open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Šventaduobė

**Šventaduobė** – lurdas, esantis Didžiupio upelio slėnyje, Antkalniškių kaimo teritorijoje, apie 300 m į pietus nuo Plokščių, Šakių rajone. Iki jo nuo Bažnyčios gatvės iš Plokščių km. veda tautodailininko Zigmo Sederevičiaus medžio skulptūromis puoštas takas. Lurdas sumūrytas iš akmenų, 15 m ilgio ir 7 m aukščio. Marijos statulėlė apie 80 cm aukščio. Šalia yra šaltinėlis su rentiniais, tikima, kad jo vanduo turi gydomųjų galių. Viduryje lurdo įrengtas altorius. Čia vyksta įvairūs kultūriniai ir religiniai renginiai, Porciunkulės atlaidų metu laikomos Šv. Mišios.

## Istorija
Legenda pasakoja, kad kažkada Nemunu plaukė Marijos paveikslas. Piemenys jį pagavo ir atnešė į bažnyčią. Iš bažnyčios paveikslas pradingo, o žmonės jį rado prie šaltinio nedidelio upelio krante. Paveikslą vėl ir vėl nešė į bažnyčią, bet iš jos paveikslas dingdavo ir atsirasdavo vis prie to paties šaltinėlio. Tada žmonės nutarė toje vietoje pastatyti koplytėlę su altoriumi ir palikti ten paveikslą. Pirmasis altorėlis ir koplytėlė buvo mediniai, pastatyti XIX a. Šie greitai supuvo, todėl apie 1927–1928 m. Plokščių ūkininko Prano Rimkaus rūpesčiu Šventaduobė buvo atnaujinta: išmūrytas altorius, siena, sutvarkytas šaltinis, paremtas šlaitas, vieta aptverta tvorele, įruošti laiptai, atnaujintas aukščiau kalne stovintis kryžius.

## Galerija


Ploksciai 2022d.jpg|Takas link lurdo
Plokščiai, lurdas.jpeg|Grota anksti pavasarį
Plokščiai, prie lurdo.jpeg|Grota įrengta pašlaitėje


## Šaltiniai

## Nuorodos

* Apie Šventaduobę Šešupės euroregiono turizmo informacijos centre 
* Apie Šventaduobę atostogoskaime.lt
Vytėnai

**Vytėnais** vadinama:

* kaimas Ignalinos rajone;
* kaimas Jurbarko rajone (Pilis I);
* Kauno miesto dalis;
* kaimas Pasvalio rajone;
* viensėdis Rokiškio rajone.
Beržoniškis

**Beržoniškis** – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurės rytus nuo Andrioniškio, prie Beržuonos upelio. Ribojasi su Andrioniškio seniūnijos kaimais: Ramaškonys, Vertimai; Anykščių seniūnijos kaimais: Dubiškės, Šienraistis. Kaimas yra Ramuldavos miškuose, prie kelių  ir  sankirtos.

## Etimologija

Manoma, jog kaimo pavadinimas kilęs nuo upelio vardo Beržuona.

## Gyventojai

;Žymūs žmonės
* Mykolas Stonys – kunigas ir literatas (g. 1912 m.).

## Šaltiniai
Magylai

**Magylai** (arba ***Mogylai***) – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 6 km į šiaurę nuo Andrioniškio, Ramuldavos girios pakraštyje. Kaimas ribojasi su Anykščių seniūnijoje esančiu Lašinių kaimu. Kaimo vakarinėje pusėje tekanti Šventoji skiria kaimą nuo Sedeikių – stovi Sedeikių tiltas. Praeina kelias į Juodbalos karjerą (). Kaimo teritorija priklauso Šimonių girios biosferos paligonui. Yra Magylų senkapis, vadinamas Milžinkapiais.

## Etimologija

Manoma, jog kaimo pavadinimas kilo nuo pavardės Mogyla. Dauguma gyventojų čia buvo Mogylai ar Magylai.

## Istorija

1935 m. kaimas buvo išskirstytas į vienkiemius. Iki 1954 m. – Magylų apylinkės centras. 1949 m. kaime buvo sukurtas A. Puškino kolūkis.

Magylų kaime XXI a. pradžioje veikė D. ir T. Taurelių šeimos kaimo turizmo sodyba. Magyluose yra menininkų Sondeckių šeimos sodyba (ten nuo 2015 m. rengiamos vasaros muzikos šventės).

## Gyventojai

;Žymūs žmonės
* Vytautas Magyla-Vairas -laisvės gynėjas, partizanų būrio vadas (g. 1924 m.).

## Šaltiniai

*
Šumavos nacionalinis parkas

**Šumavos nacionalinis parkas** () – saugoma gamtos teritorija Čekijos – Vokietijos – Austrijos pasienyje, jame stūkso Bohemijos Miškas (arba Šumava). Prateka Otavos upė. Veisiasi nemaža lūšių populiacija. Nors daugumą teritorijos užima eglių miškai yra išlikę sengirių. Senieji miškai kenčia nuo audrų ir kinivarpų antpuolių.
Puroniškis

**Puroniškys** – viensėdis Anykščių rajono savivaldybės šiaurėje, 2 km į šiaurę nuo Mikierių. Viensėdis apsuptas Šimonių girios. Viensėdžio teritorija priklauso Šimonių girios biosferos poligonui. Pietine puse praeina kelias . Priklauso Inkūnų parapijai.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pagriežiai

**Pagriežiai** – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 2 km į vakarus nuo Andrioniškio. Ribojasi su Troškūnų seniūnijoje esančiu Kiaušagalio, Andrioniškio seniūnijai priklausančiais Padvarninkų, Zabelynės, Butkiškio, Daugulių kaimais. Kaimu prateka Griežos upelis (dešinysis Šventosios intakas).

## Gyventojai

## Šaltiniai
Otava (Čekijos upė)

**Otava** () –  upė pietinėje Čekijoje, Pietų Čekijos krašte; Vltavos kairysis inatakas. Išteka iš Bohemijos Miško kalnų Austrijos pasienyje. Teka į šiaurės rytus. Aukštupio vaga slenkstėta. Įteka į Vltavos upės Orliko tvenkinį ties Zvikovske Podhradais.

Upė prateka Piseko, Sušicės, Strakonicės miestus.
Peniankai

**Peniankais** vadinami du kaimai Anykščių rajone:

* Andrioniškio seniūnijoje;
* Anykščių seniūnijoje.
Sabaliūnai

**Sabaliūnai** – kaimas Šalčininkų rajono savivaldybėje, 8 km į rytus nuo Dieveniškių, prie pat sienos su Baltarusija.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pašventys

**Pašventys** – kaimas Jurbarko rajono savivaldybės vakaruose, 1 km į šiaurės rytus nuo Smalininkų, prie kelio  sankryžos su keliu . Vakariniu pakraščiu teka Šventoji (kitapus – Antšvenčiai), iš šiaurės supa Karšuvos giria. Veikia Pašvenčio ir Smalininkų girininkijos.

## Etimologija

Pašventys yra vandenvardinis vietovardis, pavadintas pagal šalia tekantį Šventosios upelį.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Arnoldas Piročkinas (1931–2020), kalbininkas
* Augustinas Povilaitis (1900–1941), tarpukario Lietuvos Saugumo departamento direktorius

## Šaltiniai
Ramaškonys

**Ramaškonimis** vadinami kaimai:

## Lietuva
* Anykščių rajone;
* Širvintų rajone.

## Baltarusija
* Gardino srities Varanavo rajone.
Uhlava

**Uhlava** () – 108,5 km ilgio upė Čekijoje, ištekanti iš Bohemijos Miško. Dešinysis Radbuzos intakas (įteka ties Pilzenu).

## Išnašos
Pašventys (Anykščiai)

**Pašventys** – viensėdis Anykščių rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurės rytus nuo Andrioniškio, prie kelio . Ribojasi su kaimais: Pirmaliūnis, Sedeikiai. Kaimo rytinėje pusėje tekanti Šventoji skiria viensėdį nuo Ramaškonių. Viensėdžio teritorija priklauso Šimonių girios biosferos poligonui. Yra išskirtos kelios Kertinės miško buveinės. Po juridinio kaimų ribų įteisinimo, plotas 43 ha. 

