open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Urbonas V

**Palaimintasis Urbonas V** (pasaulietinis vardas – *Guillaume de Grimoard*, 1310 m. Grisac‘e, Prancūzijoje – 1370 m. gruodžio 19 d.) – popiežius 1362-1370 m.

## Biografija
Mokėsi Monpeljė ir Tulūzoje. Įstojo į benediktinus Chirac‘e, buvo įšventintas kunigu, Paryžiuje gavo daktaro laipsnį, buvo vienas žinomiausių kanonų teisės profesorių, dėstytojavo Paryžiuje, Avinjone, Monpeljė ir Tulūzoje. 1352 m. tapo šv. Germano abatijos Osere abatu, atliko kelias popiežiaus pavestas diplomatines misijas, 1361 m. paskirtas šv. Viktoro abatijos Marselyje vadovu.

1362 m. rugsėjo 28 d. išrinktas popiežiumi ir išvyko į Avinjoną (Prancūzija), kur tuo metu buvo popiežiaus rezidencija.

Urbonas bandė atkurti taiką Europoje, bet nedaug pasiekė. 1367 m. jo paskelbtas kryžiaus žygis prieš turkus buvo sėkmingas. Tais pačiais metais kardinolas Albornozas atkūrė tvarką Popiežiaus valstybėje, ir Urbonas perkėlė šv. Tėvo rezidenciją iš Avinjono (kur ji buvo 49 metus) į Romą. Jis gyveno paprastai ir kukliai, o tai ne visada patikdavo dvasininkijai, kuri buvo pratusi prie patogumų ir privilegijų. Popiežius ėmėsi atstatinėti bažnyčias ir vienuolynus, padėjo vargšams, kvietė žmones vėl atsigręžti į Dievą. Urbonas V daug nuveikė Bažnyčios labui, padėjo mokykloms ir universitetams. Korupcijos laikais jis pats buvo sąžiningas ir kitus kvietė tokiais būti.

Jis priartėjo, bet nesugebėjo iki galo pasiekti vieno iš didžiausių savo tikslų – suvienyti Rytų ir Vakarų bažnyčias. 1369 m. į Romą atvykęs Graikijos imperatorius Jonas V Palaeologas išsižadėjo savo schizmos, tačiau šis valdovas taip ir nesugebėjo grąžinti į Bažnyčią savo liaudies.

Nors ir būdamas popiežiumi, Urbonas laikėsi benediktinų regulos. Popiežiaus sveikata vis silpnėjo, ir jis nusprendė sugrįžti į Avinjoną (Prancūzija), kad galėtų atsisveikinti su paprastais žmonėmis, kuriems taip dažnai padėdavo. Ten po trijų mėnesių mirė. Beatifikuotas 1870 m.

## Nuorodos
* Sąrašas:Popiežiai.

## Literatūra
* Bernardinai. lt.
Vytautas Bimba

**Vytautas Bimba** (1927 m. sausio 24 d. Mantvyduose, Kupiškio raj. – 2001 m. spalio 14 d. Kaune, palaidotas Kaune, Petrašiūnų kapinėse) – krepšinio treneris, teisėjas.

## Biografija
Augo Judiškių vienkiemyje, mokėsi Papilio vidurinėje mokykloje, 1940–1946 m. Biržų gimnazijoje. 1946–1950 m. studijavo Kūno kultūros institute.

1950–1954 m. Kauno sporto komiteto pirmininko pavaduotojas. 1954–1962 m. Lietuvos žemės ūkio akademijos vyr. dėstytojas, treniravo akademijos krepšininkus. 1975–1992 m. Vilniaus universiteto Fizinio auklėjimo katedros vedėjas, nuo 1984 m. docentas. Treniravo universiteto studentų krepšinio komandą. 1977 m. SSKP narys. Lietuvos krepšinio federacijos prezidiumo narys, Lietuvos krepšinio trenerių tarybos pirmininkas, Lietuvos sporto federacijų narys.

Parašė daugiau kaip 100 straipsnių, 4 kūno kultūros ir sporto teorijos, metodikos, treniruočių metodines priemones.

