In: *Language and Communication* , 4/(1)/1984, S. 27-57. ISSN 0271-5309
* Craig A. Volker: *Rabaul Creole German Syntax.* In: Working Papers in Linguistics, University of Hawaii 21/1989, S.153-189
* Craig A. Volker: *The rise and decline of Rabaul Creole German, Language and Linguistics in Melanesia.* In: John Lynch (ed.): *Oceanic studies : proceedings of the first international conference on oceanic linguistics* Australian Nat. Univ., Canberra 1996, ISBN 0-85883-440-5

## Nuorodos
* Rabaulo kreolų vokiečių kalba
* ''Unzerdoič'' (Rabaulo kreolų vokiečių kalba)
Steponas Šarapovas

**Steponas Šarapovas** (1936 m. liepos 5 d. – 1981 m. vasario 23 d.) – Lietuvos skulptorius.

## Biografija

Gimė 1936 m. Prasidėjus Antrajam pasauliniam karui 1941 m. su šeima ištremtas į Sibirą. Karui pasibaigus 1946 m. grįžo į Lietuvą. 1952-1958 m. mokėsi Telšių taikomosios dailės mokykloje, baigęs gavo siuntimą tęsti studijas aukštojoje mokykloje. 1958 m. bandė stoti į Vilniaus dailės institutą, bet paraiška buvo atmesta dėl anketos duomenų – „dalyvavo antitarybiniame pogrindyje“. Po trejų metų, 1961 m., antru bandymu buvo priimtas, 1967 m. studijas baigė su pagyrimu, įgijo skulptoriaus monumentalisto specialybę.

Skulptoriaus kūrybinis palikimas – monumentaliosios, dekoratyvinės plastikos kūriniai, antkapiai, mažoji skulptūra, portretai, medaliai, piešiniai. Originalūs skulptoriaus monumentalistikos darbai dažnai nesulaukdavo tuometinės valdžios pritarimo. Mažosios skulptūros kūriniai buvo nepriimami į respublikines parodas. Pirmoji mažųjų skulptūrų paroda surengta po skulptoriaus mirties, 1983 m. Dailės parodų rūmuose (dabartiniame Šiuolaikinio meno centre).

Palaidotas Saltoniškių kapinėse, Vilniuje.

## Projektai

* Reljefai „Disputas“ ir „Kelias“ Seimo eksterjere, Vilnius, 1979–1981 m.
* Raganų skulptūrų ekspozicijos kalnas, Juodkrantė, 1979 m., su Algimantu Nasvyčiu.
* Skulptūra „Šaulys“ M. K. Čiurlionio atminimui, Palanga, 1975–1981 m.
* Skulptūra „Tauras“, Vilnius, alaus baras „Tauro ragas“, 1975 m.
* Komjaunimo memorialas, Kaunas, Sąjungos aikštė, 1979 m., su Gediminu Baravyku, Vytautu Vieliumi.

## Šaltiniai
Wiktor Szostalo

**Viktoras Šostalas** (1952 m. rugpjūčio 22 d. Pasvalyje, Lietuvos TSR) – Lenkijos ir JAV skulptorius, kuriantis skulptūras iš plieno, medžio ir bronzos.

## Biografija

Gimė 1952 m. rugpjūčio 22 d. Pasvalyje. 1958 m. su tėvais pasitraukė į Lenkiją, kur apsigyveno Kolobžego mieste. 1972–1978 m. studijavo dailę Krokuvos Jano Mateikos dailės akademijoje. Buvo Solidarumo būstinės įkūrėjas Kolobžege. 1981 m. kovą išrinktas į Solidarumo nacionalinę tarybą. 1981 m. gruodį suimtas komunistinės valdžios ir įkalintas penkiems mėnesiams. 1982 m. emigravo į JAV, kur jam buvo suteiktas politinis prieglobstis. 1990 m. tapo JAV piliečiu. Savo studijas turi Sent Luise ir Kolobžege. Žymiausios skulptūros yra *Angel of Harmony* Sent Luiso katedroje bazilikoje, *Crucifix* Karmelio St. Elizabeth Ann Seton bažnyčioje ir *Pieta* Čarlstono Kristaus Karaliaus bažnyčioje ir *Millennium Memorial* Kolobžege. Nuo 2005 m. kartu su skulptore Agnieszka Gradzik Vilkovicės miestelyje kuria meninių instaliacijų parką *The Tree Hugger*.

## Nuorodos
* Asmeninis tinklalapis 
* www.szostalosculpture.com 
* Tree hugger project
Vinetu 3

**Vinetu 3** () – 1965 m. pagal to paties pavadinimo Karlo Majaus romaną sukurtas filmas apie indėnų genties apačių vadą Vinetu. 

## Turinys

Kova tarp indėnų ir atvykėlių nesiliauja, nes pastarieji įvairiais būdais stengiasi išprovokuoti indėnų bei kariuomenės konfliktą. Banditas Rolinsas, nusamdytas sukelti tokį konfliktą, kitos indėnų genties pagalba, atlieka keletą išpuolių, stengdamasis kaltę suversti apačiams. Šių vadas Vinetu, nenorėdamas kraujo praliejimo, kreipiasi į savo bičiulį Old Šeterhendą, kad šis padėtų jam susitikti su gubernatoriumi ir viską išsiaiškinti.

