open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Albertas Valys

**Albertas Valys** (g. 1953 m. balandžio 1 d. Mažeikiuose) – teisininkas, buvęs politikas, LR teisingumo ministras.

## Biografija
1977 m. Vilniaus universiteto Teisės fakultete baigė teisės studijas, įgijo teisininko kvalifikaciją.

Atkūrus LR Nepriklausomybę, LR Aukščiausiosios Tarybos (Atkuriamojo Seimo) seniūno padėjėjas, Seimo sekretoriato vadovas;  LRS kontrolierius (paskirtas vietoje A. J. Jankausko). Nuo 1996 m. balandžio 23 d. iki 2000 m. gegužės 3 d. LR teisingumo ministras, nuo 2001 m. advokatas (dirba advokatų kontoroje V. Žiemelis, A. Valys ir partneriai).

## Nuorodos
* LR TM informacija .

|-
Edmundas Montrimas

**Edmundas Montrimas** (1933 m. rugpjūčio 5 d. – 2011 m. birželio 9 d.) – Lietuvos fizikas, habilituotas fizinių mokslų daktaras.

## Biografija
1958 m. baigė Vilniaus pedagoginį institutą. 1967 m. Vilniaus valstybiniame universitete apgynė fizikos ir matematikos mokslų kandidato (dabar – daktaro) disertaciją tema „Krūvininkų generacijos ir prilipimo vaidmens selektrofotografinių sluoksnių išsielektrinimo mechanizme tyrimas“ (vadovas Jurgis Viščakas), o 1973 m. – fizikos ir matematikos mokslų daktaro (dabar – habilituoto fizinių mokslų daktaro) disertaciją tema „Slaptojo elektrofotografinio atvaizdo susidarymo fizikiniai pagrindai“.

Nuo 1978 m. – Vilniaus universiteto profesorius. Nuoroda tikrinta 2008-12-14.. Iki 1999 m. buvo Fizikos fakulteto Kietojo kūno elektronikos katedros vedėjas.

## Mokslinė veikla
Svarbiausi darbai iš krūvininkų generacijos ir transporto a - Se, chalkogenidiniuose stikluose ir organiniuose puslaidininkiuose, amorfinių puslaidininkių savybių, slaptojo elektrografinio ir elektroradiografinio atvaizdo susidarymo fizikinių procesų tyrinėjimų.. Paskelbė daugiau kaip 240 mokslinių darbų, yra 80 (SSRS) išradimų, taip pat JAV patentų autorius ir bendraautoris

## Bibliografija
* Valentas Gaidelis, N. Markevič, Edmundas Montrimas. *Физические процессы в электрофотографических слоях ZnO* (). Red. Jurgis Viščakas. Vilnius: „Mintis“, 1968. – 367 p.:iliustr.
* Donatas Jonas Sidaravičius, Edmundas Montrimas. *Fizikiniai teoriniai informacijos registravimo ir spausdinimo procesų pagrindai : mokomoji knyga*. Vilnius: „Technika“, 2005. – 250 p.:iliustr. ISBN 9986-05-868-6

## Įvertinimas
* 1979 m. LSSR mokslo premija už darbų ciklą „Elektrofotografinių sluoksnių fizika ir slaptojo atvaizdo susidarymo juose pagrindai“ (kartu su Valentu Gaideliu). 
* 2006 m. – Lietuvos mokslo premija už darbų ciklą „Organinė optoelektronika: naujos organinės medžiagos, fotoreceptoriai ir fizikiniai reiškiniai juose (1980–2005 m.)“ (kartu su Valentu Gaideliu, Vygintu Jankausku, Vytautu Getaučiu ir Donatu Jonu Sidaravičiumi).

## Šaltiniai
Gododinas

**Gododinas** () – buvusi britų (viena iš keltų grupių) karalystė dabartinėse šiaurės rytų Anglijoje ir pietryčių Škotijoje, egzistavusi po romėnų pasitraukimo iš Didžiosios Britanijos.

Gododinas buvo teritorijoje, žinomoje kaip *Hen Ogledd* 'Senoji Šiaurė'. Pavadinimas *Gododdin* yra šiuolaikinis valų kalbos žodis, kilęs iš senosios valų kalbos žodžio *Guotodin* iš br, minimo lotyniškuose raštuose ir reiškusio votadinius.

## Karalystė
Gododino karalystės ribos nėra žinomos. Spėjama, kad ji driekėsi nuo Stirlingo apylinkių iki Bryneicho (Bernicijos), apėmė dabartinius Lotianą ir Bordersą (Škotų Sienos) (Rytų Škotija). Vakaruose ribojosi su britų Stratklaido karalyste (*Kingdom of Strathclyde*), o šiaurėje – su piktų žemėmis.

Manoma, kad vietiniai karaliai gyveno tiek Traprain Law, tiek Din Eidyne (*Din Eidyn*; Edinburgas) ir galbūt dar Din Bere (*Din Baer*; Danbaras).

Po romėnų atsitraukimo 410 m. Koilas Henas (*Coel Hen*), kuris, Dž. Moriso (*John Morris*) manymu, galėjo būti paskutinis Romos palaikomas britų kunigaikštis (*Dux Brittanniarum*), galėjo užimti šiaurinę sostinę *[[Eburakas|Eburaką]]* (*Eburacum*; dabar Jorkas) ir tapti valdovu, kuris atitiko Šiaurės Britanijos (čia Britanija neapima piktų žemių) aukštąjį karalių. Jis valdė buvusias šiaurines provincijas, galbūt apėmė ir votadinių žemes. Vėlėsnėje poezijoje šis rajonas žinomas kaip *Hen Ogledd* 'Senoji Šiaurė'. Manoma, kad po jo mirties šis valstybinis darinys ėmė skilti į dalis. Apie 470 m. dauguma votadinių žemių tapo Gododino karalyste, o pietinės žemės tarp Tvydo upės (*Tweed*) ir Tyso upės (*Tees*) (maždaug atitinkančios dabartinius Nortumberlandą ir Daremą) sudarė Bryneicho karalystę.

## Vėlesnė istorija
VI a. į Bryneichą įsiveržė anglai ir, užėmę jį, padarė Bernicijos karalyste. Po to anglai toliau brovėsi į šiaurę. Apie 600 m. 300 Gododino karių krito *Catraeth* mūšyje (manoma, ties *Catterick* Šiaurės Jorkšyre). Tai aprašyta britų poeto Aneirino poemoje „*Y Gododdin*“.

638 m. Din Eidyną (Edinburgą) apsiautė anglai ir, atrodo, užėmė jį, nes maždaug tuo metu Gododiną užvaldė Bernicija. Ar ankstesnieji vietiniai gyventojai buvo išstumti, ar asimiliuoti, nėra žinoma. Bernicija tapo Nortumbrija, o 954 m. buvo užimta danų karalystės Jorviko (Jorkas). Netrukus po to žemės buvo prijungtos prie vieningos Anglijos, o 1018 m. Škotijos karalius Malkolmas II kraštą iki Tvydo upės prijungė prie Škotijos.
Sterkiniai kupriai

**Sterkiniai kupriai** (*Cynoscion*) - kuprių (*Sciaenidae*) šeimos žuvų gentis.

## Rūšys
* Paprastoji korvina (*Cynoscion acoupa*) 
* Peru sterkinis kuprys (*Cynoscion analis*)
* Smėlinis sterkinis kuprys (*Cynoscion arenarius*)
* *[[Cynoscion fusiformis]] * 
* Jamaikinis sterkinis kuprys (*Cynoscion jamaicensis*) 
* *[[Cynoscion maracaiboensis]] * 
* *[[Cynoscion nannus]]* 
* Dėmėtasis sterkinis kuprys (*Cynoscion nebulosus*) 
* *[[Cynoscion nortoni]]* 
* *[[Cynoscion othonopterum]]* 
* Trumpapelekė korvina (*Cynoscion parvipinnis*) 
* *[[Cynoscion phoxocephalum]]* 
* Pilkasis sterkinis kuprys (*Cynoscion regalis*) 
* *[[Cynoscion similis]]* 
* *[[Cynoscion steindachneri]]* 
* *[[Cynoscion striatus]]* 
* Žaliasis sterkinis kuprys (*Cynoscion virescens*) 
* Geltonpelekė korvina (*Cynoscion xanthulum*)
Rifiniai krokeriai