Viensėdyje išlikusi XIX a. pabaigos etnoarchitektūrinė sodyba, auga Pašvenčio ąžuolas.

## Gyventojai

## Šaltiniai
NUTS:IE

**NUTS:FI** – Airijos Respublikos suskirstymo į teritorinius statistinius vienetus sistema.

**[[NUTS]]**, pranc. *Nomenclature des Unités Territoriales Statistiques*, **Teritorinių statistinių vienetų nomenklatūra** – Europos Sąjungos unifikuota teritorijų skirstymo į regionus sistema, patvirtinta 2003 m. gegužės mėn. Europos Parlamento ir Tarybos Reglamentu (EB) Nr. 1059/2003, galiojančiu nuo 2003 m. liepos 1 d.

NUTS 3 į smulkesnius administracinius vienetus toliau klasifikuojama pagal Bendrijos **Vietinių administracinių vienetų** sistemą **LAU** .
Bodeno ežeras

**Bodeno ežeras** (, dar vad. *Konstanco ežeru*) – ežeras Vidurio Europoje, ribojasi su Austrija, Šveicarija ir Vokietija.

Ežeras išsidėstęs slėnyje atsiradusiame po ledynmečio. Jis yra 395 m aukštyje virš jūros lygio, 63 km ilgio ir 14 km pločio. Krantai daugiausia kalvoti ir tik pietryčiuose kalnuoti. Prie ežero yra keletas draustinių. Per ežerą prateka upė Reinas: įteka pietryčiuose, išteka šiaurės-vakaruose. Žiemą užšąla esant tik labai šaltai žiemai.

Ežere plaukioja vidaus vandenų transportas, yra keletas perkėlų.

2002 m. liepos 1 d. dėl dispečerio klaidos virš ežero netoli Juberlingeno miesto (Vokietija), susidūrė Baškirijos avialinijų keleivinis Tu-154 ir DHL įmonės transporto Boeing-757 lėktuvai. Žuvo 71 žmogus.

Ežero salos:
* Mainau
* Reichenau
* Lindau

Pakrantėje išsidėstę miestai:
* Brėgencas (Austrija)
* Fridrichshafenas (Vokietija)
* Konstancas (Vokietija).
Regenas

**Regenas** () – upė Vokietijoje, Bavarijoje. Ilgis 190,93 km.

Išteka iš Bavarijos Miško. Pradinėje atkarpoje upė vadinasi Didžiuoju Regenu (*Großer Regen*), ties Zviseliu upę papildo Mažasis Regenas (*Kleiner Regen*) ir čia upė vadinama Juoduoju Regenu (*Schwarzer Regen*), o ties Regeno miestu upę papildo Baltastis Regenas (*Weißer Regen*). Nuo čia upė vadinama tiesiog Regenu.

Ties Regensburgu, kuris yra įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą, upė įteka į Dunojų.

## Literatūra
* Franz Bogner: *Der Regen. Ein Luftbildporträt vom Arber bis Regensburg*. Pustet, Regensburg 2007,  (Bildband). 
* Bärbel Kleindorfer-Marx (Hrsg.): *Der Regen. Kultur und Natur am Fluss*. Buch & Kunstverlag Oberpfalz, Amberg 1996, .

## Išnašos
Babilonas

**Babilonas** (, , ) – senovės miestas prie Eufrato, Žemutinėje Mesopotamijoje. Apie 2000 m. pr. m. e. Hamurabis Babiloną padarė savo valstybės, kuri imta vadinti Babilonija, sostine. Babilonas buvo dievo Marduko kulto centras. Nuo 2019 m. įtrauktas į UNESCO Pasaulio paveldo sąrašą.

Miestas daug kartų buvo sugriautas ir atstatytas. Naujosios Babilonijos karalystės, o ypač Nabuchodonosaro, laikais miestas tapo ypač prašmatnus (pvz., „kabantieji sodai“). Persijos laikais buvo trečiąja valstybės sostine. 537 m. pr. m. e. persai (Irano Achemenidai) užkariavo Babiloną ir babiloniečius supažindino su savo tikėjimu zoroastrizmu. Vėliau 331 m. pr. m. e. nukariavo Aleksandras Makedonietis. Seleukidų laikais, Seleukui I įkūrus Babilono konkurentą miestą Seleukiją, Babilono reikšmė ėmė smukti ir miestas savo reikšmės nebeatgavo. Babilono griuvėsiai atrasti ir pradėti kasinėti nuo XIX a. vidurio.

## Susiję pasaulio paveldo objektai
* : Čoga Zanbilis (1979)
* : Ašūras (2003)
* : Sūzai (2015)
* : Ahvaras pietų Irake: biologinės įvairovės prieglobstis ir senųjų Mesopotamijos miestų kraštovaizdžio reliktai (2016)
Noizydlio ežeras

**Noizydlio ežeras** (, dar vad. *Noizydlio jūra*), **Fertė** () – antras pagal dydį lygumų tipo ežeras Vidurio Europoje, ribojasi su Austrija ir Vengrija. Telkšo 115 m aukštyje virš jūros lygio, 45 km į pietryčius nuo Vienos.

315 km² ežeras yra pailgos formos (iš šiaurės į pietus) 36 km ilgio ir 6–12 km pločio. Didžiausias gylis iki 1,8 m, vidutinis apie 1 m. Vanduo šiek tiek druskingas. Krantai žemi, pelkėti, beveik visas apaugęs nendrėmis. Yra paplūdimių. Gausu vandens paukščių. Ežerą maitina kritulių ir požeminiai vandenys, taip pat nedideli intakai (didžiausias – Vulka). Ežeras nenutekamas.

Vengrijoje kanalais sujungtas su Dunojaus intakais. Austrijoje įkurtas ornitologinis rezervatas. 2001 m. ežeras įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Noizidlio ežeras PDF (vokiečių k.)
Kartupėnai

**Kartupėnai** – kaimas Jurbarko rajono savivaldybėje, Panemunių RP, dešiniajame Nemuno krante. Pietuose prateka Kartupis (dešinysis Nemuno intakas). Kaime stūkso Kartupėnų piliakalnis.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Cruz Azul

**Meksiko „Cruz Azul“** – Meksikos futbolo klubas, įkurtas šalies sostinėje Meksike.

## Istorija
Iki 1960 metų klubo komanda dalyvavo tik mėgėjų varžybose. 1960 metais komanda pirmą kartą užregistruota profesionalioje lygoje (*Segunda División*), 1964 metais tapo antrosios lygos laimėtojais ir pateko į aukščiausią lygą. 1968-1980 metais komanda net 7 kartus tapo šalies čempionais, 3 kartus iškovojo CONCACAF Čempionų taurę. 1996 ir 1997 metais komanda vėl iškovojo CONCACAF Čempionų taurę, o 1997 metų sezono *Invierno* dalyje aštuntą kartą tapo šalies čempionais.

2001 m. dalyvavo Pietų Amerikos *[[Copa Libertadores]]* varžybose, kur netikėtai pasiekė finalą.

## Pasiekimai
; Meksikos čempionai: 1968–1969, 1970, 1971–1972, 1972–1973, 1973–1974, 1978–1979, 1979–1980 m., 1997 m. Invierno
; CONCACAF Čempionų taurės laimėtojai: 1969, 1970, 1971, 1996, 1997 m.
; *[[Copa Libertadores]]* finalininkai 2001 m.

## Sezonai
; Pastarųjų metų sezonai

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia tradicine apranga. 