Nenorėdamas, kad derybos įvyktų, Rolinsas nužudo kitos genties vado sūnų pasinaudodamas Vinetu peiliu, tokiu būdu sukeldamas konfliktą ir tarp indėnų. Kol Old Šeterhendas, pasinaudodamas savo vardu ir įtaka, įtikina kariuomenės kapitoną surengti pasalą Rolinso vyrams. Įvyksta mūšis, kurio metu Vinetu žūsta.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
*Lex Baxter – Old Šeterhendas
* Pierre Brice – Vinetu
* Rik Battaglia – Rolinsas
* Ralf Wolter – Semas Haukinsas
* Miha Baloh – Gomesas

## Apdovanojimai
* Bambi Awards – geriausias užsienio aktorius – Pierre Brice (1967 m.)
* Bambi Awards – geriausias užsienio aktorius (2 vieta) – Lex Baxter (1967 m.)
* Golden Screen apdovanojimas (1966 m.)
Matteo Renzi

**Matteo Renzi** (g. 1975 m. sausio 11 d.) – Italijos politikas, buvęs Florencijos meras (nuo 2009 iki 2014 m.). Nuo 2013 m. politikas yra šalies Demokratų partijos lyderis. 2014 m. vasario 17 d. Italijos prezidentas Giorgio Napolitano pavedė M. Renzi formuoti naują šalies vyriausybę. Tapęs šalies ministru pirmininku 39 metų, jis tapo jauniausiu šias pareigas einančiu politiku susivienijusios šalies istorijoje.

Po kelių dienų naujos vyriausybės formavimo 2014 m. vasario 21 d. pristatė naująjį šalies ministrų kabinetą.

## Šaltiniai

|-
Rimantas Babrauskas

**Rimantas Babrauskas** (g. 1960 m. liepos 14 d.) – lietuvių sportinio jojimo raitelis.

## Biografija
Lietuvos rinktinės narys (1977–2007), 3 kartus (1978, 1983, 2010) Lietuvos konkūrų čempionas, 3 kartus (1983, 1985, 1988) SSRS konkūrų komandinės rungties ir 1 kartą (1986) jojimo jaunais žirgais čempionas, 1987 vicečempionas, 1983 m. SSRS tautų spartakiados komandinės rungties laimėtojas.

1994 m. tapo pirmuoju Lietuvos žirgų sporto raiteliu istorijoje, iškovojusiu teisę dalyvauti Pasaulio taurės finalinėse varžybose. 

## Šaltiniai
Stereo Mike

**Mihalis Exarhos** (; g. 1978 m. Pirėjas, Graikija), profesionaliai žinomas sceniniu vardu **Stereo Mike** – graikų hiphopo atlikėjas. Jis yra pirmasis MTV Europos muzikos apdovanojimų „Best Greek Act“ kategorijos laureatas. Stereo Mike su dainininku Loukas Giorkas atstovavo Graikijai 2011 m. Eurovizijoje su daina „Watch My Dance“, kuri užėmė septintą vietą su 120 taškų.

## Diskografija

### Albumai
* 2004: *Satirical Nomads*
* 2007: *XLI3H*
* 2011: *Aneli3h*

## Nuorodos
* Youtube puslapis

|-
Gustav Kirchhoff

**Gustavas Kirchhofas** (; 1824 m. kovo 12 d. – 1887 m. balandžio 17 d.) – vokiečių mokslininkas, fizikas, žinomas už savo darbus elektronikos, termodinamikos ir kitose fizikos mokslo srityse. Aktyvus Kirchhofo šiluminės radiacijos tyrimas tiesiogiai lėmė spektroskopijos metodo atsiradimą. Plačiai naudojami Kirchhofo elektrinės grandinės charakteristikos skaičiavimo dėsniai. Už nuopelnus Londono karališkosios draugijos apdovanotas Rumfordo medaliu.

## Biografija

Gustavas Kirchhofas gimė Karaliaučiuje, Rytų Prūsijoje, teisininko Frydricho Kirchhofo šeimoje. Dar būdamas jaunas pasižymėjo gabumais matematikos ir fizikos srityse. Lankė tų metų žymių mokslininkų seminarus, o 1847 m. gavo aukštąjį išsilavinimą Karaliaučiaus universitete. Tais pačiais metais pradėjo eiti privatdocento pareigas Berlyne, 1850–1854 m. dėstė Vroclavo universitete, 1875 m. priimtas į Berlyno mokslų akademiją, įkurtą Leibnico.

Savo elektrinė grandinės dėsnius Kirchhofas suformulavo dar 1845 m., būdamas studentas. 1857 m. nustatė, kad elektros signalas juda taip pat nepriklausomai kaip ir šviesos spindulys, o 1861 m. publikavo šiluminės radiacijos tyrimą, atradęs cezį ir rubidį, bei apibrėžė absoliučiai juodo kūno šiluminės radiacijos dėsnį. Nuo 1854 m. su Robertu Bunsenu pradėjo spektroskopijos metodo vystymą. Domėjosi J. Maksvelo veikalais ir optikos klausimais.