**Rifiniai krokeriai** (*Equetus*) - kuprių (*Sciaenidae*) šeimos žuvų gentis.

## Rūšys
* Dryžasis krokeris (*Equetus lanceolatus*)
* Dėmėtasis krokeris (*Equetus punctatus*)
Karališkieji kupriai

**Karališkieji kupriai** (*Menticirrhus*) - kuprių (*Sciaenidae*) šeimos žuvų gentis.

## Rūšys
* Amerikinis karališkasis kuprys *[[Menticirrhus americanus]]* 
* *[[Menticirrhus elongatus]]* 
* Priekrantinis karališkasis kuprys *[[Menticirrhus littoralis]]* 
* *[[Menticirrhus nasus]]* 
* *[[Menticirrhus ophicephalus]]* 
* *[[Menticirrhus paitensis]]* 
* *[[Menticirrhus panamensis]]* 
* Akmenyninis karališkasis kuprys *[[Menticirrhus saxatilis]]* 
* Kaliforninis karališkasis kuprys *[[Menticirrhus undulatus]]*
Paprastieji krokeriai

**Paprastieji krokeriai** (*Micropogonias*) - kuprių (*Sciaenidae*) šeimos žuvų gentis.

## Rūšys
* *[[Micropogonias altipinnis]]* 
* *[[Micropogonias ectenes]]* 
* *[[Micropogonias fasciatus]]* 
* Baltažiotis krokeris *[[Micropogonias furnieri]]* 
* *[[Micropogonias megalops]]* 
* Paprastasis krokeris *[[Micropogonias undulatus]]*
Tikrieji kupriai

**Tikrieji kupriai** (*Sciaena*) - kuprių (*Sciaenidae*) šeimos žuvų gentis.

## Rūšys
**[[Sciaena callaensis]]*
*Peru kuprys *[[Sciaena deliciosa]]*
*Juodasis kuprys *[[Sciaena umbra]]*
**[[Sciaena wieneri]]*
Umbrinos

**Umbrinos** (*Umbrina*) - kuprių (*Sciaenidae*) šeimos žuvų gentis.

## Rūšys
* *[[Umbrina analis]]*
* *[[Umbrina angustilineata]]*
* Dryžoji umbrina *[[Umbrina broussonnetii]]*
* *[[Umbrina bussingi]]*
* Kanarinė umbrina *[[Umbrina canariensis]]*
* Argentininė umbrina *[[Umbrina canosai]]*
* *[[Umbrina capensis]]*
* *[[Umbrina coroides]]*
* *[[Umbrina dorsalis]]*
* *[[Umbrina fusca]]*
* *[[Umbrina fuscolineata]]*
* *[[Umbrina galapagorum]]*
* *[[Umbrina imberbis]]*
* *[[Umbrina lafonti]]*
* *[[Umbrina milliae]]*
* *[[Umbrina reedi]]*
* *[[Umbrina robinsoni]]*
* *[[Umbrina roncador]]*
* Rudoji umbrina *[[Umbrina ronchus]]*
* *[[Umbrina sinaloae]]*
* *[[Umbrina sinuata]]*
* *[[Umbrina steindachneri]]*
* *[[Umbrina striata]]*
* *[[Umbrina tumacoensis]]*
* *[[Umbrina valida]]*
* *[[Umbrina vulgaris]]*
* *[[Umbrina wintersteeni]]*
* Gelsvoji umbrina *[[Umbrina xanti]]*
Sidabriniai kupriai

**Sidabriniai kupriai** (*Argyrosomus*) - kuprių (*Sciaenidae*) šeimos žuvų gentis.

## Rūšys

* Amojos sidabrinis kuprys *[[Argyrosomus amoyensis]]* 
* *[[Argyrosomus beccus]]* 
* *[[Argyrosomus coronus]]* 
* Arabinis sidabrinis kuprys *[[Argyrosomus heinii]]* 
* Australinis sidabrinis kuprys *[[Argyrosomus hololepidotus]]* 
* *[[Argyrosomus inodorus]]* 
* Japoninis sidabrinis kuprys *[[Argyrosomus japonicus]]* 
* Paprastasis sidabrinis kuprys *[[Argyrosomus regius]]* 
* Afrikinis sidabrinis kuprys *[[Argyrosomus thorpei]]*
Afrikiniai kupriai

**Afrikiniai kupriai** (*Atractoscion*) – kuprių (*Sciaenidae*) šeimos žuvų gentis.

## Rūšys
*Afrikinis kuprys *[[Atractoscion aequidens]] * 
*Baltasis sterkinis kuprys *[[Atractoscion nobilis]] *
Klišių–Tyrų miškai

**Klišių-Tyrų miškai** – miškai Klaipėdos rajono savivaldybės teritorijoje.

## Geografija
Prasideda į vakarus nuo Priekulės ir tęsiasi abipus Klaipėdos kanalo iki Klaipėdos miesto ribos. Vakarinis pakraštys siekia Kuršių marias. Plotas 4490 ha, mišku apaugę 1130 ha. Susideda iš Kairinės, Klišių ir Tyrų miškų. 80 % miškų yra valstybinės reikšmės, priklauso Kretingos miškų urėdijai, Pamario girininkijai. Paviršius lygus. apie 1/3 masyvo užima Tyrų pelkė.

Masyve yra Kliošių kraštovaizdžio draustinis, vakariniame pakraštyje – Lužijos botaninis draustinis. Yra retų saugomų augalų ir gyvūnų, daugiausia vandens ir pelkių paukščių. Kliošių kraštovaizdžio draustinyje yra Tyrų pažintinis takas.

## Medynai
Miško augavietės nederlingos normalaus drėgnumo, laikinai įmirkusios ir pelkinės tarpinio tipo. 65 % miškų yra ekosistemų apsaugos II grupės,35 % ūkiniai IV grupės. Kultūrinės kilmės medynų 20 %. pušynų yra 48 %, beržynų 33 %, eglynų 7 %, juodalksnynų 2 %. Jaunuolynai sudaro 25 %, pusamžiai medynai 47 %, bręstantys 17 %, brandūs 11 %. Medynų vidutinis amžius 53 m., bonitetas 11,1, skalsumas 0, 67, tūris 175 m³/ha. Kasmet priauga 3,2 m³/ha.

## Istorija
Tyruose durpės pradėtos eksploatuoti dar XIX a., yra daug senų karjerų. Sovietinės okupacijos metais dauguma miškų naudota karinėms reikmėms. Klišių-Tyrų miškuose prieglobstį rasdavo Kęstučio apygardos Butageidžio rinktinės ir Žemaičių apygardos Šatrijos rinktinės Lietuvos partizanai. Miške iki pat šiol veikia Kairių poligonas.

## Šaltiniai
Ptialinas

**Ptialinas** () – gyvūnų seilių amilazė (alfa amilazė). Skaldo stambias krakmolo molekules į maltozę ir dekstriną. 

Alfa amilazės veikiamas krakmolas skyla į tirpius oligosacharidus (amilodekstrinas, eritrodekstrinas, achrodekstrinas), kurie vėliau skaldomi iki maltozės. Ptialinas skaldo linijiškus α(1,4) glikozidinius ryšius, bet visiškai krakmolo hidrolizei reikia fermento, kuris skaldo šakotąsias krakmolo molekulių dalis. 

Skrandyje seilių amilazę inaktyvuoja skrandžio išskiriama skrandžio rūgštis. Skrandžio sultyse, kurių rūgštingumas yra pH 3,3, o temperatūra 37 °C, ptialinas visiškai inaktyvuojamas per 20 min. Tuo tarpu skrandžio sultyse, kur pH 4,3, 50 % amilazės aktyvumo lieka ir po 150 min.

Tiek krakmolas (ptialino substratas), tiek ptialino katalizės produktai (trumpos iš gliukozės sudarytos grandinės) iš dalies saugo ptialiną nuo skrandžio rūgščių sukeliamos inaktyvacijos. Ptialinas tirpale su pH 3,0 visiškai inaktyvuojamas per 120 min. Pridėjus 0,1 % krakmolo tokiomis pat sąlygomis ptialinas išlaiko 10 % aktyvumo, pridėjus 1,0 % krakmolo po 120 min. lieka 40 % aktyvumo.

## Nuorodos
Algirdas Jurgis Kliučininkas

**Algirdas Jurgis Kliučininkas** (1932 m. lapkričio 20 d. Naujienoje, Krosnos valsčiuje – 2017 m. gruodžio 29 d.) – Lietuvos inžinierius technologas, habilituotas technologijos mokslų daktaras.

## Biografija
1963 m. Maskvoje baigė Tekstilės ir lengvosios pramonės instituto neakivaizdinį skyrių. 1968 m. Kauno politechnikos institute apgynė disertaciją „Audimo staklių virpesių ir triukšmo tyrimai ir priemonės jų mažinimui“, technikos mokslų kandidatas. 1986 m. Maskvos D. Mendelejevo cheminės technologijos institute apgynė disertaciją „Teoriniai pagrindai, metodai ir priemonės užterštumui dulkėmis ir triukšmais kontroliuoti bei mažinti tekstilės pramonėje“, technikos mokslų daktaras.