## Trenerio karjera
* 1952–1955 m. – Lietuvos moterų krepšinio rinktinės vyriausiasis treneris.
* 1961 m. – Sąjunginės kategorijos teisėjas.
* 1962–1975 m. – Kauno „Žalgirio“ krepšinio komandos, 1971 m. ir 1973 m. SSRS čempionatų prizininkės vyresnysis treneris.
* 1962–1975 m. – Lietuvos vyrų krepšinio rinktinės vyriausiasis treneris.
* 1963 m. – Lietuvos SSR nusipelnęs treneris.
* 1967 m. – SSRS nusipelnęs treneris.
* 1976 m. – LTSR nusipelnęs kūno kultūros ir sporto darbuotojas.

## Įvertinimas
1997 m. apdovanotas Gedimino IV laipsnio ordinu.

## Šaltiniai


* 
* Biografija
Mercury Marquis

**Mercury Marquis** buvo automobilis, kurį gamino Ford Motor Company tarp 1967 ir 1986 metų. Marquis buvo pradėtas gaminti kaip didelės klasės automobilis, tačiau 1983 metams buvo sumažintas į vidutinę klasę. Automobilis buvo gaminamas iki 1986 metų, kol jį pakeitė Mercury Sable.
Zarasų aukštuma

**Zarasų aukštuma** − Aukštaičių aukštumos šiaurinė dalis. Zarasų aukštuma apima Anykščių, Ignalinos, Rokiškio, Utenos ir Zarasų rajonus.

Zarasų aukštuma šiaurės rytuose leidžiasi į Dauguvos slėnį, rytuose − į Žeimenos ir Dysnos žemumas, vakaruose − į Vakarų Aukštaičių plynaukštę. Pietuose nuo likusios Baltijos aukštumų dalies Zarasų aukštumą skiria Virintos upė ir Labanoro giria.

Zarasų aukštumos skersmuo apie 60 km. Aukštumą sudaro 3 iš rytų į vakarus ištįsusios moreninių masyvų grandinės ir jas skiriantys du ežeringi pažemėjimai. Labiausiai į pietus nutolusi *Pratkūnų−Tauragnų−Rubikių* moreninių masyvų grandinė. Ja eina Šventosios ir Žeimenos vandenskyra. Šios grandinės rytuose esantis Pratkūnų masyvas − aukščiausias visoje Zarasų aukštumoje (netoli Pratkūnų jo aukštis 240 m). Vidurinis, Tauragnų, masyvas prie Žiezdrių iškyla iki 236 m, prie Balčių iki 234 m; vakaruose jis leidžiasi į upių išraižytą Utenos dubumą. Už jos, vakaruose, stūkso platus Rubikių masyvas su Rubikių ežeru centrinėje dalyje. Prie Pakalnių masyvo aukštis 212 m, prie Storių 197 m. Ši masyvų grandinė pati seniausia Zarasų aukštumoje. Ji buvo sustumta ledyno pakraštyje iš moreninio akmenuoto priemolio, perplauto žvirgždo ir smėlio.

Į šiaurę nuo pirmosios yra antroji, kiek žemesnė − *Smalvų−Antalieptės−Jūžintų* moreninių masyvų grandinė. Rytinis, Smalvų, moreninis masyvas labai platus ir sudėtingo reljefo. Vidurinį, Antalieptės masyvą nuo neaukšto vakarinio Jūžintų moreninio masyvo skiria Dusetų dubuma su šakotu Sartų ežeru. Šios grandinės masyvai susiformavo ledynui tirpstant, todėl juos sudaro perplauti moreniniai dariniai, suskaidyti vandens latakų.

Trečioji, šiauriausia Zarasų aukštumoje, yra *Ilūkstės−Stelmužės−Aleksandravėlės−Rokiškio* neaukštų moreninių masyvų grandinė. Pagal amžių ji jauniausia: kalvos sudarytos iš perplautų moreninių darinių, aplygintos ir išraižytos ledyno tirpsmo vandenų.