Mirė 1887 m., buvo palaidotas Šv. Mato kapinėse, Berlyne, netoli brolių Grimų kapų.

## Išnašos

## Nuorodos

*  Biografijos faktai
Daiva Batytė

**Daiva Batytė** (g. 1980 m. rugpjūčio 22 d. Plungėje) – Lietuvos šachmatininkė, moterų FIDE meistrė (MFM), Lietuvos moterų šachmatų čempionė (2004, 2015 m.) ir vicečempionė (2006, 2007, 2016 ir 2018).

## Biografija
Plungės sporto mokyklos trenerio Vitaliaus Vlado Andriušaičio auklėtinė. Plungės visuomeninio šachmatų klubo „Bokštas“ narė. 2000, 2004–2006 metais dalyvavo Moterų šachmatų olimpiadoje, 2007 m. – Europos moterų komandiniame šachmatų čempionate.
Nuo 2009 m. Moterų FIDE meistrė (MFM). Nuo 2018 m. Moterų tarptautinė meistrė (MTM).

Šiuo metu D. Batytė gyvena, mokosi, žaidžia šachmatais Vienoje (Austrija). Nuo 2013 m. dirba šachmatų pratybų vadove () ir trenere moterų šachmatų klube “Frau Schach”. Atstovauja šachmatų klubui „SV Stockerau“.

## Pasiekimai
* Lietuvos moterų šachmatų čempionė (2004 ir 2015 metais)
* Lietuvos moterų šachmatų vicečempionė (2006, 2007 m., 2016 m.)
* 3 vieta, Lietuvos moterų šachmatų čempionatas (2001, 2005 ir 2010 metais)

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Partijos (ChessGames.com)
Marija Kartanaitė

**Marija Kartanaitė** (g. 1932 m. sausio 10 d. Raguvoje, Panevėžio rajonas, m. 2017 m. gruodžio 19 d. Vilniuje) – Lietuvos šachmatininkė, nusipelniusi šachmatų trenerė, daugkartinė Lietuvos moterų šachmatų čempionė,
Lietuvos moterų šachmatų čempionatuose pelniusi dešimt aukso, devynis sidabro ir vieną bronzos medalį.

## Biografija
Pedagogė. Lietuvos moksleivių ir jaunimo centre, prieš tai - Vilniaus pionierių rūmuose - parengė kelias šachmatininkų kartas.

M. Kartanaitė Lietuvos moterų šachmatų čempionatuose iškovojo 20 medalių: 10 kartų buvo Lietuvos čempionė  (1956, 1957, 1958, 1963, 1964, 1966, 1967, 1969, 1970, 1980 m.); 9 kartus iškovojo Lietuvos moterų čempionato sidabro medalius  (1953, 1954, 1955, 1959, 1961, 1968, 1976, 1978, 1979 m.) ir vieną kartą - bronzos medalį (1977 m.).

1971–1972 metais laimėjo SSRS kaimo draugijos moterų čempionatus, o 1973 m. socialistinių šalių kaimo draugijų čempionate Brno laimėjo auksą. Lietuvoje vykusiose Pasaulio lietuvių sporto žaidynėse laimėjo varžybas 1995 ir 1998 metais.
2012 m. rugpjūčio mėnesį dalyvavo Europos senjorų čempionate Kaune.

Dukra Rasa Bandzienė (g. 1961 m.) sekė mamos pėdomis; 3 kartus tapo Lietuvos šachmatų čempione. Žentas Algirdas Bandza - tarptautinis šachmatų meistras.

## Pasiekimai
2012 m. Europos senjorų moterų šachmatų čempionatas (Kaunas)

2014 m. Lietuvos senjorų šachmatų čempionatas (Panevėžys)

2015 m. Lietuvos moterų šachmatų čempionatas (Vilnius)

2015 m. Lithuanian open (Vilnius), 3 tšk.

2015 m. Europos mėgėjų moterų šachmatų čempionatas (Kaunas), 4,5 tšk.

## Apdovanojimai
* Sporto garbės kryžius (80 metų jubiliejaus proga už reikšmingą indėlį plėtojant šachmatų sportą Lietuvoje), 2012 m.

## Šaltiniai
Juozas Ūdras

**Juozas Ūdras** (g. 1925 m. vasario 14 d. – m. 1991 m. gegužės 24 d.) – lietuvių fechtuotojas, olimpietis, teisėjas.

## Biografija
Lietuvos fechtavimosi čempionas: špaga (1950-53, 1955), durtuvu (1951, 1952), komandinio fechtavimosi špaga (1953). 1956 m. dalyvavo pasaulio čempionate.