1953–1963 m. dirbo Tekstilės pramonės institute Kaune. Nuo 1963 m. Kauno politechnikos instituto dėstytojas (nuo 1990 m. Kauno technologijos universitetas) dėstytojas, nuo 1988 m. profesorius.

Lietuvos krikščionių demokratų partijos narys.

## Mokslinė veikla
Tyrimų sritis ergonomikos problemos – oro užterštumo dulkėmis kontrolė, dulkių valymas iš oro, virpesių ir triukšmo mažinimas. 42 išradimų autorius, tarp jų 2 patentai, svarbesni – pjezoelektrinis dulkių analizatorius, įtaisas medžiagos, sudarytos iš mažų dalelių, masei nustatyti, talpinių keitiklių taikymas aplinkos veiksniams tirti.

## Bibliografija
* Ergonomika, 2000 m.

## Šaltiniai
Klojimo teatras

**Klojimo teatras** – teatras Lietuvoje, spektakliai ir koncertai klojimuose lietuvių tautinio atgimimo laikotarpiu, nuo XIX a. pab. iki Pirmojo pasaulinio karo.

## Istorija
Klojimo teatras kilo iš Sodžiaus vaidinimų, davė pradžią slaptiems ir viešiems lietuviškiesiems vakarams. 1918 m. Lietuvai atkūrus nepriklausomybę, klojimo teatras nesunyko, bet
dar labiau išsiplėtė, ypatingai Lenkijos valdytame Vilniaus krašte. 1978–1989 m. Rumšiškėse, Lietuvos liaudies buities muziejuje taip pat vykdavo klojimo teatro vaidinimai. Klojimo teatro spektaklius ir koncertus rengė ir teberengia Punsko ir Seinų apylinkių lietuviai.

Dabartinio Klojimo teatro judėjimas prasidėjo 1983 m. Klaipėdos universiteto ir Petro Bielskio iniciatyva suremontavus apleistą valstiečio sodybos klojimą Agluonėnuose. 1984 m. susilaukė LKP CK aštrių sankcijų kaip feodalinės Lietuvos propaguotojai. 1988 m. liepos 17 d. į pirmąją Lietuvos klojimo teatrų krivūlę (suvažiavimą) Agluonėnuose atvyko jau 9 klojimo teatrai. 1991 m. vasario 12 d. Lietuvos Teisingumo ministerija įregistravo Nr. 25-VO Lietuvos klojimo teatro draugijos įstatus. Iki šiol sušauktos 27 krivūlės žymių kultūros veikėjų tėviškėse – J. Basanavičiaus, M. Valančiaus, kun. Jono Katelės, J. Vaičkaus, Lazdynų Pelėdos, Žemaitės, Tallat-Kelpšų, Jurskių, Maironio, Punsko krašte ir kt. Klojimo teatrams vadovauja beveik išimtinai Klaipėdos universiteto liaudies teatro režisūros absolventai. Remiasi tautodailės kūrybiniais metodais.

## Šaltiniai

* Petras Bielskis. Lietuvos klojimo teatras, 1999 m.
* Vytautas Jakelaitis. Žvilgsnis nuo Medvėgalio. Saulei leidžiantis-toks buvimas drauge, II knyga, 2002 m.

## Nuorodos
* Punsko klojimo teatras
Algirdas Klova

**Algirdas Klova** (1958 m. spalio 26 d. Kaune – 2021 m. liepos 16 d. Vilniuje) – Lietuvos kompozitorius, muzikantas, etnomuzikologas.

## Biografija
1983 m. baigė Lietuvos konservatorijos J. Juzeliūno klasę.

1983–1991 m. Lietuvos radijo garso režisierius. 1984–1988 m. Vilniaus universiteto folkloro ansamblio „Ratilio“ instrumentinės grupės vadovas. 1991–1994 m. radiofono „Vilniaus varpas“ muzikos redaktorius ir laidų vedėjas. Nuo 1992 m. su A. Luniu Tarptautinio instrumentinio folkloro festivalio „Griežynė“ organizatorius. 1995 m. Lietuvos country muzikantų asociacijos įkūrėjas, viceprezidentas, 1996–1999 m. prezidentas. Nuo 2001 m. „Blue grass“ tarptautinės asociacijos narys ir atstovas Lietuvai. 1980 m. įkūrė country muzikos grupę „Kikilis“, iki 1985 m. jai vadovavo, 1988 m. įkūrė folkloro ansamblį „Vydraga“, buvo jo vadovas. 1996 m. subūrė „Country Blues Session Band“, kuris 1999 m. konkurse „Country Europa Mrągowo“ laimėjo II premiją. *Folk-jazz*, *[[world music]]* vienas pirmųjų propaguotojų Lietuvoje.

## Kūryba
Koncertavo Lietuvoje ir užsienyje kaip solistas ir su ansambliais, dalyvaudavo festivaliuose, projektuose. Svarbiausi kūriniai: sonata koncertas birbynei ir fonogramai, koncertas smuikui ir orkestrui (abu 1983 m.), kamerinė simfonija „Įspūdžiai“ kameriniam orkestrui (1984 m.), styginių kvartetas „Viltis“ (1986–1998 m.), ciklas fortepijonui „Šešiolika rugsėjo dienų“ (1994 m.), mažoji kantata balsui ir kameriniam ansambliui „Toj žvaigždelė rytmetėlė“ (1985–1998 m.), ciklas moters balsui ir fortepijonui „Ryto vandens spalva“ (1991 m., žodžių autorius Liudvikas Jakimavičius), oratorija sopranui, kameriniam chorui, senovės muzikos instrumentiniam ansambliui ir šokėjams „Miškų žaidimai“ (1987 m.), „Biržų krašto meilės dainos“ (1990 m., ž. iš J. Janonio ir Marijos Janonienės rinkinio „Biržų krašto tautosaka“), Trys giesmės Marijai (1989–1992 m.) ir „Sadauto kupole rože“ mišriam chorui (1993 m.), ciklas mišriam chorui „The Garden of Love“ (1999 m., ž. Viljamas Bleikas), kūriniai vaikams, tarp jų – „Kalėdų dainos“ (1988 m.), „Velykų dainos“ (1989 m.), „Liūdno rudens dainos (Vėlinių dainos)“ vaikų balsams ir autentiškiems liaudies muzikos instrumentams (1999 m.), „Skaičiuotės vaikų chorui“ (1995 m., visų žodžiai liaudies). Kūrybai būdingas melodingumas, improvizaciškumas, joje gausu liaudies muzikos elementų, yra ir minimalizmo bruožų. Sudarė ir išleido daugiau kaip 10 lietuvių muzikos folkloro rinkinėlių.

## Bibliografija
* JAV fidlerių melodijos, 2000 m.
* JAV vaikų dainos, 2002 m.

## Šaltiniai
Boleslovas Klova

**Boleslovas Klova** (1927 m. lapkričio 18 d. Tirkšliuose, Mažeikių apskritis – 1986 m. gegužės 26 d. Kaune) – Lietuvos dailininkas monumentalistas.

## Biografija
Brolis Vytautas Klova, sūnus Algirdas Klova.

1945 m. baigė Mažeikių gimnaziją, 1951 m. Kauno taikomosios ir dekoratyvinės dailės instituto Freskos-mozaikos studiją. 1950–1964 m. dėstė Kauno vidurinėje dailės mokykloje, nuo 1964 m. Kauno politechnikos institute, nuo 1976 m. docentas. 1953–1977 m. (su pertraukomis) LSSR dailininkų sąjungos Kauno skyriaus atsakingasis sekretorius.

## Kūryba
Sukūrė mozaikų visuomeniniams interjerams. Ankstyvosioms turėjo įtakos Juozo Mikėno kūryba, būdingas detalus realistinis piešinys, vientisas koloritas („Kompozitoriaus Juozo Gruodžio portretas“, 1953 m.; Juozo Tallat-Kelpšos portretas, 1957 m.; dekoratyvinė kompozicija „Kanklininkė“, 1955 m.). Brandžiuoju kūrybos laikotarpiu sukūrė reljefinių mozaikų, jos pasižymi įvairių medžiagų deriniais, apibendrintu stilizuotu piešiniu, statiška figūrine kompozicija („Gimnastės“, 1971 m.; „Skrydis“, Kauno oro uostas, pastato fasade, 1971 m.). Sukūrė piešinių, pastelių. Nuo 1953 m. dalyvavo parodose, individualios parodos surengtos Kaune 1977 m., po mirties – 1987 m., 1997 m. Kūrinių turi Nacionalinis Čiurlionio dailės muziejus, Lietuvos dailės muziejus.