## Garsesni žaidėjai
; Atstovavę Meksikos nacionalinei rinktinei
*  Jorge Sánchez, gynėjas;
*  Luis Romo, atraminis saugas;
*  Carlos Alberto Rodríguez, saugas;
*  Uriel Antuna, saugas;
; Užsieniečiai
*  Giorgos Giakoumakis, puolėjas;

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
* [ facebook paskyra]
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Volfgango ežeras

**Volfgango ežeras** () – ežeras Vidurio Europoje, Austrijoje.

Ežeras yra tarp Zalcburgo ir Aukštutinės Austrijos žemių. Jis yra 12,5 km ilgio ir apie 2 km pločio. Pakrantės stačios akmenuotos. Daug išsikišusių uolų (žinomiausia – Falkenšteino uola).

Šiaurinėje pakrantėje – Šafbergo miestas, vakarinėje – Sankt Gilgenas, rytinėje – kaimas Štroblis.

Ežere gausu upėtakių ir kitų vertingų žuvų.

## Nuorodos
* Tinklalapis apie ežerą ir turizmą
Zabelynė

**Zabelynė** – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurės vakarus nuo Andrioniškio. Ribojasi su Andrioniškio seniūnijai priklausančiais Pagriežių, Padvarninkų, Griežionėlių, Plotų, Butkiškių kaimais. Kaimą kerta kelias .

## Gyventojai

## Šaltiniai
Bodenas

Pavadinimas **Bodenas** reiškia:

* Bodenas – ežeras Vidurio Europoje, ribojasi su Austrija, Šveicarija ir Vokietija;
* Bodenas  – miestas šiaurės Švedijoje, Norboteno provincijoje.
Šilinė (Jurbarkas)

**Šilinė** – kaimas Jurbarko rajono savivaldybėje, dešiniajame Nemuno krante. prie krašto kelių  ir  sankryžos. Šilinės smuklė – XVIII a. architektūros paminklas, joje įsikūrusi Panemunių RP direkcija ir informacinis centras, senovinių žvejybos įrankių muziejus. Yra stovyklavietė „Medaus slėnis“. Į rytus, link Pilies I, veda pažintinis pėsčiųjų takas, yra Šilinės ąžuolynas.

## Istorija

Šilinės smuklė anksčiau priklausė Kliučiko dvarui.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Palermo FC

**Palermo Football Club** – Italijos futbolo klubas iš Palermo.

## Istorija

## Pasiekimai

* Serie B čempionas (1932, 1948, 1968, 2004 m.)
* Serie C čempionas (1942 m.)
* Serie C1 čempionas (1985, 1993, 2001 m.)
* Serie C2 čempionas (1988 m.)
* Serie C taurės laimėtojas (1991 m.)

## Sezonai

|}

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia tradicine apranga. 

## Garsesni žaidėjai
* Andrea Barzagli
* Salvatore Sirigu
* Luca Toni
* Alberto Gilardino
* Cristian Zaccardo
* Fábio Simplício
* Mauricio Pinilla

## Išnašos

## Nuorodos

* Oficiali klubo svetainė
* facebook paskyra
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Svileliai

**Svileliai** – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, į vakarus nuo Andrioniškio. Kaimas ribojasi su Daugulių, Pagriežių, Butkiškių, Latavos kaimais.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Dauguliai (Anykščiai)

**Dauguliai** – viensėdis Anykščių rajono savivaldybėje. Kaimas ribojasi su Pagriežių ir Svilelių kaimais. Vakaruose tekantis Latavos upelis skiria Daugulius nuo Karčių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Šilagaliai

**Šilagaliai** – kaimas Anykščių rajono savivaldybės šiaurėje. Ribojasi su Mikieriais. Kaimas apsuptas Šimonių girios, jo teritorija priklauso Šimonių girios biosferos paligonui. Pietine puse kaimą nuo Saldagirio riboja Šventoji. Kaimu prateka Daržupys ir Baltupys, praeina kelias Sedeikiai–Čiukai (Nr. 1216). Priklauso Inkūnų parapijai.

## Gyventojai

## Šaltiniai
AC Perugia Calcio

**Perudžos „Calcio“** – Italijos futbolo klubas iš Perudžos.

## Istorija
1905 m. įkurtas klubas, o pirmą kartą klubo komanda į Serie A pateko tik 1975 metais. 1979 metais komanda užėmė antrą vietą aukščiausioje lygoje, bet po 1980 metų skandalo komanda iškrito į Serie B, o 1986 metais po dar vieno skandalo – į Serie C2. 1996 metais komanda vėl sugrįžo į aukščiausią lygą, kur su trumpa pertrauka išsilaikė iki 2005 metų. 2003 metais komanda laimėjo Intertoto taurę. 2005 m. dėl finansinių problemų klubas išformuotas. Tais pačiais metais „A. C. Perugia“ klubo pagrindu sukurtas naujas „Perugia Calcio“ klubas.

Kitados „Perudžos“ klubui atstovavo žymūs Italijos ir kitų šalių žaidėjai: Paolo Rossi, Gennaro Gattuso, Marco Materazzi, Hidetoši Nakata.

## Pasiekimai

## Sezonai

|}

## Lietuviai
* Valdas Trakys, puolėjas (2002 m.)
* Marius Adamonis, vartininkas (2023–2024 m.)
* Linas Mėgelaitis, saugas (nuo 2025 m.)

## Emblema

Vaizdas:perugia_calcio.gif|
Vaizdas:Perugia Calcio emblema.png|


## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia x apranga. 

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* facebook paskyra
* SOCCERWAY
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Plikiškiai (Anykščiai)

**Plikiškiai** – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 10 km į pietryčius nuo Viešintų, Šimonių girioje, prie kelio . Kaimo rytinėje pusėje tekanti Šventoji skiria kaimą nuo Lašinių. Pelyša skiria kaimą nuo Sedeikių. Kaimu teka dešinieji Šventosios intakai – Šv. Jono ir Vožupio (Šaltupio) upeliai. Kaimo teritorija priklauso Šimonių girios biosferos poligonui.

## Istorija

Plikiškių kaime XIX a. pradžioje apsigyveno rusų sentikių šeimos. Prie vieškelio buvusi žydo Berkos karčema. Plikiškių kaimo vyrai plukdė sielius Šventosios upe, dirbo įvairius miško medienos ruošimo darbus. 1942 m. kaimas išskirstytas į vienkiemius.

1934–1968 m. Plikiškiuose veikė vandens malūnas (malti grūdai, veltas milas, buvo lentpjūvė). Prie šio malūno 1957 m. vasarą buvo filmuojamas vienas pirmųjų lietuviškų kino filmų „Žydrasis horizontas“.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Antanas Drilinga – rašytojas (g. 1935 m.),
* Vladas Algirdas Šemeta – inžinierius statybininkas, vadovas (g. 1939 m.).

## Šaltiniai
Keturbriaunis čiobrelis

**Keturbriaunis čiobrelis** (*Thymus pulegioides*) – notrelinių šeimos aromatinis daugiametis augalas. Aukštis 20-30 cm. Stiebas sumedėjęs. Žiedai rausvo atspalvio arba balti, susitelkę šakučių viršūnėse. 1000 sėklų sveria vos 0,28 g, o daigios išlieka iki 5 metų.

Mėgsta puveningą, lengvą dirvą ir atviras vietas. Augalas ištvermingas sausrai. Žydi 62-65 dienas, nuo birželio vidurio iki rugsėjo. Dauginama sėklomis, daigais ir vegetatyviškai.
Višera

**Višera** () – upė Rusijoje, Permės krašte; Kamos kairysis intakas. Prasideda vakariniame Šiaurės Uralo šlaite, šalia sienos su Komių Respublika ir Sverdlovsko sritimi. Teka į pietvakarius Uralo priekalnėmis, giliu slėniu. Vaga slenkstėta. Baseine pasireiškia karstiniai reiškiniai. Įteka į Kamos upės Kamos tvenkinį (Višeros įlanką).

Upė būna užšalusi nuo spalio pabaigos ar lapkričio pradžios iki balandžio pabaigos. Laivuojama nuo Velso prieplaukos (312 km nuo žiočių).

Didžiausi intakai: Jazva (kairysis), Kolva (dešinysis).

Prie Višeros įsikūręs Krasnovišersko miestas.