1952 m. vasaros olimpinėse žaidynėse tapo pirmuoju ir kol kas vieninteliu lietuvių fechtuotoju, kuris dalyvavo olimpinėse žaidynėse. Asmeninėje rungtyje Ūdras užėmė 73-ią vietą, o komandinėje 14-ia vietą. 1956 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Ūdras užėmė 5-ą vietą komandinėje rungtyje ir 32-ą vietą individualioje rungtyje.

Ūdras teisėjavo trijose olimpinėse žaidynėse:
* 1960 m. olimpiadoje: 13 rungtynių;
* 1976 m. olimpiadoje: 12 rungtynių;
* 1980 m. olimpiadoje: 3 rungtynės.

## Šaltiniai
Andrezinho

**André Francisco Williams Rocha da Silva** arba tiesiog **Andrezinho** (g. 1986 m. vasario 12 d. Igarapėje, Mino Žeraise) – Brazilijos futbolininkas, saugas. 

## Karjera
Profesionalo karjerą pradėjo Clube do Remo. 2007 m. persikėlė į SC Corinthians. 2008 m. rungtyniavo Guarani FC. Netrukus persikėlė į Paulista FC, tačiau nuomos pagrindais buvo išnuomotas Zhejiang Greentown. Karjerą tęsė Mogi Mirim EC. Atstovavo Ferencvárosi TC. Nuo 2012 m. žaidė Malaizijoje. Atstovavo Johor FA, o susikūrus Johor Darul Takzim FC priklausė šiam klubui. Tapo Malaizijos čempionu.

Nuo 2014 m. vasario mėnesio atstovavo Vilniaus „Žalgirio“ klubui. 2014 m. vasarą, sugrįžus išnuomotiems Mantui Kukliui ir Pavelui Komolovui, su brazilu sutartis buvo nutraukta.

## Pasiekimai
**[[VMFD Žalgiris]]**
* LFF taurės laimėtojas (1) 2013–2014 m.

## Išnašos

## Nuorodos
*
FIDE meistras

**FIDE meistras** (, sutr. *FM*) – šachmatų srities sporto vardas (titulas), kurį nuo 1978 metų už pasiekimus suteikia Pasaulio šachmatų federacija (FIDE). FIDE meistras yra žemesnis už didmeistrio ir tarptautinio meistro vardus. Būtinas 2300 taškų Elo reitingas. 

2011 metais titulą turėjo apie 6000 šachmatininkų visame pasaulyje.

## Platesnis vartojimas
Atskiras FIDE meistro titulas suteikiamas ir  šachmatų kompozicijų kūrėjams bei sprendėjams,  o taip pat, ir šaškių žaidėjams. 

WFCC  nuo 2010 m. suteikia atskirus  šachmatų kompozicijų sprendimo ir kompozicijų kūrybos FIDE meistro titulus. Iki tol juos suteikdavo FIDE. 

Tarptautinė šaškių federacija (FMDJ), šaškininkams, taip pat, suteikia panašų FMJD meistro titulą.

## FIDE meistrai iš Lietuvos
Lietuvos šachmatininkai, kuriems buvo suteiktas FIDE meistro vardas: 
* Henrikas Asauskas (g. 1982 m.)
* Andrius Brazdžionis (g. 1997; s. 2020) 
* Dmitrijus Chocenka (g. 1983 m.), TKŠM 
* Rišardas Fichmanas (g. 1945 m.)
* Julius Garnelis (g. 1991 m.)	
* Mindaugas Genutis (g. 1978 m.)
* Aidas Jasiulevičius (g. 1966 m.)
* Aleksandras Jegorovas (g. 1984 m.)
* Karolis Jukšta (g. 2003; s. 2019)
* Sigitas Kalvaitis (g. 1987 m.)
* Rokas Klabis (g. 1995 s. 2017)
* Donatas Lapienis (1936–2014), TKŠDM 
* Povilas Lasinskas (g. 1970 m.)
* Martynas Limontas (g. 1984 m.)
* Rolandas Martinkus (g. 1966 m.)
* Borisas Rositsanas (1946–2021)	
* Borisas Rumiancevas (1936 - 2017), TKŠDM	
* Airidas Savickas (g. 1987 m.)
* Pijus Stremavičius (g. 2004; s. 2021)
* Laimutis Šolys (g. 1961 m.) 
* Povilas Tvarijonas (g. 1991 m.) 
* Tomas Tvarijonas (g. 1996 m.)
* Tautvydas Vedrickas (g. 1990 m.)	
* Darius Viškelis  (g. 1972; s. 2017)
* Olegas Zujevas  (g. 1979; s. 2019)
* Simonas Žičkus (g. 1989 m.)

**Sutrumpinimai**: g. - gimimo, s. - titulo suteikimo metai.

## Šaltiniai
Lietuvos komjaunimas

**Lietuvos komjaunimas, Lietuvos Lenino komunistinio jaunimo sąjunga, LLKJS** – visuomeninė politinė jaunimo organizacija, gyvavusi 1989–1990 m. Lietuvos TSR, buvusi savarankiška nuo Visasąjunginės Lenino komunistinio jaunimo sąjungos (VLKJS), dalyvavusi 1990 m. Aukščiausiosios Tarybos – Atkuriamojo Seimo rinkimuose (vietų jame nelaimėjo).