Zarasų aukštumos moreninių masyvų grandines skiria ežeringi pažemėjimai. Tarp pietinės ir vidurinės grandinės driekiasi ežeringas ruožas su Drūkšių, Dysnų, Luodžio, Dūkšto, Švento, Duseto ir kitais ežerais. Dalį tų ežerų pratekėdama jungia Šventoji. Tarp vidurinės ir šiaurinės grandinės yra Zaraso, Avilio, Čičirio, Sartų ežerai.

Zarasų aukštuma skiria Nemuno ir Dauguvos baseinus. Joje prasideda Neries intakai Šventoji ir Žeimena, Dauguvos intakai Dysna ir Laukesa. Aukštuma labai ežeringa: visoje Zarasų aukštumoje ežerai užima apie 10 % ploto. Aukštumos pietvakarinės dalies kalvos yra miškingos.
Linkuvos kalvagūbris

**Linkuvos kalvagūbris** − moreninis kalvagūbris Lietuvos Vidurio žemumos šiaurinėje dalyje. Kalvagūbris ištįsęs lanku, išgaubtu į pietus. Jo ilgis apie 120 km, plotis 1−3 km.

## Geografija
Linkuvos kalvagūbris prasideda 5 km į pietryčius nuo Vegerių, Latvijoje, eina Joniškio rajono savivaldybės teritorija per Juodeikius, Dilbinėlius, Rūdiškius, Pakruojo rajono savivaldybės teritorija per Linkuvą, Pasvalio rajono savivaldybės teritorija per Tetirvinus, Biržų rajono savivaldybės teritorija per Nemunėlio Radviliškį, prie Apaščios ir Nemunėlio santakos vėl patenka į Latviją.

Linkuvos kalvagūbris skiria Žiemgalos ir Mūšos-Nemunėlio žemumas. Kalvagūbrį šiaurės rytų dalį kerta Mūša, kurios aukštupys iki tol teka jo pietine papėde, ir Nemunėlis ties santaka su Apaščia.

Kalvagūbrį sudaro 3 atkarpos: šiaurės vakarinė, vidurinė (aukščiausia) ir šiaurrytinė. Šiaurės vakarinė atkarpa tik 10−15 m santykinio aukščio; šiaurės rytuose ji palaipsniui nusileidžia į Žemgalės žemumą, todėl kalvagūbris šioje atkarpoje pastebimas tik iš pietvakarių. Apie 7 km į vakarus nuo Linkuvos prasideda ir tęsiasi į rytus per Linkuvą vidurinė kalvagūbrio atkarpa. Virš aplinkinių lygumų ji pakilusi apie 30 m ir vienodai ryški iš šiaurės ir pietų.

Linkuvos kalvagūbrio šiaurinėje papėdėje prasideda daugybė upelių (Lielupės intakų), tekančių į šiaurę per Žemgalės lygumą.

## Geologija
Linkuvos kalvagūbris – galinė morena, susidariusi iš priemolio su juostuotųjų molių, kai kur – smėlio lęšiais. Be to, molių yra aplygintoje kalvagūbrio keteroje ir šlaituose. 

Linkuvos kalvagūbrio reljefas plokščiai banguotas arba lėkštai kalvotas. Kalvagūbrį sudaro moreninis priemolis su juostuotųjų molių lęšiais. Be to, moliai aptinkami aplygintoje kalvagūbrio keteroje ir šlaituose. 

Linkuvos kalvagūbrį sustūmė ledyno plaštaka, atšliaužusi nuo Rygos įlankos. Tirpstant ledynui, kalvagūbrio žemesnės vietos buvo apsemtos susitvenkusių tirpsmo vandenų. Jie aplygino kalvagūbrio paviršių, apklodami jį limnoglacialinėmis nuosėdomis. Ilgiausiai išbuvo apsemta šiaurrytinė atkarpa, todėl ji yra lygiausia.

## Šaltiniai
Bengalijos įlanka

**Bengalijos įlanka** (, , , ) – Indijos vandenyno dalis tarp Indostano ir Indokinijos pusiasalių bei Ši Lankos, Andamanų ir Nikobarų salų. Įlankos plotas 2,2 mln. km², didžiausias gylis 4490 m, vidutinis gylis 2507 m.