## Šaltiniai
Volgos–Dono kanalas

**Volgos–Dono kanalas** (), **Lenino vardo Volgos–Dono laivybinis kanalas** (*Волго-Донской судоходный канал имени В. И. Ленина*) – laivybinis vandens kanalas Rusijoje, Volgogrado srityje; jungia Volgos ir Dono upes. Vakarinis jo galas įeina į Dono upės Cimliansko tvenkinį netoli Kalačo prie Dono miesto, rytinis galas – į Volgos upę Volgogrado pietiniame pakraštyje. Ilgis 101 km. Yra 13 šliuzų. Kanalu gali plaukti iki 5000 t talpos ir 3,5 m grimzdos laivai.

## Istorija

Planai sujungti Kaspijos ir Juodosios jūros baseinus kilo dar XVI amžiuje. 1569 m. turkų sultonas Selimas II nusiuntė 22 tūkst. karių aukštyn Dono upe, kad šie iškastų kanalą į Volgą. Tačiau jiems nepavyko per du mėnesius nieko nuveikti. Kasėjai pareiškė, kad net „visa turkų tauta per 100 metų neiškastų kanalo“. 1697 m. caro Petro I įsakymu pradėtas kasti kanalas tarp Volgos ir Dono intakų – Ilovlės ir Kamyšinkos. Tačiau inžinierius Johanas Brekelis nesugebėjo reikiamai vykdyti darbų. O planus nutraukė karas su Švedija. 1920 m. vėl pradėti kasybos darbai tačiau juos pabaigti sutrukdė Antrasis pasaulinis karas. 1948 m. sovietinė valdžia įdarbinusi politinius kalinius pradėjo grandiozines statybas. Statybos darbai truko vos 4,5 metų (81 km ilgio Panamos kanalas kastas net 34 metus). 1952 m. gegužės 31 d. 13 val. 55 min. tarp pirmo ir antro šliuzų subėgo vanduo. Laivyba pradėta liepos 27 d.

## Šaltiniai
Vitimas

**Vitimas** () – upė Rusijoje, Rytų Sibire; Lenos dešinysis intakas. Prasideda Buriatijoje, susiliejus Čunos ir Vitimkano upėms. pradžioje teka į pietryčius, vėliau į šiaurę Vitimo plokščiakalniu ir Stano kalnynu, sudaro ribą tarp Buriatijos ir Čitos srities. Vėliau pasuka į šiaurės vakarus, teką per Patomo kalnyną Irkutsko sritimi. Įteka į Leną Jakutijoje, netoli Vitimo gyvenvietės. Sudaro deltą. Slenkstėta.

Užšalusi nuo lapkričio pradžios iki gegužės antros pusės. Pavasarį patvinsta. Vitimo baseine yra aukso telkinių.

Didžiausi intakai: Konda, Karenga, Kalakanas, Kalaras, Bodaibas (dešinieji), Cipa, Muja, Mamakanas, Mama (kairieji).

Prie Vitimo įsikūręs Bodaibo miestas. Upė reguliariai laivuojama 300 km nuo žiočių.

## Šaltiniai
NUTS:NL

**NUTS:NL** – Nyderlandų suskirstymo į teritorinius statistinius vienetus sistema.

**[[NUTS]]**, pranc. *Nomenclature des Unités Territoriales Statistiques*, **Teritorinių statistinių vienetų nomenklatūra** – Europos Sąjungos unifikuota teritorijų skirstymo į regionus sistema, patvirtinta 2003 m. gegužės mėn. Europos Parlamento ir Tarybos Reglamentu (EB) Nr. 1059/2003, galiojančiu nuo 2003 m. liepos 1 d.

NUTS 3 į smulkesnius administracinius vienetus toliau klasifikuojama pagal Bendrijos **Vietinių administracinių vienetų** sistemą **LAU** ().
Volchovas

: *Apie miestą žr. [[Volchovas (miestas)]]*.

**Volchovas** () – upė Rusijoje, Novgorodo ir Leningrado srityse. Išteka iš Ilmenio ežero šiaurinio galo (vienintelė iš šio ežero ištekanti upė), teka į šiaurės rytus Pailmenės žemuma. Įteka į Ladogos ežerą ties Novaja Ladogos miestu. Užšalusi nuo lapkričio pabaigos iki balandžio pradžios. Laivuojama.

Didžiausi intakai: Višera, Oskuja, Pčevža (dešinieji), Kerestė, Tigoda (kairieji).

Ties Volchovo miestu 1926 m. pastatyta pirmoji Rusijoje hidroelektrinė, suformuotas Volchovo tvenkinys. Prie Volchovo upės įsikūrę šie miestai: Velikij Novgorodas, Kirišai, Volchovas, Novaja Ladoga.

## Šaltiniai
Edward Teller

**Edvardas Teleris** (*Edward Teller*/*Teller Ede*; 1908 m. sausio 15 d. – 2003 m. rugsėjo 9 d.) – vengrų-amerikiečių fizikas teoretikas, vadinamas „vandenilinės bombos tėvu“.

## Biografija

Edvardas Teleris gimė 1908 m. Budapešte, žydų advokatų šeimoje. Jis jau vaikystėje susidomėjo matematika ir chemija, nuo 6 metų lankė privačią mokyklą. Baigęs gimnaziją mokosi Karlsrucho technologijos institute (Universität Karlsruhe), Miuncheno ir Leipcigo universitetuose. Čia jis domisi fizikinės chemijos ir kvantinės mechanikos problemomis.
Nuo 1929 m. dirba Leipcige, Getingene (Göttingen), čia jis apsigina fizikos daktaro disertaciją (1930 m.) ir tyrinėja vandenilio atomą. Paskui dirba pas N. Borą Kopenhagoje ir trumpai Londone. 1934 m. vasarį veda jaunystės draugę Augustą Mariją Harkinį (Harkanyi) ir 1935 m. abu išvyksta į JAV kur Dž. Vašingtono universitete (George Washington University) tyrinėja saulės spindulių energijos kilmę. Būtent čia jis pirmą kartą susimąsto apie saulėje vykstančių sprogimų imitaciją žemėje. 1941 m. pakviečiamas dalyvauti „Manheteno projekte“ Los Alamose. Kai 1942 m. vasarą projekto vadovas R. Openheimeris sukviečia fizikus – teoretikus aptarti atominės bombos konstrukcijos, E. Teleris pirmą kartą ištarią „termobranduolinės reakcijos“ žodžius. Jis išdėstė idėją apie galimybę bomboje paleisti natūralų procesą, tokį koks vyksta saulėje, – kai vandenilio atomai jungiasi išskirdami milžinišką energijos kiekį. Atominė bomba atlieka tik „superbombos“ sprogdiklio vaidmenį.
1946 m – 1952 m. Čikagos universiteto profesorius, bei Los Alamoso laboratorijos direktoriaus pavaduotojas, dirba vandenilinės bombos projekte. Nuo 1953 m. Kalifornijos universiteto profesorius. 1962 m. paskirta kasmetinė Enriko Fermi vardo premija (50 tūkstančius dolerių ir aukso medalis) (Enrico Fermi Award) „už ypatingą indėlį atominės chemijos ir fizikos tyrimų darbuose, už termobranduolinės sintėzės tyrimų vadovavimą ir už nacionalinio saugumo stiprinimą“. Prezidentas Dž. Bušas (George W. Bush) apdovanoja „Prezidento Laisvės medaliumi“ E. Telerį likus dviem mėnesiams iki mirties.
E. Teleris miršta ištiktas širdies smūgio 2003 m. rugsėjo 9 d. Stanforde (Kalifornijos valstija).

## Pastabos
Volta

**Volta** () – upė Vakarų Afrikoje, Ganoje (ištakos Burkina Fase). Susidaro susiliejus 2 upėms: Juodajai Voltai, prasidedančiai aukštumoje, netoli Bobo Diulaso miesto ir Baltajai Voltai. Iki santakos su Baltaja Volta, Juodoji teka į pietryčius plačiu slėniu per kristalinę plynaukštę. Nuo santakos Voltos upė teka į pietus lygumomis. Įteka į Gvinėjos įlanką, sudaro deltą.