## Istorija

Komjaunuoliai (kaip ir komunistai) nelegaliai veikė ir tarpukario Lietuvoje, tačiau po valstybės aneksijos jie tapo VLKJS dalimi. 1989 m. LLKJS atsisakė Maskvos diktato. Be to, komjaunimo narių apklausos parodė, kad tik 11 proc. iš jų norėjo likti VLKJS sudėtyje. Naujos LKJS įkūrimas lėmė ne tik demokratinio centralizmo principų atsisakymą, naują organizacinę strutūrą, bet ir lūžį politinėje orientacijoje. Žinomas VLKJS siekis „eiti į komunizmą“ buvo pakeistas kitu tikslu – „ginti Lietuvos TSR suverenitetą“. Dalis komjaunuolių nepanoro išeiti iš VLKJS priklausomybės ir toliau priklausė jos Lietuvos skyriui.

Lietuvos komjaunimo pirmasis sekretorius buvo visuomenės veikėjas Alfonsas Macaitis. Jam vadovaujant 1989 m. Lietuvos komjaunimas pirmasis iš visų sovietinių respublikinių komjaunimo struktūrų pasitraukė iš Sovietų Sąjungos komjaunimo organizacijos ir tapo savarankiškas. Po metų šiuo pavyzdžiu pasekė ir Lietuvos komunistų partija, atsiskyrusi nuo TSKP. Vienas iniciatorių bei ideologų atskiriant Lietuvos komjaunimą nuo VLKJS buvo politikas, diplomatas Linas Linkevičius.

1990 m. spalio 26-27 d. Vilniuje įvyko Lietuvos jaunimo forumo suvažiavimas., kuriame komjaunimas perdavė savo įgaliojimus naujajai organizacijai – Lietuvos jaunimo forumui.

## Šaltiniai
Dov Ber Abramowitz

**Dovas Beras Abramovičius** (1860 m. Vabalninke, Rusijos imperija – 1926 m. Jeruzalėje, Palestina) – rabinas, visuomenės veikėjas.

## Biografija

Gimė 1860 m. Vabalninke, 1870 m. su tėvais emigravo į Jeruzalę. Mokėsi pas rabiną Shmuel Salant, o vėliau dirbo rabinu vienoje iš Jeruzalės sinagogų. 1894 m. emigravo į JAV. Po kelerių metų paskirtas rabiniškojo teismo atstovu Sent Luise. Jo iniciatyva įkurta JAV ir Kanados rabinų ortodoksų sąjunga. Taip pat jo iniciatyva įkurtas pirmas sionistinis Mizrahi judėjimo filialas Amerikoje ir jis tapo pirmuoju filialo vadovu. Mirė 1926 m. Jeruzalėje. Jo vaikaitis Abram L. Sachar (1899-1993) buvo JAV istorikas.

## Nuorodos
* Biografija (ang.)
Samuel Colt

**Samuelis Koltas** (; 1814 m. liepos 19 d. – 1862 m. sausio 10 d.) buvo JAV išradėjas ir pramonininkas iš Hartfordo. Jis labiausiai žinomas dėl ginklų gamybos įmonės „Colt's Manufacturing Company“ įkūrimo bei komercinės revolverio prekybos pradžios.

Pirmieji du S. Kolto verslai – ginklų Patersono mieste ir povandeninių minų gamyba – visiškai nepasiteisino. Tačiau jo verslas pradėjo augti 1847 m., kai Amerikos–Meksikos karo metu Teksaso reindžeriai užsakė 1 000 revolverių. Jungtinių Valstijų pilietiniame kare S. Kolto įmonė Hartforde tiekė ginklus tiek Sąjungai, tiek Amerikos Valstijų Konfederacijai. Vėliau S. Kolto ginklai buvo naudojami įkuriant vakarų fronto linijas.

Pirmasis komercinis S. Kolto revolveris buvo 1836 m. vasario 25 d. sukurtas Colt Paterson. Šis ginklas buvo naudojamas Seminolų karuose, Teksaso-indėnų bei Meksikos-JAV karuose. Iš viso jų buvo pagaminta apie 2 800 vienetų.

Verslininkas mirė 1862 m. būdamas vienas turtingiausių JAV žmonių. Koltui mirus jo verslą perėmė našlė Elizabeth, kuri 1901 m. visą verslą pardavė investuotojams.

## Šaltiniai
Colt's Manufacturing Company

**Colt’s Manufacturing Company** – ginklų gamybos įmonė iš JAV. Ją įkūrė amerikietis išradėjas Samuelis Koltas 1836 m. Hartforde. Kompanija geriausiai žinoma dėl ginklų kūrimo, gamybos ir komercinės produkcijos XIX–XX amžiuose. Colt kompanija buvo viena pirmųjų, komerciniu būdu pradėjusi revolverių gamybą.