## Bibliografija
* Lietuvių monumentalioji dekoratyvinė tapyba: freska: sgrafitas: mozaika. – Vilnius: Vaga, 1975. – 126 p.: iliustr.

## Įvertinimas
* 1977 m. LTSR nusipelnęs meno veikėjas

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Sunkaus meno kūrėjas. Mozaikos meistro Boleslovo Klovos 80-mečiui // 7 meno dienos, 2007-11-16, Nr. 777 
* Žmogus tarp žmonių // XXI amžius, Nr. 84 (1581), 2007-11-14
Klovinių akmuo

**Klovinių akmuo** – akmuo su ženklais Utenos rajono savivaldybės teritorijoje, Klovinių kaimo rytinėje dalyje.

## Riedulys
Pilko granito su kvarco gysla riedulys yra 1,4 m ilgio, 1,15 m pločio ir 0,35-0,7 m aukščio. Akmens viršuje iškaltas 28&nbsp;cm dydžio apskritimas su kryžiumi viduryje. Akmens rytinė dalis nuskelta. Vietos gyventojai pasakojo, kad kryžius akmenyje buvo iškaltas matuojant kaimo (ar dvaro) žemę prieš Antrąjį pasaulinį karą. 1971 m. Istorijos institutas (tyrimų vadovas Vytautas Urbanavičius) prie akmens ištyrė 9 m² plotą, archeologinių radinių nerado.

## Šaltiniai
Alexa Internet

**Alexa Internet** – buvo Kalifornijoje įsikūrusi Amazon.com priklaususi bendrovė, teikusi interneto srautų stebėjimų rezultatus. Šios bendrovės svetainėje **Alexa.com** buvo galima pamatyti svetainių populiarumą: pagal labiausiai paplitusias kalbas, Top 500, pagal šalis Top 100. Taip pat galima svetaines palyginti tarpusavyje, pagal pasiekiamumą procentais. 

2022 m. gegužės 1 d. šios bendrovės veikla buvo sustabdyta.

## Lietuvos Top 100

Pagal šią svetainę galima pamatyti 100 populiariausių internetinių svetainių – projektų, kurių dešimtuką 2009 m. spalį sudarė:
# Google.lt – lietuviška Google versija;
# One.lt – pramogų ir socialinių tinklų svetainė;
# Google.com – angliška Google versija;
# Youtube.com – vaizdo peržiūros svetainė;
# Facebook.com – socialinis tinklas;
# Delfi.lt – naujienų portalas;
# Yahoo.com – pramogų ir kitų paslaugų portalas;
# lrytas.lt – naujienų portalas;
# Draugas.lt – pažinčių portalas;
# Wikipedia.org – internetinė enciklopedija.

## Global Top 500
Šioje skiltyje pateikiamos 500 populiariausių pasaulio svetainių. 10 lankomiausių 2009 m. spalį buvo:
# Google.com – angliška Google versija;
# Facebook.com – socialinis tinklas;
# Yahoo.com – pramogų ir kitų paslaugų portalas;
# Youtube.com – vaizdo peržiūros svetainė;
# Live.com – Windows Live Microsoft paieškos svetainė;
# Wikipedia.org – internetinė enciklopedija;
# Blogger.com – tinklaraščių svetainė;
# Msn.com – Microsoft svetainė;
# Baidu.com – kiniška paieškos sistema;
# Yahoo.co.jp – japoniška Yahoo svetainės versija.

## Išnašos
Kluonas

**Kluonas** – ūkio pastatas nupjautiems javams laikyti ir kulti. Būdingas Europos žemdirbių senovės sodyboms.

## Istorija
Lietuvoje kluonas minimas nuo XVI amžiaus. Buvo mediniai, stačiakampio plano. Žemaitijoje kluono plotis buvo 7–9, ilgis 12–30, aukštis 6–9 m, Aukštaitijoje – plotis 7–14, ilgis 10–25, aukštis 5–9 m. Kluono sienos dažniausiai iš lentų, kalamų nedideliais tarpeliais, rečiau iš apvalių rąstų, stogas – šiaudų, keturšlaitis arba dvišlaitis, su gegnėmis. Stovėjo atokiau nuo kitų trobesių.

XIX a. antroje pusėje ir XX a. pr. buvo statomi 4 tipų kluonai. Šiaurinėje ir Vidurio Aukštaitijoje statytas ilgas, stačiakampio plano kluonas su priekluoniu, stogas – gegninės konstrukcijos keturšlaitis ar dvišlaitis, sienos – žemos, įvažiavimas iš šono, viduje skersai pastato buvo plūkto molio laitas, vadinamas grendymu arba klojimu, spragilais kuliamiems javams pakloti, galuose – šalinės javams, šiaudams, šienui laikyti, pelams supilti. Rytų Aukštaitijos kluonas – trumpas ir platus, stačiakampio plano, su išilginėmis šalinėmis, durimis iš galo ir sudėtinga pėdine konstrukcija aukštam stogui laikyti. Žemaitijai būdingas ilgas, siauras, kartais L raidės pavidalo kluonas, dažniausiai su jauja, peludėmis, keturšlaičiu stogu su gegnėmis, su vienu ar dviem įvažiavimais iš šono. Kartais prie vienų durų būdavo pristatomas stulpais paremtas priekluonis su trišlaičiu ar dvišlaičiu stogu. Užnemunės kluonas – stačiakampio plano, aukštomis sienomis, su skersinėmis šalinėmis, kai kada su padanga, pašiūre, maniežine. Stogas – gegninės konstrukcijos, pusvalminis, nuo XX a. stogas dengtas skiedromis arba stiegėmis, durys viename šone vienerios ar dvejos arba abiejuose šonuose dvejos, vienerios priešais kitas. Visų tipų kluonai turi dideles pastoges padargams, malkoms ir kitiems reikmenims laikyti. Prie kluono įrengiama aikštelė – kluoniena, kai kur t. p. vadinama kluonu.

## Šaltiniai
Vilniaus–Kauno geležinkelis

**Vilniaus–Kauno geležinkelis** – elektrifikuota geležinkelio linija, jungianti Vilnių su Kaunu. Nutiesta per šešių savivaldybių teritoriją. Dabar tai intensyviausiai Lietuvoje naudojamas geležinkelio ruožas, visas geležinkelis (išskyrus atkarpą Kauno geležinkelio tunelyje) yra dvikelis.

## Istorija

1859 m. pavasarį linija pradėta tiesti kartu su Peterburgo–Varšuvos geležinkeliu kaip rytinė Lentvario–Virbalio geležinkelio atšaka. 1862 m. kovo 15 d. ja pradėtas traukinių eismas. Tiesiant geležinkelį Kaune ir Paneriuose iškasti tuneliai – pirmieji Rusijos imperijoje geležinkelio tuneliai.

Buvęs dvibėgis geležinkelis, po I pasaulinio karo vienas vėžė buvo nuardyta – dviguba liko tik Kauno–Palemono ir Vilniaus–Lentvario ruožuose. XX a. tarpukariu Vilniaus kraštui esant Lenkijos valdžioje geležinkelis prarado strateginę reikšmę. 1920–1938 m. dėl įtemptų Lietuvos ir Lenkijos santykių eismas Vievio–Lazdėnų tarpstotyje nevyko, tad šios stotys buvo galinės savo valstybėse. 1939 m. Kauno–Vievio ruože traukiniai galėjo išvystyti 120 km/h greitį. 1939 m. Vilniaus kraštas priskirtas Lietuvai, 1940 m. balandį imtas tiesti dvibėgis kelias ruože Lentvaris–Palemonas (75 km), kasdien nutiesiant apie 3 km kelio. panaudojant susiaurintą (vietoje dviejų vėžių palikta viena) Vilniaus–Turmanto geležinkelio ruožą. Užėjus sovietams ruožo svarba vėl išaugo. 1940–1941 m. sandūroje Vilniaus–Kauno maršrutu ėmė važiuoti automotrisės, kurios ruožą įveikdavo per 65 minutes.

1949 m. vasarą tarp Vilniaus ir Kauno pradėjo kursuoti dyzeliniai traukiniai. 1975 m. baigta ruožo elektrifikacija, gruodžio 29 d. pirmą kartą iš Vilniaus į Kauną išvyko elektrinis traukinys. Tai buvo elektrinis traukinys ER9M su numeriu 378, pagamintas Rygos vagonų gamykloje. 1979 m. baigtas elektrifikuoti Naujosios Vilnios–Kauno ir Lentvario–Trakų kelias.