Didžiausias intakas – Oti (kairysis).

Ties Japėjaus miestu Volta patvenkta Akosombo užtvanka, kuri sudaro didžiausią pasaulyje Voltos tvenkinį. Laivuojama, vykdoma žvejyba. Pagrindiniai uostai – Kete Kračis, Aksombas.

## Šaltiniai
Vorona

**Vorona** () – upė Rusijoje, Penzos, Tambovo ir Voronežo srityse; Chopioro dešinysis intakas. Prasideda Kerensko-Čembaro aukštumoje, teka į pietvakarius vingiuota vaga. Kairysis krantas žemas, dešinysis – aukštas. Upės slėnyje auga plačialapiai miškai, daug ežerų. Įteka į Chopiorą ties Borisoglebsku. Vorona laikosi užšalusi nuo gruodžio pradžios iki balandžio pradžios.

Didžiausias intakas – Čembaras (kairysis).

Prie Voronos įsikūrę Kirsanovo, Uvarovo ir Borisoglebsko miestai.
Fermanos grafystė

**Fermanos grafystė** (, ) – labiausiai į vakarus nutolusi Šiaurės Airijos grafystė ir vakariausiai esanti Jungtinės Karalystės dalis. Fermanago grafystė tai Alsterio provincijos dalis, maždaug 120&nbsp;km nutolusi nuo Belfasto ir 160&nbsp;km nuo Dublino.
Voronežas (upė)

**Voronežas** () – upė Rusijoje, Tambovo, Lipecko ir Voronežo srityse; Dono kairysis intakas. Susidaro susiliejus Miškiniam Voronežui ir Laukų Voronežui. Teka Okos-Dono lyguma į pietvakarius. Įteka į Doną žemiau Voronežo miesto. Upė užšalusi nuo gruodžio iki kovo pabaigos. Laivuojama 271 km nuo žiočių.

Didžiausi intakai: Stanovaja (dešinysis), Matyra, Usmanė (kairieji).

Ties Voronežu patvenkta Voronežo užtvanka. Prie Voronežo upės įsikūrę Mičiurinsko (prie Laukų Voronežo), Lipecko ir Voronežo miestai.

## Šaltiniai
Voronia

**Voronia** () – upė Rusijoje, Murmansko srityje, Kolos pusiasalio vakaruose. Išteka iš Lovo ežero, teka į šiaurės rytus. Įteka į Barenco jūrą (Voronios užutėkį). Yra slenksčių ir krioklių. Ant Voronjos įrengta Serebriansko hidroelektrinė su Serebriansko tvenkiniu.
Vorotanas

**Vorotanas** ( arba **Bazarčajus** ) – upė Armėnijoje ir Azerbaidžane (Kalnų Karabache); Akeros dešinysis intakas. Prasideda Karabacho kalnyne, 3150 m aukštyje. Teka į pietryčius kalnų tarpekliais. Įteka į Araksą žemiau Gadžalų. Slenkstėta. Upė naudojama drėkinimui. Įrengta hidroelektrinių kaskada.

Prie Vorotano įsikūrę Sisiano ir Kubadli miestai.
Vorskla

**Vorskla** (, ) – upė Rusijoje (Belgorodo srityje) ir Ukrainoje (Sumų ir Poltavos sr.); Dniepro kairysis intakas. Prasideda Vidurio Rusijos aukštumoje, prie Jakovlevo gyvenvietės. Teka į pietvakarius. Įteka į Dniepro upės Kamianskės tvenkinį.

Dešinysis krantas status, kalvotas, raižytas, kairysis – žemas, su plačiomis užliejamomis pievomis. Upės slėnyje auga nedidelės giraitės. Tėkmė vietomis lėta, susidariusios senvagės. Prie Vorsklos įsikūrę Graivorono (Rusija), Poltavos, Ochtyrkos ir Kobeliakų miestai (Ukraina).

## Taip pat skaitykite

* Vorsklos mūšis

## Šaltiniai
Rytų Manyčius

**Rytų Manyčius** () – upė Rusijoje, Kalmukijoje (dalį kelio teka riba su Stavropolio kraštu). Ilgis 141 km, su žemupiu (kuris dažniausiai yra bevandenis) – apie 200 km. Prasideda Salsko-Manyčiaus kalvagūbryje. Teka į pietryčius, daugiausia Kumos-Manyčiaus dubuma. Įteka į Sostinsko ežerus.

Didžiausias intakas – Kalausas (dešinysis).

Upės baseine yra 113 ežerų, kurių bendras plotas 155 km²; dauguma druskingi. Kai kurios Rytų Manyčiaus atkarpos dažnai išdžiūsta. Įeina į Kumos-Manyčiaus vandens sistemą.

## Šaltiniai
Ruta Lee

**Ruta Lee** (tikr. *Ruta Mary Kilmonis*, g. 1935 m. gegužės 30 d. Monrealyje, Kanada) – lietuvių kilmės amerikiečių aktorė.

JAV gyvena nuo 1948 metų. 1954 m. suvaidino pirmąjį vaidmenį filme „Septynios nuotakos septyniems broliams“ (*Seven Brides for Seven Brothers*). 1957 m. pasirodė filmuose „*Funny Face*“ ir „*Witness for the Prosecution*“. Taip pat atliko daug epizodinių vaidmenų bei pasirodė įvairiose JAV televizijų laidose ir serialuose. Iš viso yra sukūrusi apie 100 vaidmenų.

2006 m. spalio mėn. Rutai Lee suteikta žvaigždė Holivudo šlovės alėjoje.

2007 m. kovo 23 d. prezidentas Valdas Adamkus Rutai Lee įteikė prieš metus suteiktą ordino Už nuopelnus Lietuvai Riterio kryžių.

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
* Nuotraukos ir video iš ceremonijos Holivudo Šlovės alėjoje
Ozols

**Ozols** (lietuviškai „ąžuolas“; tikrasis vardas **Girtas Rozentalas** (; g. 1979 m. liepos 21 d. Rygoje) – Latvijos hiphopo muzikos atlikėjas.

Savo karjerą pradėjo grupėje Fact. Nuo 2000 m. yra solo atlikėjas. Sukūrė hip hop projektus Riga Records ir Austrumbloks. Ozols tris kartus yra gavęs Latvijos Muzikos įrašų metų apdovanojimą.

Dalyvavo televizijos šou Robinzonai.

## Diskografija
* *Cieņa un mīlestība* (2000)
* *Augstāk, tālāk, stiprāk* (2002)
* *Dūzis* (2003)
* *Neatkarība* (2009)
* *Cieņa un mīlestība* (2015)
* *Atpakaļ nākotnē* (2015)
* *Semestris* ft. Tehnikums (2017)
* *Neona Pilsēta* (2018)

## Nuorodos
* Ozols MySpace puslapis
*
NUTS:ES

**NUTS:ES** – Ispanijos suskirstymo į teritorinius statistinius vienetus sistema.

**[[NUTS]]**, pranc. *Nomenclature des Unités Territoriales Statistiques*, **Teritorinių statistinių vienetų nomenklatūra** – Europos Sąjungos unifikuota teritorijų skirstymo į regionus sistema, patvirtinta 2003 m. gegužės mėn. Europos Parlamento ir Tarybos Reglamentu (EB) Nr. 1059/2003, galiojančiu nuo 2003 m. liepos 1 d.

NUTS 1 lygmenyje suskirstyta pagal Autonominių bendruomenių grupes. NUTS 2 lygmenyje šalis skirstoma į autonomines bendruomenes. NUTS 3 lygmenį atitinka provincijos, jos į smulkesnius administracinius vienetus toliau klasifikuojamos pagal Bendrijos **Vietinių administracinių vienetų** sistemą **LAU** ().
Pietų sala

**Pietų sala** (, ) – didžiausia N. Zelandijos sala.

Salos plotas – 151 215 km². Pagal dydį Pietų sala užima 12 vietą pasaulyje. Gyventojų – apie 1,201 milijono (2022 m.).