Pirmasis kompanijos ginklas tapo 1836 m. pagamintas Colt Paterson. Šis ginklas buvo naudojamas Seminolų karuose, Teksaso-indėnų bei Meksikos–JAV karuose. Iš viso jų buvo pagaminta apie 2 800 vienetų.
Vilhelmina Kaušilaitė

**Vilhelmina Kaušilaitė-Kutavičienė** (1936 m. kovo 3 d. Saldutiškyje, Molėtų valsčiuje – 1988 m. kovo 23 d. Vilniuje) – Lietuvos šachmatininkė, SSRS sporto meistrė (1988 m.), daugkartinė Lietuvos moterų šachmatų čempionė (1961, 1968, 1971, 1972, 1974–1977 m.) ir vicečempionė (1956, 1958, 1960, 1964, 1966, 1976, 1977, 1980 m.), Lietuvos moterų šachmatų rinktinės narė (1957–1979 m.).

## Biografija
1958 m. baigė Vilniaus universitetą, iki 1959 m. studijavo Lietuvos valstybinėje konservatorijoje. Nuo 1959 m. dainavo liaudies ansamblio chore, Lietuvos televizijoje dirbo žurnaliste, dainavo Lietuvos aklųjų draugijos chore.

Vyras kompozitorius Bronius Kutavičius.

## Šaltiniai
Elazar Shach

**Elazaras Šachas** (1899 m. sausio 1 d. Vabalninke, Rusijos imperija – 2001 m. lapkričio 2 d. Bene Berake, Izraelis) – Lietuvos žydų kilmės Izraelio ortodoksų rabinas, visuomenės veikėjas.

## Biografija

Gimė 1899 m. sausio 1 d. Vabalninke prekeivių šeimoje. 1909 m. pradėjo mokytis Panevėžio ješivoje, o nuo 1913 m. Vilijampolės ješivoje, kur mokėsi Talmudo pas rabiną Moshe Mordechai Epstein. 1915 m. išvyko mokytis į Slucko ješivą. Po I pasaulinio karo persikėlė į Klecko ješivą. 1923 m. vedė Guttel Gilmovski su kuria persikraustė į Myrių, tačiau po kelerių metų vėl grįžo į Klecką. Nuo 1925 m. dalyvavo Klecko ješivos valdyme. 1934 m. paskirtas Naugarduko ješivos vyriausiuoju roš ješiva, tačiau jau 1935 m. perėjo dirbti į Lunineco ješivą. Prieš prasidedant II pasauliniam karui išvyko į Vilnių pas rabiną Chaim Ozer Grodzinski, kuris parūpino E. Šachui bilietus į Palestiną. 1944 m. Bene Berake atkūrus Panevėžio ješivą jam buvo pasiūlyta tapti ješivos mokytoju. 

E. Šachas buvo Haredi judaizmo propaguotojas, jis pasisakė prieš pasaulietines mokyklas, teigė kad psichologijos ir istorijos studijos yra erezija, o verslo studijavimas jame nedalyvaujant yra nereikalingas. Jo teigimu Holokaustas įvyko kaip bausmė už visas žydų nuodėmes: *Dievas skaičiavo visas žydų nuodėmes ištisus šimtmečius kol nuodėmių skaičius pasiekė 6 milijonus. Žydai turi tuo tikėti, nes jei jie tuo netiki jie yra eretikai ir jei mes nepriimsime Holokausto kaip bausmės tai yra tas pats kas netikėti į Dievą*. 

Taip pat jis pasisakė prieš demokratiją, įvardindamas Torą kaip tikrąją demokratiją. Pasisakė ir prieš žydų naujakurių statybas Vakarų Krante ir Gazos Ruože. Siekdamas kovoti prieš pasaulietiškumą ir sionizmą jis 1984, 1988 ir 1992 m. kandidatavo į Izraelio parlamentą, tačiau nebuvo išrinktas. Jo pasisakymai būdavo spausdinami spaudoje ir jis turėjo nemažai pasekėjų. E. Šachas mirė 2001 m. lapkričio 2 d. Bene Berake, jo laidotuvėse dalyvavo apie 200,000 žmonių. Po jo mirties Izraelio ministras pirmininkas Arielis Šaronas teigė, kad Izraelis prarado svarbią asmenybę.

## Nuorodos
* Biografija (ang.)
* Biografija (rus.)
* Rabbi Shach and Lithuanian Anti-Zionism
* Susiję straipsniai www.haaretz.com
* Orthodox Jewish leader whose manoeuvrings kept the Israeli right in power
* Rabbi Eliezer Shach, ex-Shas leader, dies

## Šaltiniai
Dominyka Batkovskytė

**Dominyka Batkovskytė** (g. 1993 m. lapkričio 5 d. Vilniuje) – Lietuvos šachmatininkė, Lietuvos moterų šachmatų rinktinės narė, Lietuvos moterų žaibo šachmatų čempionė (2008, 2013, 2014 m.), 2006 m. Europos Sąjungos mergaičių (iki 14 metų) čempionė. Europos jaunių greitųjų šachmatų čempionė (2011 m.), daugkartinė Lietuvos vaikų, jaunučių, jaunių (merginų iki 18 m.) šachmatų čempionė.