2008 m. gruodžio 24 d. iš Vilniaus į Kauną išvyko pirmasis modernus dviaukštis elektrinis traukinys.

## Keleivių susisiekimas

Dabar linija kiekviena kryptimi kasdien važiuoja 14 dviaukščių elektrinių traukinių Škoda EJ575 (Čekija). Kelionė tarp Vilniaus ir Kauno trunka, priklausomai nuo sustojimų skaičiaus, 60–100 min. Atskiromis linijos atkarpomis naudojasi ir kitomis kryptimis (iš Vilniaus į Klaipėdą, Trakus ar Varėną) važiuojantys keleiviniai traukiniai.

## Stotys

Didesnės geležinkelio stotys linijoje:
* Vilniaus geležinkelio stotis
* Panerių geležinkelio stotis
* Lentvario geležinkelio stotis
* Vievio geležinkelio stotis
* Žaslių geležinkelio stotis
* Kaišiadorių geležinkelio stotis
* Pravieniškių geležinkelio stotis
* Palemono geležinkelio stotis
* Kauno geležinkelio stotis

## Incidentai
* 1975 m. balandžio 4 d. Žasliuose įvyko geležinkelio katastrofa;
* 1994 m. lapkričio 6 d. netoli Vievio buvo susprogdintas Bražuolės geležinkelio tiltas.

## Galerija

Vilnius Railway Station.jpg|Vilniaus geležinkelio stotis
Kaisiadoriu stotis.JPG|Kaišiadorių geležinkelio stotis
Kaunas train station.jpg|Kauno geležinkelio stotis


## Šaltiniai
Katalinos

**Katalinos** (*Anisotremus*) - ešerių kriuksių (*Haemulidae*) šeimos žuvų gentis.

## Rūšys
* *[[Anisotremus caesius]]* 
* Juodoji katalina *[[Anisotremus davidsonii]]* 
* Panaminė katalina *[[Anisotremus dovii]]* 
* *[[Anisotremus interruptus]]* 
* *[[Anisotremus moricandi]]* 
* Ramiojo vandenyno katalina *[[Anisotremus pacifici]]* 
* Peru katalina *[[Anisotremus scapularis]]*  	 
* Surinaminė katalina *[[Anisotremus surinamensis]]* 
* *[[Anisotremus taeniatus]]* 
* Virgininė katalina *[[Anisotremus virginicus]]*
Ronkos

**Ronkos** (*Haemulon*) – ešerių kriuksių (*Haemulidae*) šeimos žuvų gentis.

## Rūšys
* Baltoji ronka *[[Haemulon album]]*
* Auksadryžė ronka *[[Haemulon aurolineatum]]*
* Juodoji ronka *[[Haemulon bonariense]]*
* *[[Haemulon boschmae]]*
* *[[Haemulon carbonarium]]*
* *[[Haemulon chrysargyreum]]*
* *[[Haemulon flaviguttatum]]*
* Geltondryžė ronka *[[Haemulon flavolineatum]]*
* Didžioji ronka *[[Haemulon macrostomum]]*
* *[[Haemulon maculicauda]]*
* *[[Haemulon melanurum]]*
* Plokščioji ronka *[[Haemulon parra]]*
* Paprastoji ronka *[[Haemulon plumierii]]*
* *[[Haemulon schrankii]]*
* Melsvadryžė ronka *[[Haemulon sciurus]]*
* *[[Haemulon scudderii]]*
* *[[Haemulon serrula]]*
* *[[Haemulon sexfasciatum]]*
* *[[Haemulon squamipinna]]*
* *[[Haemulon steindachneri]]*
* *[[Haemulon striatum]]*


File:French Grunt.jpg|Geltondryžė ronka *[[Haemulon flavolineatum]]* 
File:Haemulon album.jpg|Baltoji ronka *[[Haemulon album]]*
Klušino mūšis

**Klušino mūšis** – Abiejų Tautų Respublikos ir Rusijos kariuomenių mūšis, vykęs 1610 m. liepos 4 d. prie Klušino į rytus nuo Viazmos (dab. Smolensko sritis) vienas 1605–1618 m. ATR-Maskvos karo susirėmimų.

1609 m. rugsėjį ATR kariuomenė, vadovaujama Zigmanto Vazos, įsiveržė į Rusiją ir apgulė Smolenską. Rusijos caras Vasilijus Šuiskis Smolenskui gelbėti suorganizavo dideles pajėgas (apie 30 tūkst. karių), kuriose taip pat buvo švedų generolo Jakobo de la Gardie vadovaujami švedai (apie 5 tūkst. -7 tūkst. karių). ATR priešininkui sulaikyti pasiuntė apie 7 tūkst. karių, vadovaujamų Stanislovo Žolkievskio. 1610 m. birželio 4 d. – kariuomenės susirėmė ties Klušino kaimu. Mūšis pasibaigė įspūdinga Respublikos pergale, nors rusų pusė ir turėjo didžiulę kiekybinę persvarą.

## Mūšis

Abiejų Tautų Respublikos kariuomenė, su 6556 raiteliais (iš jų 5556 husarai), vadovaujant Lenkijos lauko etmonui Stanislovui Žolkievskiui po naktinio žygio, prieš pat aušrą pasiekė Maskvos-švedų stovyklą. Maskvos kariuomenę sudarė apie 30 000 žmonių. Jai vadovavo Dmitrijus Šuiskis. Švedijos kariuomenė, vadovaujama Jakobo de la Gardie, turėjo apie 5000-7000 žmonių. S. Žolkievskis negalėjo pilnai išnaudoti netikėtumo faktoriaus. Kad pasiektų priešo stovyklą dar turėjo įveikti jų kelyje buvusį palisadą ir nedidelį kaimą. Švintant, kol S. Žolkievskio vyrai išmušė tarpus palisade ir padegė kaimą, Maskvos ir švedų pajėgos pradėjo rikiuotis į kovos rikiuotę. Pirmiausia buvo atakuoti Maskvos raiteliai dešiniajame flange. Atlikti puolimo iš šono nebuvo galimybės. Buvo atakuojama tiesiog iš priekio. Kai kurie daliniai puolė net 8 ar 10 kartų. Palisadas buvo tik dalinai išardytas, kas labai trukdė husarų puolimui. Pro tarpus glaudžioje rikiuotėje tilpo tik 10 žirgų, dėl ko husarai negalėjo pulti jiems įprastoje plačioje formuotėje. Švedų pėstininkai su šautuvais, buvo apsaugoti palisado ir jų puolimas pareikalavo daug nuostolių. Nepaisant to Maskvos raiteliai pradėjo krikti. D. Šuiskis įsakė pulti Jakobo de la Gardie kavalerijai. Tačiau raitelių taktika prijojus iššauti ir apsisukus vietoje atsitraukti naujam užsitaisymui baigėsi katastrofa. Lenkų husarai sutriuškino junginį puldami ietimis jų atsitraukimo momentu.

Maskvos kavalerija pradėjo bėgti. Kaip tik tuo metu į mūšį atvyko kelyje užtrukęs nedidelis S. Žolkievskio pėstininkų būrys ir jų dvi patrankos. Patrankų ugnis išmušė tarpus palisade ir patyrus nuostolių privertė atsitraukti ten įsitvirtinusius švedų samdinius pėstininkus. Švedų kavalerijai kartu su vadais pabėgus iš mūšio lauko, pėstininkai atsitraukė į įtvirtintą stovyklą. Apleisti savo vadų ir Maskvos, pavieniui ar grupėmis, švedų samdiniai pradėjo perbėginėti į ATR pusę. Kai švedų vadai grįžo, buvo jau per vėlu. Jie buvo priversti derėtis dėl pasidavimo.

Pergalė Abiejų Tautų Respublikos kariuomenei atvėrė kelią į Maskvą. Jau rugpjūčio 27 d. S. Žolkievskis susitarė su Rusijos bojarinais, vadinamąja Septynių bojarinų vyriausybe, kad Rusijos caru taps Abiejų Tautų Respublikos valdovo sūnus Vladislovas Vaza.