Nuo Šiaurės salos Pietų salą skiria Kuko, nuo Stiuarto salos – Fovo sąsiauriai.

Beveik visą Pietų salos plotą užima Pietų Alpių kalnai, kuriuose aukščiausias yra Kuko kalnas – 3764 m. Kalnuose plyti apie 360 ledynų.

Pietų salos didžiausias miestas – Kraistčerčas (*Christchurch*).

## Šaltiniai
Tankiažiedis katilėlis

**Tankiažiedis katilėlis** (*Campanula glomerata*) – katilėlinių (*Campanulaceae*) šeimos daugiametis augalas.

Stiebas 30-60 cm aukščio, bukabriaunis, apaugęs plaukeliais. Šakniastiebis trumpas ir storas. Lapai abipus plaukuoti, lancetiški, bekočiai, pamatais apkabina stiebą. Žiedai sukrauti kekėse. Vainikėlis violetinis. Žydi liepos – rugpjūčio mėnesį.

Auga pievose, pamiškėse, krūmuose, mišriuose miškuose. Mėgsta kalkingas dirvas.

Liaudies medicinoje vartojamas galvos ir gerklės skausmams raminti.
Anime News Network

**Anime News Network** (dažnai trumpinama **ANN**; liet. *Anime naujienų tinklas*) – interneto svetainė, atliekanti įvairių anime, manga, japoniškos muzikos, su šiomis industrijomis susijusių žmonių bei kitų populiariosios japonų kultūros dalykų enciklopedijos bei naujienų publikavimo funkcijas. Svetainės turinys pateikiamas tik anglų kalba.

ANN 1998 m. liepos mėn. įkūrė Justin Sevakis. Svetainė pradžioje tik publikavo pagrindines su anime susijusias naujienas.

## Išnašos

## Nuorodos
* Anime News Network
Šiurkštusis katilėlis

**Šiurkštusis katilėlis** (*Campanula cervicaria*) – katilėlinių (*Campanulaceae*) šeimos dvimetis, kartais daugiametis augalas.

Stiebas 40-80 cm aukščio, aštriabriaunis, apaugęs baltais standžiais šereliais. Lapai taip pat apaugę šereliais, lancetiški. Žiedynas – pertraukta varpa. Vainikėlis melsvas arba mėlynas. Žydi liepos – rugpjūčio mėn. Vaisius – dėžutė.

Auga lapuočių ir mišriuose miškuose, drėgnose kalkingose vietose. Mėgsta kalkingą dirvožemį.

Lietuvoje apyretis.
Sibirinis katilėlis

**Sibirinis katilėlis** (*Campanula sibirica*) – katilėlinių (*Campanulaceae*) šeimos dvimetis augalas.

Stiebas stačias, šakotas, apaugęs pasišiaušusiais plaukeliais, 15-40 cm aukščio. Lapai neryškiai dantyti, plaukuotais kraštais. Žiedynas – siaura šluotelė. Vainikėlis mėlynas. Žydi birželio – liepos mėn. Vaisius – trilizdė dėžutė.

Auga sausose pievose, šlaituose, pakrantėse. Mėgsta kalkingas dirvas.

Lietuvoje žinomas iš Vilniaus apylinkių.
Pievinis katilėlis

** Pievinis katilėlis** (*Campanula patula*) – katilėlinių (*Campanulaceae*) šeimos dvimetis augalas.

Stiebas stačias, nelabai lapuotas, jo apatinė dalis neryškai briaunota, 30-60 cm aukščio. Lapai , apatiniai kastuviški, viršutiniai – lancetiški. Žiedynas – reta šluotelė, skėčio formos. Vainikėlis piltuviškas, violetinis ar mėlynas, retai balsvas. Žydi gegužės – liepos mėn. Vaisius – dėžutė.

Auga pievose, turinčiose daug maisto medžiagų, taip pat pakrūmėse.

Lietuvoje dažna rūšis.
Šiaurės sala

**Šiaurės sala** (, ) – viena iš dviejų didžiųjų N. Zelandijos salų.

## Geografija
Salos plotas – 113 729 km². Pagal dydį, tai antroji N. Zelandijos sala; pasaulyje ji užima 14 vietą. Nuo Pietų salos Šiaurės salą skiria Kuko sąsiauris. Krantai vingiuoti, ypač salos šiaurėje. Šiaurės salos centre yra *Vulkaninė plynaukštė*. Joje yra vulkanų (aukščiausias Ruapehu, 2797 m), geizerių; dažni žemės drebėjimai. Salos šiaurinėje dalyje vyrauja lygumos. 1894 m. saloje įkurtas pirmasis Naujojoje Zelandijoje Tongariro nacionalinis parkas. Šiaurės saloje yra ilgiausia N. Zelandijos – Vaikato upė (*Waikato River*). Saloje ir didžiausias – Taupo ežeras (*Lake Taupo*). Stovi aukščiausias Australazijoje Mohakos viadukas, antras pagal ilgį šalyje Oklando uosto tiltas. Auga mišrieji miškai. Klimatas subtropinis.

## Didžiausi miestai
2022 m. saloje gyveno apie 3,922 milijono žmonių. Didžiausi salos miestai:
* Oklandas (*Auckland*) – apie 1,2 mln. gyv.
* Velingtonas (*Wellington*) – apie 300 tūkst. gyv.
* Hamiltonas (*Hamilton*) – apie 100 tūkst. gyv.

## Šaltiniai
Apskritalapis katilėlis

**Apskritalapis katilėlis** (*Campanula rotundifolia*) – katilėlinių (*Campanulaceae*) šeimos daugiametis augalas.

Stiebai kylantis, prie pamato šakoti, 15-35 cm aukščio. Pamatiniai lapai apskriti. Žiedynas – daugiažiedė šluotelė. Vainikėlis mėlynas, rečiau balsvas, varpiškos formos. Žydi birželio – rugpjūčio mėn. Vaisius – nusvirusi dėžutė.

Auga sausose pievose, pušynuose, pajūrio kopose, sausose pamiškėse, smėlio ir priesmėlio dirvose.

Lietuvoje apyretė rūšis. Auginamas darželiuose, nes lengvai dauginasi vegetatyviškai.
Boloninis katilėlis

**Boloninis katilėlis** (*Campanula bononiensis*) – katilėlinių (*Campanulaceae*) šeimos daugiametis augalas.

Stiebas apvalus, apaugęs minkštais plaukeliais, 30-70 cm aukščio. Lapai karbuotai dantyti, apatiniai širdiškai pailgi, viršutiniai – kiaušiniški. Žiedynas – kekė arba šluotelė, su trumpakočiais, nusvirusiais žiedais. Vainikėlis piltuviškas, šviesiai mėlynas ar violetinis. Žydi liepos – rugpjūčio mėn.

Auga miško aikštelėse, krūmuose, sausose pievose.

Lietuvoje reta rūšis, įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.
Pakrūminis katilėlis

**Pakrūminis katilėlis** (*Campanula rapunculoides*) – katilėlinių (*Campanulaceae*) šeimos daugiametis augalas.
Hieroglifinis pitonas

**Hieroglifinis pitonas** (*Python sebae*) – pitoninių (*Pythonidae*) šeimos roplys. 

Užauga iki 6–7 m. ilgio, sveria iki 120 kg. Gyvena savanoje, gali praryti gazelės dydžio gyvūną. Šiaip pitonai žmogaus vengia, bet stambūs individai gali būti mirtinai pavojingi, nes sugeba pasmaugti žmogų. 

Minta smulkiais žinduoliais, paukščiais.
Dilgialapis katilėlis

**Dilgialapis katilėlis** (*Campanula trachelium*) – katilėlinių (*Campanulaceae*) šeimos daugiametis augalas.
Plačialapis katilėlis

**Plačialapis katilėlis** (*Campanula latifolia*) – katilėlinių (*Campanulaceae*) šeimos daugiametis augalas.

Paplitęs Europoje ir Vakarų Azijoje į rytus iki Kašmyro. Buveinė – plačialapiai miškai, parkai ir miško pakraščiai.