## Biografija
Vilniaus šachmatų ir šaškių sporto mokyklos auklėtinė. Baigė Vilniaus „Saulės“ privačią gimnaziją. Vilniaus universiteto (VU) Chemijos fakultete studijuoja biochemiją. Daugkartinė Lietuvos vaikų čempionė, Pasaulio ir Europos šachmatų čempionatų dalyvė. Lietuvos universitetinių aukštųjų mokyklų šachmatų čempionato nugalėtojos VU rinktinės narė. 2013 m. 27 d. Rodo saloje (Graikija) Europos šachmatų klubų taurės varžybose Lietuvai atstovavusios „MRU-Vilniaus fortas“ klubo komandos narė.

ES jaunių čempionato Lietuvos komandos narė. 2010 metų lapkričio 13-14 d. Ukmergėje vykusiose tradicinėse asmeninėse varžybose, skirtose treneriui Antanui Molevičiui pagerbti, 2 vietos jaunių grupėje ir 1 vietos moterų grupėje laimėtoja.

2011 ir 2013 metais dalyvavo Europos moterų komandinis šachmatų čempionate.

2011 metais Druskininkuose vykstančiame XI Europos jaunių greitųjų šachmatų ir žaibo čempionate įveikė Europos čempionę Mariją Severiną iš Rusijos.

2012 m. gruodžio 30 dieną tris dienas vykusio atvirojo Vilniaus miesto šachmatų čempionato nugalėtoja. 2014 metų Lietuvos moterų šachmatų čempionato 3 vietos laimėtoja. 
2014 m. Tromsėje vykusioje  moterų šachmatų olimpadoje  Lietuvos  rinktinėje  žaidė prie 4-tos lentos (5 tšk iš 9).

Lietuvos moterų komandų šachmatų lyga – 1 vieta; Lietuvos merginų iki 20 metų čempionatas – 1 vieta; Europos merginų iki 18 metų čempionatas – 10 vieta (2011 m.); Pasaulio merginų iki 20 metų čempionatas – 34 vieta (2012 m.).

## Pasiekimai
* Geriausia Vilniaus universiteto 2012 metų sportininkė (šachmatų kategorija)
* 2013 m. gegužės 24-26 d. 29-osios Baltijos šalių SELL studentų sporto žaidynės, Ryga (Latvija):
** Asmeninė įskaita – 3 vieta
** Komandinė įskaita – 3 vieta (kartu su Matu Narmontu)
* Dalyvaudama Lietuvos žaibo šachmatų moterų čempionatuose: 2008; 2013;2014  2018 m. -  laimėjo aukso,  2011 m. - sidabro, o  2012 m.  - bronzos medalius.
* Sėkmingai žaidžia ir Lietuvos greitųjų šachmatų moterų čempionatuose:  2013; 2014 m. iškovojo aukso,  2011 m.  - sidabro  medalius.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Partijos (ChessGames.com)
Renata Emilija Bareikienė

**Renata Emilija Bareikienė** (1939 m. lapkričio 10 d. Klausučiuose) – Lietuvos fizikė, visuomenės veikėja.

## Biografija

Gimė 1939 m. lapkričio 10 d. Klausučiuose. 1961 m. baigė Vilniaus universitetą. 1968–1992 m. dirbo Puslaidininkių fizikos institute. 1990 m. tapo mokslų daktare apsigynusi darbą *V2O5–Ag2O ir V2O5–MO3 sistemų elektrinis laidumas*. Nuo 1992 m. Lietuvos mokslo tarybos darbuotoja. Nuo 2007 m. Lietuvos evangelikų reformatų konsistorijos prezidentė. Vyras fizikas, habilituotas mokslų daktaras Vytautas Bareikis.

## Literatūra

* Kas yra kas Lietuvoje. Lietuvos pasiekimai 2004
Stožicių stadionas

**Stožicių stadionas** () – įvairių paskirčių stadionas Liublianoje (Slovėnija), Stožicių rajone. Tai yra didžiausias šalies stadionas, kartu su uždarų patalpų arena sudaro Stožicių sporto kompleksą. Tai vienas iš dviejų pagrindinių Liublianos stadionų, esantis į šiaurę nuo miesto centro, Bežigrado rajone. Stadione namų rungtynes žaidžia NK Olimpija Ljubljana ir Slovėnijos vyrų futbolo rinktinė. Be to, stadione vyksta ir kultūros renginiai.

## Istorija

Stadionas pavadintas Stožicių rajoną, kuriame yra, jį suprojektavo slovėnų *Sadar Vuga d.o.o.* architektai. Stadionas pastatytas per 14 mėnesių ir atidarytas 2010 m. rugpjūčio 11 d. Atidarymo dieną vyko draugiškos rungtynės tarp Slovėnijos ir Australijos rinktinių. Šeimininkai rungtynes laimėjo 2-0.

Stadione yra 16 038 sėdimos vietos, iš kurių 558 verslo klasės, 210 žurnalistams, 97 neįgaliesiems skirtos vietos. Kultūros ir muzikos renginiams vietų skaičius padidinamas iki daugiau nei 20 000 vietų.