## Šaltiniai

## Nuorodos
Saldžialūpiai

**Saldžialūpiai** (*Plectorhinchus*) - ešerių kriuksių (*Haemulidae*) šeimos žuvų gentis.

## Rūšys
* *[[Plectorhinchus albovittatus]]* 
* *[[Plectorhinchus celebicus]]* 
* Ceiloninis saldžialūpis *[[Plectorhinchus ceylonensis]]* 
* Dėmėtasis saldžialūpis *[[Plectorhinchus chaetodonoides]]* 
* Auksadryžis saldžialūpis *[[Plectorhinchus chrysotaenia]]* 
* *[[Plectorhinchus chubbi]]* 
* Dėmėtasis saldžialūpis *[[Plectorhinchus cinctus]]* 
* Rudadryžis saldžialūpis *[[Plectorhinchus diagrammus]]* 
* Gelsvasis saldžialūpis *[[Plectorhinchus flavomaculatus]]* 
* Juodadėmis saldžialūpis *[[Plectorhinchus gaterinus]]* 
* Platusis saldžialūpis *[[Plectorhinchus gibbosus]]* 
* Daugiadryžis saldžialūpis *[[Plectorhinchus goldmanni]]* 
* *[[Plectorhinchus harrawayi]]* 
* *[[Plectorhinchus lessonii]]* 
* Dryžasis saldžialūpis *[[Plectorhinchus lineatus]]* 
* *[[Plectorhinchus macrolepis]]* 
* *[[Plectorhinchus macrospilus]]* 
* Viduržemio jūros saldžialūpis *[[Plectorhinchus mediterraneus]]* 
* *[[Plectorhinchus multivittatus]]* 
* *[[Plectorhinchus obscurus]]* 
* Zebrinis saldžialūpis *[[Plectorhinchus paulayi]]* 
* Upėtakinis saldžialūpis *[[Plectorhinchus pictus]]* 
* Taškuotasis saldžialūpis *[[Plectorhinchus picus]]* 
* Kreivadryžis saldžialūpis *[[Plectorhinchus plagiodesmus]]* 
* Baltadryžis saldžialūpis *[[Plectorhinchus playfairi]]* 
* Daugiadryžis saldžialūpis *[[Plectorhinchus polytaenia]]* 
* Uolinis saldžialūpis *[[Plectorhinchus schotaf]]* 
* Purvadėmis saldžialūpis *[[Plectorhinchus sordidus]]* 
* *[[Plectorhinchus umbrinus]]* 
* *[[Plectorhinchus unicolor]]* 
* *[[Plectorhinchus vittatus]]* 

File:Plectorhinchus punctatissimus by NPS.jpg|*[[Plectorhinchus punctatissimus]]* 
File:Plectorhinchus polytaenia.jpg|Daugiadryžis saldžialūpis *[[Plectorhinchus polytaenia]]* 
File:Plectorhinchus gaterinus by Line1.jpg|Juodadėmis saldžialūpis *[[Plectorhinchus gaterinus]]* 
File:Plectorhinchus lineatus.jpg| Dryžasis saldžialūpis *[[Plectorhinchus lineatus]]* 
File:Plectorhinchus orientalis by NPS.jpg|*[[Plectorhinchus orientalis]]* 
File:Plectorhinchus picus.jpg|Taškuotasis saldžialūpis *[[Plectorhinchus picus]]*
Ramunė Kmieliauskaitė

**Ramunė Aldona Kmieliauskaitė** (1960 m. birželio 22 d. Vilniuje – 2020 m. gegužės 13 d. ten pat) – Lietuvos grafikė, akvarelininkė.

## Biografija
Tėvas Antanas Kmieliauskas. 1984 m. baigė grafiką Lietuvos dailės institute.
Nuo 1992 m. Lietuvos akvarelininkų grupuotės AQUA narė.

Palaidota Antakalnio kapinėse, Menininkų kalnelyje.

## Kūryba
Kūrė daugiausia akvareles, ryški senovės kinų ir japonų, impresionistų ir postimpresionistų kūrybos įtaka. Sukūrė savitą stilių: akvarelės panašios į arabeskas, būdingi šiltų ir šaltų tonų deriniai, virpantys arba spontaniški peršviečiami potėpiai, įvairios faktūros, laisva kompozicija, vyrauja augalų, dažniausiai gėlių motyvai. Sukūrė estampų, ekslibrisų. Akvarelėmis iliustravo knygų (Silvija Laurenčikaitė. Mano laiko spalvos, 1999 m., kt.).

Nuo 1984 m. dalyvavo parodose Lietuvoje ir užsienyje, individualios parodos:
* Vilnius – 1990–1993 m., 1996 m. su tėvu, 1999 m., 2000 m., 2004 m.
* Kaunas – 1997 m.
* Čikaga – 1990 m.
* Vetlanda, Švedija – 1994 m.
* Alesundas – 1995 m.
* Česky Krumlovas – 2005 m.
* Ryga – 2005 m.

Kūrinių turi Lietuvos ir užsienio muziejai.

## Šaltiniai
Paprastosios nernės

**Paprastosios nernės** (*Pomadasys*) - ešerių kriuksių (*Haemulidae*) šeimos žuvų gentis.

## Rūšys
**[[Pomadasys aheneus]]*      
**[[Pomadasys iamanensis]]*     
*Sidabrinė nernė *[[Pomadasys argenteus]]*   
*Mėlynskruostė nernė *[[Pomadasys argyreus]]*  
**[[Pomadasys auritus]]*  
**[[Pomadasys bayanus]]*   
**[[Pomadasys bipunctatus]]*     
**[[Pomadasys branickii]]*   
*Smulkiadėmė nernė *[[Pomadasys commersonnii]]*  
**[[Pomadasys corvaaeformis]]* 
**[[Pomadasys crocro]]*   
**[[Pomadasys empherus]]*     
*Šakotoji nernė *[[Pomadasys furcatus]]*  
**[[Pomadasys guoraca]]*   
*Sidabrinė dryžoji nernė *[[Pomadasys hasta]]*   
**[[Pomadasys incisus]]*      
*Ilgapelekė nernė *[[Pomadasys jubelai]]*   
*Eiliadėmė nernė *[[Pomadasys kaakan]]*      
**[[Pomadasys laurentao]]*   
**[[Pomadasys macracanthus]]*   
*Margoji nernė *[[Pomadasys maculatus]]*  
*Strazdanotoji nernė *[[Pomadasys multimaculatum]]*   
*Alyvinė nernė *[[Pomadasys olivaceus]]*     
**[[Pomadasys panamensis]]*  
**[[Pomadasys perotaei]]*      
**[[Pomadasys punctulatus]]*      
**[[Pomadasys quadrilaeatus]]*      
**[[Pomadasys ramosus]]*     
**[[Pomadasys rogerii]]*      
**[[Pomadasys schyrii]]*     
*Nykštukinė nernė *[[Pomadasys striatus]]*   
**[[Pomadasys stridens]]*  
*Paprastoji nernė *[[Pomadasys suillus]]*     
**[[Pomadasys taeniatus]]*      
**[[Pomadasys trifasciatus]]*      
**[[Pomadasys unimaculatus]]*
Jeronimas Kmieliauskas

**Jeronimas Kmieliauskas** (g. 1928 m. rugsėjo 30 d. Olendernėje, Butrimonių valsčius, Alytaus apskr. – 2008 m. gruodžio 12 d. Šiauliuose) – Lietuvos tapytojas.

## Biografija
Brolis Antanas Kmieliauskas. 1948–1950 m. mokėsi Kauno meno mokykloje. 1960 m. baigė monumentaliąją tapybą Lietuvos dailės institute. 1960–1988 m. Šiaulių pedagoginio instituto dėstytojas, 1977–1978 m. Piešimo katedros vedėjas, nuo 1981 m. docentas. Nacionalinės premijos laureatas.

Jaronimas Kmieliauskas mirė 2009 metų sausio mėnesį.

## Kūryba
Nutapė žanrinių kompozicijų, kuriose vaizdavo kaimo žmogaus gyvenimą, perteikė peizažo nuotaiką, („Močiutės vasara“ 1996 m.), kompozicijų su arkliais („Arkliai“ 1984 m., „Arklių girdymas“ 2001 m.), istorinės tematikos paveikslų („Vytis“ 2001 m.), portretų („Dailininkas Arvydas Kmieliauskas“, „Autoportretas“, abu 1986 m.), peizažų („Gluosniai po šalnų“ 2002 m.). Paveikslams būdingos prislopintos spalvos, minkšta akvareliška tapysena, žalsvai sidabrinė spalvų gama, primenanti J. Vienožinskio tapybą. Sukūrė sienų tapybos ir metalo plastikos kompozicijų visuomeninių pastatų interjeruose ir eksterjeruose, piešinių, akvarelių.

Nuo 1961 m. dalyvauja parodose, penkios individualios parodos surengtos Lietuvoje ir užsienyje, 2001 m. Kelne su dukterimi E. Kmieliauskaite-Miltiniene.