## Šaltiniai
Dodge Razor

**Dodge Razor** buvo koncepcinis automobilis, kurį Dodge pristatė 2002 metų Šiaurės Amerikos tarptautinėje automobilių parodoje. Kuriant Razor bendradarbiavo Dodge ir Razor kompanijos. Automobilis turėjo pritraukti jaunesnio amžiaus pirkėjus, kadangi tai buvo labai galingas automobilis ir dalį dizaino kūrė Razor Company.

Razor naudojo 2,4 litrų I4 variklį. Automobilio didžiausias greitis buvo 140 mph ir jis galėjo įsibėgėti nuo 0 iki 60 mph per mažiau nei 6 sekundes. Razor buvo varomas galiniais ratais ir turėjo 6-pavarų mechaninę transmisiją.
Gesiauzės nacionalinis parkas

**Gesiauzės nacionalinis parkas** – saugoma gamtos teritorija, įkurta 2002 m. spalio 26 d. kalnuotoje vietovėje (Štirijoje, Austrija). Teritorija paskelbta saugoma dėl savo gamtos išskirtinumo ir rūšių įvairovės. Parkas, pagal dydį, yra trečias Austrijoje. Netoli prateka Ensas. Dabar parko plotas – 110&nbsp;km², bet žadama prijungti dar 15&nbsp;km².

## Nuorodos
* Puslapis apie parką (angliškai)
Inas

**Inas** () – upė, tekanti Austrijos, Vokietijos, Šveicarijos teritorijomis; dešinysis Dunojaus intakas. Upė išteka iš Šveicarijos Alpių netoli Sent Morico Engadino regione. Upė teka į šiaurės rytus ir įteka į Austriją Tirolyje, prateka Tirolio sostinę Insbruką, o šalia Kufšteino kerta Bavarijos sieną.

Bavarijos teritorija teka į šiaurę pro Rozenheimą, Vaserburgą prie Ino ir Valdkraiburgą; tuo met pasisuka į rytus, teka pro Miuldorfą ir Noiiotingą, kur į jį įteka du stambūs intakai Alcas or Zalcachas. Nuo čia iki Dunojaus Inas sudaro Vokietijos (Bavarija) ir Austrijos (Aukštutinė Austrija) sieną. Ties Pasau įteka į Dunojų.

Ant upės pastatyta keletas hidroelektrinių, dalis jos (nuo Zalcacho žiočių) laivuojama.

Didžiausi intakai:
* Zilis
* Zalcachas
* Cileris
* Mangfalas

## Šaltiniai
Ensas

:: *Apie miestą žr. [[Ensas (miestas)]]*.

**Ensas** () – upė Austrijoje, įtekanti į Dunojų, jos ilgis 254&nbsp;km. Upė išteka iš Žemojo Tauerno kalnų, Zalcburge. Upės vaga susiformavo slenkant ledynams. Į Dunojų įteka ties Mathausenu. Svarbiausi intakai – Paltenas, Salza ir Štyras. Upėje pastatyta 10 hidroelektrinių, jų bendras pajėgumas – 345 MW. Parkas prateka pro Gesiauzės nacionalinį parką.

907 metais upė buvo Rytų frankų karalystės riba.
Izaras

**Izaras** () – upė Austrijoje ir Vokietijoje (Bavarijoje); Dunojaus dešinysis intakas. Prasideda Tirolio Alpėse, Karvendele, teka į šiaurę Bavarijos plokščiakalniu. Už Miuncheno pasuka į šiaurės rytus, įteka į Dunojų netoli Degendorfo.

Didžiausi intakai: Amperis, Loizachas (kairieji).

Ant Izaro įrengta hidroelektrinių kaskada. Prie upės įsikūrę Miuncheno, Landshuto miestai. Izaro slėniu neoficialiai vadinamas Miuncheno regionas – Vokietijos informacinių technologijų centras.

## Šaltiniai
Grosglokneris

**Grosglokneris** () – aukščiausia Austrijos viršūnė siekianti 3798 m, Karintijoje ir rytiniame Tirolyje. Priklauso Aukštojo Tauerno kalnynui. Kalno šlaite yra Pastercės ledynas. Viršūnė pasiekta 1800 metais. Kalnas yra mėgstamas turistų, pastatytas funikulierius.

## Nuorodos
* Juodasis gražuolis Grosglokneris
Leita

**Leita** (, , ) – upė Austrijoje ir Vengrijoje; Dunojaus dešinysis intakas.

Prasideda Vienos baseino rytuose, susiliejus Švarcos ir Piteno upėms. Pradžioje teka į šiaurės rytus, paskui į pietryčius. Tarp Ebenfiurto ir Leitaprodersdorfo bei tarp Bruko prie Leitos ir Gatendorfo Leita sudaro sieną tarp Žemutinės Austrijos ir Burgenlando, kuri iki 1921 m. buvo siena tarp Austrijos ir Vengrijos. Netoli Nikelsdorfo įteka į šiuolaikinę Vengriją. Įteka į Dunojaus atšaką (*Mossoni-Duna*) ties Mošonmadjarorvaru. 

Ant Leitos įrengtos kelios hidroelektrinės. Prie Leitos įsikūrę Vyner Noištado, Bruko prie Leitos, Mošonmadjarorvaro miestai.

Leitos ir jos intakų vandenį nukreipia keletas kanalų, kurie anksčiau naudoti tekstilės pramonės įrengimų veiklai, o dabar ant jų pastatytos nedidelės hidroelektrinės.
Karvendelas

**Karvendelas** () – vienas didžiausių Šiaurinių Alpių kalnynų, Austrijoje ir Vokietijoje. Karvendelą apibrėžia Izaras, Inas ir Acheno ežeras.

Aukščiausia viršūnė – Birkarspitsas, siekiantis 2749 m. Kalnyne dar yra apie 125 viršūnės viršijančios 2000 m aukštį.



Image:Hintere Bachofenspitze Gipfelkreuz HQ.jpg
Image:Kaltwasserkarspitze von Birkkarspitze HQ.jpg
Image:Torscharte (Karwendel).jpg
image:Karwendel (Wettersteinblick).jpg
Image:Laliderer Wand von N HQ.jpg
image:Hauptkette Mitte von Kaskarspitze HQ.jpg
Natrio chloridas

**Natrio chloridas** (NaCl) – natrio druska, gaunama garinant jūros vandenį (jūros druska) arba iškasama kaip akmens druska (halitas).

## Panaudojimas

Naudojamas maistui gaminti (valgomoji druska), įvairiems natrio junginiams (natrio šarmui, natrio karbonatui ir pan.), chlorui ir jo junginiams gauti. Medicinoje 0,9 % natrio chlorido tirpalas naudojamas kaip fiziologinis tirpalas.

Be to, kad nutirptų ledas, natrio chloridas žiemą išpilamas ant gatvių, tačiau skatina automobilių koroziją.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Natrio chlorido reakcijos su kitomis medžiagomis
XIII Europos futbolo čempionato atranka/A grupė

**[[XIII Europos futbolo čempionato atranka|XIII Europos futbolo čempionato atrankos]] A grupės** rezultatai.

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

-----

-----

-----

----

-----

-----

-----

-----

-----

-----

-----

-----

-----

-----

-----

----

-----

-----

-----

-----

-----

-----

-----

-----

-----

-----

-----

-----

-----

-----

-----

## Išnašos
Amerikinės musinukės

**Amerikinės musinukės** (*Polioptilidae*) – žvirblinių (*Passeriformes*) būrio paukščių šeima. 

Plunksnų danga melsai pilkos spalvos. Snapas ilgas. Minta vabzdžiais.

Paplitusios Šiaurės ir Pietų Amerikoje. Dauguma rūšių tropikų gyventojai, kai kurios randamos JAV ir Kanados pietuose. Gyvena atvirose vietose. Lizdą suka krūmuose ir medžiuose.

Šeimoje 3 gentys, 15 rūšių.