## Šaltiniai
1979 m. Formulės 1 sezonas

**1979 m. Formulės 1 sezonas** buvo 30-asis Formulės-1 sezonas. Jis prasidėjo sausio 21 ir baigėsi spalio 7 dieną po 15 lenktynių.

Čempionate nugalėjo PAR atstovas Jody Scheckter, laimėjęs 3 lenktynes ir dar 3 kartus finišavęs ant podiumo. Afrikietis 4 taškais aplenkė kanadietį Gilles Villeneuve. Šie abu lenktynininkai atstovavo Scuderia Ferrari ekipai, tad ši nesunkiai tapo konstruktorių taurės laimėtoja. Tai buvo paskutinis čempionų titulas Ferrari komandai artimiausiems 21 metams – tik 2000 m. Michael Schumacher pelnė čempionų titulus šiai komandai.

## 1979 m. sezono lenktynininkų įskaita

## 1979 m. konstruktorių įskaita

## Šaltiniai
Ljudski vrt stadionas

**Ljudski vrt** () – futbolo stadionas kairiajame Dravos krante, Maribore, Slovėnijoje. Namų rungtynes žaidžia NK Maribor. Stadione yra 12 994-ios sėdimos vietos. Pastatytas 1952 m. Atidarytas tų pačių metų liepos 12 d. Renovuotas 1958, 1960–1962, 1994, 1998, 1999, 2006–2008 m. Stadione taip pat žaidžia Slovėnijos rinktinė. Vyksta Slovėnijos futbolo taurės finalai.

## Šaltiniai
1980 m. Formulės 1 sezonas

**1980 m. Formulės 1 sezonas** buvo 31-asis Formulės-1 sezonas. Jis prasidėjo sausio 13 ir baigėsi spalio 5 dieną po 14 lenktynių.

Sezono nugalėtoju tapo australas Alan Jones, laimėjęs 5 lenktynes ir dar 5 kartus finišavęs ant podiumo. Komanda čempione nesunkiai tapo Williams-Ford ekipa.

1980 m. sezonas prasidėjo kiek neįprastai – pirmosios trys lenktynės buvo boikotuotos beveik visų ekipų. Pirmos dvi lenktynės susirūpinimą kėlė dėl trasų būklės, o trečias lenktynes praleido dalis komandų dėl FISA ir FOCA konflikto.

## 1980 m. lenktynininkų įskaita

## 1980 m. komandų įskaita

## Šaltiniai
Kalevo centrinis stadionas

**Kalevo centrinis stadionas** (; 1955–1989 m. ***Komjaunimo stadionas***, , ) – įvairių paskirčių stadionas Taline (Estija), miesto centrinėje dalyje. Daugiausia naudojamas futbolo varžyboms. Namų rungtynes žaidžia JK Tallinna Kalev, telpa 12 000 žiūrovų. Taip pat vyksta lengvosios atletiko rungtys, kultūros ir muzikos renginiai. Stadiono adresas: Staadioni 3, 10132 Talinas.

## Istorija

Stadionas pradėtas statyti 1948 m., atidarytas 1955 m. liepos 12 d. Nuo pat atidarymo čia vyksta Estijos šokių šventė *Üldtantsupidu*. 1960–1962 m. stadione vykdavo TSRS pirmenybių rungtynės, kurias žaisdavo „Kalev“ klubas.

Stadionas renovuotas 1978–1980 ir 2004 m. 


XVIII tantsupidu (1).jpg|Šokių šventė


## Šaltiniai
Kadriorgo stadionas

**Kadriorgo stadionas** (; anksčiau ***ESK stadionas, Talino „Dinamo“ stadionas***) – įvairių paskirčių stadionas Taline (Estija), Kadriorgo mikrorajone. Daugiausia naudojamas futbolo varžyboms. Jame namų rungtynes žaidžia JK Nõmme Kalju ir FC Levadia Tallinn. Stadionas pastatytas 1926 m. Jame telpa 5 000 žiūrovų. Nutolęs 2 km į rytus nuo miesto centro. Stadiono adresas: Roheline aas 24, 10150 Talinas.

## Istorija

*Eesti Spordi Keskliit (ESK)* stadiono atidarymo proga, estai į Taliną pasikvietė Lietuvos futbolo rinktinę. Futbolo rungtynės Estija–Lietuva buvo pagrindinis oficialaus *E.S.K.* stadiono sportinis renginys, įvykęs birželio 13 d. 1926 m. Estijos rinktinė tada nugalėjo Lietuvos rinktinę rezultatu 3-1.

Prieš pastatant A. Le Coq Arena 2001 m., Kadrioru stadione namų rungtynes žaidė Estijos rinktinė.


Kadrioru staadion 1926–1934.jpg | Stadionas apie 1930 m.
ESK Staadioni Avamine 1926.JPG | Atminimo plokštelė, nuliedinta Estijos Centrinės sporto sąjungos stadiono Kadriorge, Taline, atidarymo proga. Autorius: Roman Tavast. 1926 m.


## Šaltiniai

## Nuorodos

* Oficiali svetainė