## Mokslinė veikla
Pagrindinės mokslinių metodinių darbų temos: vaikų dailės ir estetinis lavinimas bei mokymas; piešimo, lipdymo, aplikacijos konstravimo ir dekoratyvinio piešimo sričių kritika ir jų mokymo metodika. Parašė 20 dailės pedagogikos leidinių.

## Bibliografija
* Konstrukcinis – sąlyginis piešimas pradinėse klasėse, 1966 m.
* Daiktų ir figūrų piešimas, 1982 m.
* Lipdymas vaikų darželyje, 1983 m.
* Žmogaus piešimas, 1995 m.

## Šaltiniai
Theuns Jordaan

**Tėnsas Jordanas** (, 1971 m. sausio 10 d. Rytų Kape, Pietų Afrikoje – 2021 m. lapkričio 17 d.) – Pietų Afrikos dainininkas ir dainų autorius.

Šis dainininkas buvo vienas sėkmingiausių artistų Pietų Afrikos muzikinėje scenoje. Du jo albumai tapo platininiais.

## Diskografija

### Albumai

* Vreemde stad (1999)
* Tjailatyd (2002)
* Seisoen (2005)
* Grootste Treffers (2007)
* Bring Jou Hart – met Juanita Du Plessis (2008)
* Driekuns (2009)
* Kouevuur – Die musiek van Koos Du Plessis(2009)

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Petras Blastus Kmita

**Petras Blastus Kmita** (apie 1560 m. – apie 1629 m. Liubčia prie Naugarduko) – Lietuvos spaustuvininkas.

## Biografija
1598 m. pamokslininkas Kėdainių arijonų maldos namuose. apie 1600 m. atvyko į Vilnių, iki 1611 m. dirbo savo uošvio Jono Karcano spaustuvėje. Po J. Karcano mirties paveldėjęs dalį turto įkūrė nuosavą spaustuvę Vilniuje, išleido kelis arijoniškus spaudinius. Dėl konkurencijos ir arijonų persekiojimo 1612 m. spaustuvę perkėlė į Liubčią. 1618 m. lankėsi arijonų centre Rakove, paliko lietuvišką įrašą arijonų istoriko A. Lubienieckio albume. Parašė epigramą lenkų kalba, išsp. S. Rysinskio knygoje „Alegorija“ (*Przypowieści*). Jo spaustuvė veikė iki 1654 m.

## Šaltiniai
Aleksandras Kmitas

**Aleksandras Kmitas** (g. 1940 m. balandžio 23 d. Svilonėliai, Karmėlavos valsčius) – Lietuvos agronomas daržininkas, biomedicinos mokslų daktaras.

## Biografija
1967 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją. 1975 m. žemės ūkio mokslų kandidatas.

Nuo 1968 m. Lietuvos žemės ūkio akademijos dėstytojas, 1990–2000 m. Namų ūkio ir sodininkystės katedros vedėjas, nuo 1979 m. docentas.

Mokslinės ir pedagoginės veiklos sritis – daržovių auginimo technologijos.

## Bibliografija
* Prekinių svogūnų auginimas, su kitais, 1974 m.
* Lauko daržovių auginimas, su kitais, 1978 m.
* Mažai paplitusių daržovių ir grybų auginimas, su kitais, 1992 m.
* Kultūrinių grybų auginimas, su kitais, 1996 m.

## Šaltiniai
Kauno aidas

**Kauno aidas** – Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdžio laikraštis, leistas nuo 1988 m. rugpjūčio 1 d. iki 1997 m. Kaune.

## Istorija
Iki 1991 m. „Kauno aido“ 9 numeriai ėjo kaip Lietuvos Sąjūdžio Kauno tarybos (zonos) leidinys lietuvių bei rusų kalbomis. 1988–1994 m. buvo leidžiamas 2-3 kartus per mėnesį, nuo 1995 m. – nereguliariai. Tiražas 1988 m. – 10 000 egz., 1995 m. – 3800 egz.

## Redaktoriai
* Vidmantas Valiušaitis – 1988–1989 m.
* Rolandas Paulauskas – 1989–1990 m.
* Kęstutis Kasparas – 1991–1992 m.
* Gintautas Genys – 1992 m.
* Pranciškus Abelkis – 1993–1996 m.

## Šaltiniai
Ona Knapkytė

**Ona Knapkytė-Juknevičienė** (1919 m. kovo 15 d. Kaunas – 2008 m. kovo 13 d. Vilnius) – Lietuvos teatro aktorė.

## Biografija
Vyras Romualdas Juknevičius. Baigė Kauno Maironio gimnaziją. 1941–1946 m. Vilniaus dramos teatro (iki 1944 m. Vilniaus miesto teatras), 1946–1948 m. Žemaičių teatro Telšiuose, 1948–1952 m. Klaipėdos dramos, 1952–1953 m. Kauno muzikinio dramos, 1953–1969 m. Lietuvos dramos teatro aktorė. Po sunkios stuburo traumos buvo priversta palikti teatro sceną, daugiau dirbo televizijoje ir radijuje.

## Kūryba
Sukūrė daugiau kaip 90 daugiausia charakterinių vaidmenų teatre, kino ir televizijos filmuose, radijo teatre, įgarsino apie 400 animacinių filmų.

## Vaidmenys teatre
* Merčiutkina – Antonas Čechovas. Jubiliejus, 1945 m.
* Fiokla – Nikolajus Gogolis. Vedybos, 1947 m.
* Nadia – Aleksandras Ostrovskis. Augintinė, 1948 m.
* Tania – Aleksejus Arbuzovas. Tania, 1950 m.
* Sonia – Antonas Čechovas. Dėdė Vania, 1954 m.
* Linda – Arturas Mileris. Komivojažerio mirtis, 1959 m.
* Lizaveta – Ivanas Turgenevas. Mėnuo kaime, 1962 m.
* Eugenija – Slavomiras Mrožekas. Tango, 1967 m.
* Ponia Šanel – Bernaras Koltesas. Koko, 1999 m., tarptautinis festivalis „In Vogue“

## Vaidmenys kine
* Sauliaus motina – Sodybų tuštėjimo metas, 1976 m., rež. Almantas Grikevičius
* Augustinienė – Arkliavagio duktė, 1981 m., rež. Algimantas Puipa
* Mis Buk – Anglų valsas, 1982 m., pagal Dž. Golvortį, rež. Gytis Lukšas
* Močiūtė – Jo žmonos išpažintis, 1984, rež. Almantas Grikevičius
* Veik pagal situaciją, 1984 m., rež. Ivanas Gorobecas, Odesos kino studija
* Kalnų Senelė – Elektroninė senelė, 1985 m., pagal R. Bredberį, rež. – Algimantas Puipa
* Parodų rūmai, 1987 m., rež. Marijonas Giedrys, Andrius Šiuša
* Vaikai iš "Amerikos" viešbučio, 1990 m., rež. Raimundas Banionis
* Seks pasaka , 1992 m., rež. Jelena Nikolajeva.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Apie Ona Knapkytę
Saduto

**„Saduto“** – vienintelis Londono lietuvių folkloro ansamblis, veikiantis nuo 2005 metų. Tikslas – Didžiosios Britanijos lietuvių tarpe išlaikyti tautos kultūrą ir papročius. Ansamblio vadovai Ligita ir Kostas Malinauskai.

## Įkūrimas

2005-ųjų metų kovo mėnesį, suburti pirmo Didžiosios Britanijos Lietuvių Sąjungos (DBLS ) skyriaus pirmininkės Onos Dobrovolskienės, pirmą kartą būsimo kolektyvo nariai susirinko padainuoti Londono Šv. Kazimiero bažnyčios svetainėje. Taip gimė mintis burtis į folklorinį ansamblį.

Pirmasis kolektyvo pasirodymas įvyko Sekminių šventėje Didžiosios Britanijos Lietuvių Sodyboje . 2005-aisiais po vasaros atostogų vėl susirinkus į repeticiją, buvo nutarta pasivadinti Didžiosios Britanijos Lietuvių bendruomenės folkloriniu ansambliu „Saduto“.

## Veikla

Kolektyvą sudaro 25 Londone gyvenantys lietuviai atvykę iš įvairių Lietuvos vietų. Ansamblio nariai dainuoja ir groja lietuvių liaudies instrumentais. Pastaroji veikla pagal liaudies papročius palikta vyrams. Kolektyvo narės – moterys atsakingos už liaudies dainas, be to, jos taip pat pritaria įvairiais mažesniais, ritmą palaikančiais instrumentais.