## Rūšys
*Įvairiaspalvė amerikinė musinukė (*Microbates collaris*) 
*Gelsvarudė amerikinė musinukė (*Microbates cinereiventris*) 
*Ilgasnapė amerikinė musinukė (*Ramphocaenus melanurus*) 
*Pilkoji amerikinė musinukė (*Polioptila caerulea*) 
*Kubinė musinukė (*Polioptila lembeyei*) 
*Kaliforninė musinukė (*Polioptila californica*) 
*Juodauodegė amerikinė musinukė (*Polioptila melanura*) 
*Juodagalvė amerikinė musinukė (*Polioptila nigriceps*) 
*Baltoji amerikinė musinukė (*Polioptila albiloris*) 
*Maranoninė amerikinė musinukė (*Polioptila maranonica*) 
*Gvijaninė musinukė (*Polioptila guianensis*) 
**[[Polioptila clementsi]]*. Rūšis aprašyta 2005 m. 
*Tropikinė amerikinė musinukė (*Polioptila plumbea*) 
*Storasnapė amerikinė musinukė (*Polioptila lactea*) 
*Melsvakrūtė amerikinė musinukė (*Polioptila schistaceigula*) 
**[[Polioptila dumicola]]*
Kalio šarmas

**Kalio šarmas** arba **kalio hidroksidas** (KOH) – stipri bazė. Tai – balta, kieta medžiaga. Tyžta ore.

Kalio šarmas gaunamas elektrolizuojant kalio chlorido vandeninį tirpalą.

Naudojamas skysto muilo gamyboje, dirvų rūgštingumui mažinti, įvairių kalio junginių gavimui ir pan.

## Gamyba
Istoriškai KOH buvo gaminamas pridedant kalio karbonato (potašo) į stiprų kalcio hidroksido tirpalą (gesintas kalkes), įvykusios reakcijos metu kalcio karbonatas nusėda, palikdamas kalio hidroksidą tirpale:
: Ca(OH)2 + K2CO3 → CaCO3 + 2 KOH

Kalcio karbonato išfiltravimas ir išvirimas iki tirpalo pagamina kalio hidroksidą. Tai buvo pats svarbiausias kalcio hidroksido gamybos būdas iki vėlyvojo XIX a., kai jį pakeitė dabartinis elektrolizės metodas. Šis metodas yra analogiškas natrio hidroksido gamybai:
: 2 KCl + 2 H2O → 2 KOH + Cl2 + H2
Ežerinčiškė

**Ežerinčiškė** – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, šiauriniame Kūnos ežero krante, priklauso Cirkliškio seniūnijai. Kaime yra 8 sodybos. Kitaip šis kaimas vadinamas Ežeriškėmis arba Pekarskais. Pastarasis pavadinimas kilęs iš kelių, čia anksčiau gyvenusių šeimų, pavardės.

Nuo Ežerinčiškės iki Švenčionių – 7,5 km. Artimiausia gyvenvietė – Naujas Strūnaitis yra į pietryčius už 1,5 km. Į rytus nuo kaimo, šalia Abulenio (Akulierių) ežero yra Ežerinčiškės pilkapynas. Pilkapiai I tūkstantmečio II pusės – II tūkstantmečio pradžios (objektas įtrauktas į Lietuvos Respublikos kultūros vertybių registrą). Iki plento Švenčionys – Vilnius 3,7 km vykstant per Kunigiškės kaimą.

## Istorija
XX a. pr. kaimas buvo Švenčionių apskrities.

Tarpukariu kaimas priklausė Lenkijai, Vilniaus vaivadijai, Švenčionių apskričiai, Švenčionių valsčiui.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Ežerinčiškėse gimė ir gyveno pynėja iš šiaudų ir skiautininkė Zofija Masevičienė (mirė 2017 m.).

## Šaltiniai
XIII Europos futbolo čempionato atranka/F grupė

**[[XIII Europos futbolo čempionato atranka|XIII Europos futbolo čempionato atrankos]] F grupės** rezultatai.

*Danijos-Švedijos rungtynėse įskaityta techninė Švedijos pergalė 3:0.

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

 

----

----

----

-----

-----

-----

-----

-----

-----

-----

-----

-----

-----

-----

-----
Ilgasnapiniai

**Ilgasnapiniai**,** uogalesiai**, **vaislesiniai** (*Melanocharitidae*) – žvirblinių (*Passeriformes*) būrio paukščių šeima, kuriai priklauso vidutinio dydžio paukščiai.

Minta vaisiais ir kai kuriais vabzdžiais bei kitais bestuburiais. Jų plunksnų danga pilkos, rudos, juodos ir baltos spalvos.

Laikosi pavieniui ar poromis. Suka puodelio pavidalo lizdą. Deda 1-2 kiaušinius.

Paplitę Naujosios Gvinėjos miškuose. Anksčiau šeima buvo priskirta žiedlesinių (*Dicaeidae*) šeimai.

Šeimoje 2 gentys, 10 rūšių:
* Melanocharis
** Tamsusis ilgasnapis (*Melanocharis arfakiana*)
** Juodasis ilgasnapis, arba juodasis uogalesis (*Melanocharis nigra*)
** Geltonkrūtis ilgasnapis, arba ilgauodegis uogalesis (*Melanocharis longicauda*)
** Vėduokliauodegis ilgasnapis (*Melanocharis versteri*)
** Dryžuotasis ilgasnapis (*Melanocharis striativentris*)
** Dėmėtasis ilgasnapis (*Melanocharis crassirostris*)
* Toxorhamphus
** *[[Toxorhamphus novaeguineae]]*
** *[[Toxorhamphus poliopterus]]*
** Nykštukinis ilgasnapis (*Toxorhamphus iliolophus*)
** Ilgasnapis mažylis (*Toxorhamphus pygmaeum*)
Astrachanė

**Astrachanė** – Rusijos miestas, prie Kaspijos, 1534 km į pietryčius nuo Maskvos; srities centras. Astrachanėje yra Volgos-Kaspijos baseino jūrų ir upių uostas, oro uostas ir geležinkelio stotis. Stovi Dangun ėmimo soboras (1710 m.), Švč. Trejybės soboras (1603 m.), katalikų bažnyčia (1778 m.), paminklas Petrui I.

## Istorija

Gali būti, kad netoli dabartinės Astrachanės buvo **Itilis**, Chazarų kaganato sostinė VIII–X a. Tačiau kadangi tikslios šio miesto buvimo vietos nustatyti nepavyko, Astrachanės istorijos pradžia laikoma totorių gyvenvietė, atsiradusi čia XIII a.

Pirmasis liudijimas apie Astrachanę, tuomet vadintą Chadži-Tarchanu, yra užfiksuotas arabų keliautojo Ibn Batutos 1333 m.

1459 – 1556 m. gyvavo Astrachanės (Chadži-Tarchano) chanatas, tačiau laikoma, kad senoji sostinė buvo 8 kilometrai nuo dabartinio miesto. 

Kai 1556 paskutinis chanas pabėgo į Krymą, buvusio Astrachanės (Chadži-Tarchano) chanato teritoriją užvaldė maskvėnai.

## Sportas
* Astrachanės „Volgarʹ“ futbolo klubas
* Centrinis stadionas, kuriame namų rungtynes žaidžia vietos futbolo klubas.

## Gyventojai
Pagal 2010 m. gyventojų surašymo duomenis mieste gyveno: 
* rusai 339 853 (77,93 %)
* totoriai 30 432 	(6,98 %)
* kazachai 23 783 	(5,45 %)

## Geografija

Miestas išsidėstęs 11-oje Pakaspijo žemumos salų, aukštutinėje Volgos deltos dalyje. Pagrindinė miesto dalis yra kairiajame upės krante, dešiniajame krante gyvena apie 1/5 miesto gyventojų. Šios miesto dalys sujungtos dviem tiltais per Volgą.

Klimatas žemyninis, sausas. Vidutinė temperatūra sausio mėn. −9 °C, liepos mėn. +25 °C. Kritulių 222 mm per metus. Charakteringi rytiniai vėjai, kurie lemia karštį ir dulkes vasarą bei šaltą orą žiemą.

## Išnašos