Dugne – storas akumuliacinių nuosėdų sluoksnis. Įlankoje yra naftos telkinių. Vandens paviršiaus temperatūra žiemą 25-27&nbsp;°C, vasarą 28&nbsp;°C. Druskingumas 30-34 ‰. Paviršinės (musoninės) srovės žiemą teka pagal laikrodžio rodyklę, vasarą – atvirkščiai. Įlankoje būna didžiausi pasauliniame vandenyne sezoniniai vandens lygio svyravimai, iki 1,2 m. Potvynių didžiausias aukštis 10,7 m.

Įteka Gangas su Bramaputra, Mahanadis, Godavaris, Krišna, Padma, Ajejarvadis (Iravadis).

Prie Bengalijos įlankos yra Šri Lanka ir Indija vakaruose, Bangladešas ir Indijos Vakarų Bengalijos valstija šiaurėje, Mianmaras ir Tailandas bei Andamanų ir Nikobarų salos rytuose. Pietinė sutartinė įlankos riba eina tiese nuo pietinio šri Lankos salos rago iki šiaurinio Sumatros salos rago.

Didžiausi uostai: Kadaluras, Čenajus, Mačilipatnamas, Kakinada, Kolkata, Visakhapatnamas, Paradipas (Indija), Čitagongas, Koks Bazaras, Noakhalis, (Bangladešas), Jangonas (Mianmaras).

Žymiausi kurortai: Koks Bazaras, Bakhalis, Diga, Čandipuras, Puris, Visakhapatnamas.

## Šaltiniai
Gonandų dinastija

**Gonandų dinastija** – dinastija, valdžiusi Kašmyro valstybę VI–VII a. Tai buvo pirmoji stipri nepriklausomo Kašmyro dinastija, kurios metu buvo padėti pagrindai vėlesniam valstybės klestėjimui.

Ją VIII a. pradžioje pakeitė Korkatų dinastija.

## Istorija
Iki gonandų Kašmyrą valdė svetimšalių imperijos, ir vieni paskutiniųjų užkariautojų buvo eftalitai.

Gonandų laikais Kašmyras išsiveržė iš siauro kalnų slėnio ir pradėjo užkariavimus, kurie išplėtė valstybės teritoriją.

## Kultūra
Pirmieji gonandai buvo budistai. Karaliaus Meghvagano žmona pastatydino didelį budistinį vienuolyną, kuriame galėjo gyventi studentai, atvykstantys į Kašmyrą mokytis. Pats Meghavanas uždraudė savo šalyje žudyti gyvulius.

Vėlesnieji valdovai propagavo hinduizmą. Žymiausias jų buvo Praverseinas II, kurio laikams priskiriama daugybė hinduistinių šventyklų ir sostinės Šrinagaro (tuometinio Praverseinpuro) įkūrimas.
Vilkyškių kalvagūbris

**Vilkyškių kalvagūbris** − kalva Lietuvos vakaruose, skirianti Nemuno deltos žemumą nuo Karšuvos žemumos.

Vilkyškių kalvagūbris tęsiasi 17 km iš šiaurės į pietus, nuo Lauksargių per Kreivėnus, Vilkyškius iki Nemuno 2−3 km pločio juosta. Vilkyškių kalvagūbrio tęsinys šiaurėje − Sartininkų kalvotas ruožas, pereinantis į Žemaičių aukštumos vakarinį šlaitą; pietuose, Nemuno kairiajame krante, kitas panašus kalvagūbris tęsiasi į pietvakarius, Sambijos moreninės plynaukštės link. Virš gretimų žemumų Vilkyškių kalvagūbris pakilęs 40−50 m; aukščiausi jo taškai − Strazdai (76 m virš jūros lygio), Kapelkalnis (64 m).