Ansamblis atlieka įvairių Lietuvos regionų etnografinius kūrinius to krašto tarme, kad jie išliktų tokie, kokie buvo užrašyti ir išsaugoti senesnių kartų. Atsisakoma stilizuoto, pagal madą sukurto kostiumo. Ansamblis renkasi artimą liaudiškam, XIX a. dėvėtam, valstiečių išeiginį rūbą atkartojančiam apdarui, atspindinčiam įvairius regionus.

"Saduto" kolektyvas koncertuoja lietuvių Sodyboje Londone, bendruomenės rengiamuose valstybinių švenčių minėjimuose. Ansamblis taip pat dalyvauja moksleivių šventėse, ruošia vakarones, talkina ambasados renginiuose. Kolektyvas kviečiamas koncertuoti į Lietuvą ir į Didžiosios Britanojos miestus.

Šaltinis: Didžiosios Britanijos Lietuvių Sąjunga
Antanas Pranas Kneižys

**Antanas Pranas Kneižys** (1893 m. birželio 25 d., senuoju stiliumi birželio 12 d. Mediniškiai, Rozalimo valsčius – 1970 m. lapkričio 11 d. Našua, Naujasis Hampšyras) – JAV lietuvių spaudos darbuotojas.

## Biografija
1909–1911 m. dirbo Panevėžio teisme. 1911 m. emigravo į JAV. Gyveno Bostone. 1915-1917 m. laikraščio „Žvirblis“, 1915–1922 m. laikraščio „Darbininkas“ sekretorius ir administratorius, 1926–1951 m. redaktorius. 1922–1926 m. mokėsi Sufolko (Masačiusetso valstija) teisės mokykloje. Nuo 1934 m. Bostone vadovavo lietuvių radijo valandai. Šv. Juozapo lietuvių darbininkų sąjungos sekretorius, dalyvavo „Lietuvos vyčių“, Amerikos darbo federacijos veikloje. 

## Šaltiniai
Giedružė

**„Giedružė“** – folklorinis Neringos ansamblis.

2002 m. 20 Nidos atlikėjų susibūrė į ansamblį „Giedružė“ (vadovė Audronė Buržinskienė).

Ansamblio repertuare – Mažosios Lietuvos dainos, šokiai, instrumentinė muzika. „Giedružė“ taip pat šiuolaikiškai interpretuoja autentiškas Liudviko Rėzos dainas.

Kolektyvas Neringoje rengia kasmetinį tarptautinį folkloro festivalį „Tek saulužė ant maračių“. Parengė programą Kuršių nerijos etnokultūros istorijos tema: „Kuršių kiemas“ (2003, 2004 m.). Dalyvavo tarptautiniame folkloro festivalyje „Parbėg laivelis“ (2004 m. Klaipėda), taip pat tarptautinėse turizmo parodose: „C M T‘ 04“ (Štutgardas, Vokietija 2004 m.), „VIVATTUR‘04“ (Vilnius, Lietuva 2003; 2004 m.).

## Įvertinimas

* „Aukso paukštė“ nominacijoje „Geriausias krašto  folkloro ansamblis ir vadovas“ (2012)
* Martyno Liudviko Rėzos premija (2016)

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Nidos kultūros ir turizmo informacijos centras „Agila“. Meno kolektyvai. Folkloro ansamblis „GIEDRUŽĖ“
Jurgis Viščakas

**Jurgis Viščakas** (1927 m. balandžio 18 d. Vilniuje – 1990 m. rugpjūčio 13 d. Vilniuje) – Lietuvos fizikas, fizikos ir matematikos mokslų daktaras, akademikas.

## Biografija
1941–1944 m. mokėsi Vilniaus 1-oje gimnazijoje, 1944–1946 m. Vilniaus suaugusiųjų gimnazijoje. 1945–1946 m. Vilniaus universiteto (VU) Fizikos ir matematikos fakulteto laisvasis klausytojas, išlaikė pirmo kurso egzaminus ir 1946 m. įstojo į antrą kursą. 1946–1950 m. dirbo vyr. laborantu. 1950 m. baigė VU.

1950–1977 m. dėstė VU: 1950–1951 m. Bendrosios fizikos katedros asistentas, 1951–1960 m. Eksperimentinės fizikos katedros vyresnysis dėstytojas. 1959 m. apgynė fizikos ir matematikos mokslų kandidato disertaciją (vadovas Povilas Brazdžiūnas). 1960–1965 m. ir 1968–1977 m. VU Puslaidininkių fizikos katedros vedėjas, nuo 1963 m. docentas, 1970 m. profesorius. 1964–1965 m. VU Fizikos ir matematikos fakulteto bei Fizikos fakulteto (suformuotas 1965 m.) dekanas. 1965–1966 m. stažavo Prahos universitete. 1968 m. Baltarusijos universitete apgynė fizikos ir matematikos mokslų daktaro disertaciją. Nuo 1972 m. LSSR mokslų akademijos narys korespondentas, 1976 m. išrinktas tikruoju nariu. 1977–1985 m. Fizikos instituto direktorius, nuo 1979 m. dar ir lazerinės optoelektronikos skyriaus vedėjas.

Skaitė paskaitas Berlyno, Magdeburgo (VDR), Prahos (Čekoslovakija), Krokuvos, Lodzės (Lenkija) aukštosiose mokyklose. Nuo 1965 m. „Lietuvos fizikos rinkinio“ redaktorių kolegijos narys. 1972 m. išrinktas Lietuvos fizikų draugijos tarybos nariu. Nuo 1975 m. Lietuviškosios tarybinės enciklopedijos mokslinis konsultantas. Palaidotas Antakalnio kapinėse.

## Mokslinė veikla
Puslaidininkių fotolaidumo tyrimų Lietuvoje pradininkas, vienas iš naujų lazerių kūrimo ir panaudojimo moksle ir technikoje iniciatorių. 454 mokslinių publikacijų bei 12 išradimų autorius ir bendraautoris.

## Bibliografija
* Elektronų statistika ir šuoliai puslaidininkiuose / Juozas Vidmantis Vaitkus, Jurgis Viščakas. – Vilniaus valstybinis universitetas, 1976. – 218 p.: iliustr.

## Įvertinimas
* 1970 m. LSSR valstybinė premija (už darbų ciklą „Didelės varžos puslaidininkių fotolaidumas“) 
* 1977 m. LTSR nusipelnęs mokslo veikėjas

## Šaltiniai
Šiaurės Rytų Žemė

**Šiaurės Rytų Žemė** () – sala Arkties vandenyne, Norvegijai priklausančiame Svalbardo salyne. Yra į šiaurės rytus nuo Špicbergeno salos, atskirta Hinlopeno sąsiauriu. Plotas 14 443 km². Didžiąją salos dalį dengia ledo kepurės: Ausfona ir Vesfona. Likusiuose plotuose vyrauja tundra. Jūrų vėplių gulyklos. Šiaurės Rytų Žemė negyvenama.

## Išnašos
Boridija

**Boridijos** (*Boridia*) – ešerių kriuksių (*Haemulidae*) šeimos žuvų gentis.

## Rūšys
* Boridija (*Boridia grossidens*)

## Nuorodos
* ''Boridia grossidens''
*
Afrikinė nernė

**Afrikinės nernės** ({*Brachydeuterus*) – ešerių kriuksių (*Haemulidae*) šeimos žuvų gentis.

## Rūšys
* **Afrikinė nernė** *[[Brachydeuterus auritus]]*

## Nuorodos
* ''Brachydeuterus auritus''
Torotas

**Torotai** (*Genyatremus*) – ešerių kriuksių (*Haemulidae*) šeimos žuvų gentis.

## Rūšys
* Torotas *[[Genyatremus luteus]]*

## Nuorodos
* ''Genyatremus luteus''
Čulitės

**Čulitės** (*Xenichthys*) - ešerių kriuksių (*Haemulidae*) šeimos žuvų gentis.

## Rūšys
* Čulitė *[[Xenichthys agassizii]]*
* *[[Xenichthys rupestris]]*
* Ilgapelekė čulitė *[[Xenichthys xanti]]*
Salemos

**Salemos** (*Xenistius*) - ešerių kriuksių (*Haemulidae*) šeimos žuvų gentis.

## Rūšys
Gentyje išskiriamos dvi rūšys:

* Kaliforninė salema *[[Xenistius californiensis]]*
* Peru salema *[[Xenistius peruanus]]*

## Šaltiniai
Konodonai

**Konodonai** (*Conodon*) – ešerių kriuksių (*Haemulidae*) šeimos žuvų gentis.

## Rūšys
* Didžiaakis konodonas *[[Conodon macrops]]*
* Dryžasis konodonas *[[Conodon nobilis]]*
* *[[Conodon serrifer]]*