Gerrit Thomas Rietveld

**Geritas Tomas Ritveldas** (, 1888 m. birželio 24 d. Utrechte – 1964 m. birželio 25 d. Utrechte) – olandų architektas ir baldų dizaineris, avangardinės architektų ir dailininkų grupuotės „De Stijl” („Stilius”) narys, vienas iš Tarptautinių šiuolaikinės architektūros kongresų steigėjų.

## Biografija
Gimė staliaus šeimoje. Nuo 1899 iki 1906 m. dirbo tėvo baldų dirbtuvėse, 1906–1911 m. buvo juvelyro K. J. Begero (*Carel Joseph Begeer*) padėjėjas. Vakarais mokėsi piešimo, architektūros. 1911 m. įkūrė baldų dirbtuvę, nuo 1919 m. dirbo architektu. 1919–1928 m. buvo avangardinės grupuotės „De Stijl” narys, pirmasis, pritaikęs grupuotės principus architektūroje. Nuo 1936 m., sumažėjus architektūriniams užsakymams, užsiėmė baldų dizainu. Po Antrojo pasaulinio karo vėl grįžo prie architektūros. 1951 m. Amsterdame, Venecijoje ir Niujorke G. Ritveldas surengė retrospektyvinę parodą apie „De Stijl” grupuotę, po kurios atsinaujino susidomėjimas jo darbais ir padaugėjo prestižinių užsakymų. Šiuos užsakymus architektas įgyvendino kartu su partneriais architektais J. van Dilenu (*Joan van Dillen*) ir J. van Trichtu (*Johan van Tricht*).

1911 m. G. Ritveldas vedė Vrouwgien Hadders, su kuria susilaukė 6 vaikų: 4 sūnų ir 2 dukterų. Mirė 1964 m. savo projektuotame Šrioderio name, kuriame po žmonos mirties gyveno kartu su namo savininke Truus Schröder.

## Kūryba
Funkcionalizmo krypties atstovas. Kūrybai įtakos turėjo Čarlzo Renio Makintošo, Franko Loido Raito darbai. G. Ritveldo kūrybai būdingas neoplasticizmo principų taikymas: griežtos geometrinės formos, pagrindinių spalvų panaudojimas. Šiuos principus pirmiausia pritaikė baldų dizaine: ~1923 m. (pagal 1917 m. bespalvį prototipą) sukūrė pasaulinį pripažinimą jam pelniusią „Raudoną ir mėlyną kėdę”; 1921 m. juos panaudojo architektūroje (nedidelės juvelyrinių dirbinių krautuvėlės projekte Amsterdame).

1924 m. sukūrė savo garsiausią projektą – į Pasaulio paveldo sąrašą įtrauktą Šrioderių namą Utrechte (kartu su namo savininke Truus Schröder). Namo architektūroje ryškūs „De Stijl” architektūros bruožai – lengvų metalinių konstrukcijų funkcionalios ir transformuojamos vidaus erdvės, suskaidytos stačiakampėmis spalvotomis pertvaromis, minimalistiniai baldai. Panašiu stiliumi projektuoti ir masinės gamybos gyvenamieji namai Utrechte (1931–1934 m.). 1931 m. suprojektavo Klepų vilą Bredoje, 1936 m. – Mesų vilą Hagoje.

Po Antrojo pasaulinio karo sukūrė stambesnių projektų: Olandijos paviljoną Venecijos bienalėje (1954 m.), gyvenamuosius daugiabučius Hograveno rajone Utrechte (1954–1956 m.), tekstilės gamyklą „De Ploeg” Bergeike (1956 m.), Dailės akademijos rūmus Arnheme, taikomųjų menų institutą (pradėtas 1956 m.) ir V. van Gogo muziejų (pradėtas 1963 m.) Amsterdame – abu užbaigti po architekto mirties.

G. Ritveldo baldai daugiausia mediniai, jiems būdingas minimalizmas, griežtos linijos, pagrindinių spalvų koloritas (kėdės „Berlynas, 1923 m., „Zig-zag”, 1934 m.; krėslas „Dėže”, 1934 m.).

## Atminimo įamžinimas
G. Ritveldo vardu pavadinta dailės ir dizaino akademija Amsterdame (1968 m.). 

## Galerija

WLANL - jankie - Trappenhuis Van Gogh Museum vanaf de 1e verdieping.jpg|V. van Gogo muziejaus interjeras
Le pavillon national des Pays-Bas (Biennale de Venise 2019) (48105010111).jpg|Olandijos paviljonas Venecijos bienalėje, 2019 m.
Gerrit rietveld, sedia zig-zag, 1938 ca.jpg|„Zig-zag” kėdė Karnegio meno muziejuje Pitsburge
Gerrit rietveld, sedia berlin, 1923.jpg|Berlyno kėdė Hagos municipaliniame muziejuje


## Išnašos