Vilkyškių kalvagūbris sustumtas ledyno, atslinkusio nuo Kuršių marių. Jis sudarytas iš moreninių priemolių ir limnoglacialinių sąnašų luistų. Ledynas buvo susiskaidęs į keletą liežuvių, todėl kalvagūbris susideda iš 4 nedidelių lankų; tose vietose, kur jie susiduria (prie Kreivėnų, Strazdų, Bitėnų), kalvagūbris yra platesnis. Ledynui tirpstant, jį apsėmė prieledyninės marios, kurios aplygino kalvagūbrio keterą, o šlaitus ir daubas apnešė smėliu. Marioms slūgstant, aukštesnės kalvagūbrio vietos išniro iš vandens. Dar vėliau jį perkirto besistumiančios į vakarus Nemuno žiotys ir susidarė pralaužtinė Nemuno slėnio atkarpa prie Rambyno.
Mehmet Ali Ağca

**Mehmedas Ali Agdža** (; g. 1958 m. sausio 9 d.) – turkų teroristas, pagarsėjęs pasikėsinimu prieš popiežių Joną Paulių II 1981 metais.

Agdža gimė Ismaili kaime Malatijos srityje (Turkija). Nuo vaikystės užsiiminėjo smulkiu plėšikavimu, priklausė gatvės gaujai, buvo kontrabandininku. Du mėnesius treniravosi Sirijos teroristų rengimo stovykloje kaip Palestinos Liaudies Išsivadavimo Fronto narys.

Po karinio parengimo Mehmedas Ali Agdža tapo ultradešiniosios jaunimo organizacijos „Bozgurt“ („Pilkieji vilkai“) nariu. Šios organizacijos veiksmai buvo nukreipti į situacijos Turkijoje destabilizavimą (dėl šios priežasties 1980 m. šalyje įvyko karinis perversmas). Dalyvavo gatvių kovose su kairiaisiais radikalais.

1979 m. vasario 1 d. Stambule nužudė Abdi Ipekči, laikraščio „Milliyet“ redaktorių, už tai buvo nuteistas kalėti iki gyvos galvos. Po šešių mėnesių padedant Abdulai Čatli, kuris buvo antrasis pagal rangą asmuo „Pilkųjų vilkų“ grupėje, jam pavyko pabėgti iš kalėjimo ir pasiekti Bulgariją.

1981 m. gegužės 13 d. Mehmetas Ali Agdža įvykdė nepavykusį pasikėsinimą į Jono Pauliaus II gyvybę. Popiežiaus kortedžui važiuojant per Šventojo Petro aikštę Romoje Agdža sužeidė Joną Paulių II į pilvą ir ranką, buvo nedelsiant sulaikytas ir 19 metų kalėjo Italijoje. 1983 m. Jonas Paulius II aplankė Agdžą kalėjime ir po ilgo pokalbio jam atleido. Vėliau jo prašymu Italijos prezidentas Karlas Čiampis suteikė teroristui malonę ir 2000 m. jis buvo perduotas Turkijai. 

2010 m. paleistas iš kalėjimo Turkijoje.

2014 m. gruodžio 27 d. turkas atvyko į Vatikaną ir aplankė Jono Pauliaus II kapą.

## Šaltiniai
Korkatų dinastija

**Korkatų dinastija** - dinastija, valdžiusi Kašmyro valstybę VIII a. pradžioje - 856 m. Ši dinastija laikoma Kašmyro aukso amžiumi, kuomet klestėjo kultūra ir mokslas, o valstybė buvo pasiekusi didžiausią ekspansiją.

Ją 856 m. pakeitė Utpalių dinastija.

## Istorija
Iki Korkatų Kašmyrą valdė Gonandų dinastija.

Žymiausias Korkatų valdovas buvo Lalitaditja Muktapidas (724-761), dar vadinamas Kašmyro Samudragupta. Istorikai jam priskiria daugybes užkariavimų, apėmusių visą Šiaurės Indiją, dalį Tibeto, Irano. Teisybė, dauguma tų užkariavimų buvo trumpalaikiai, tačiau šiaip ar taip, tuo metu Kašmyras labai išsiplėtė, jo dėka iš Sindho buvo išvyti arabai.

Vėliau Šiaurės Indijoje Lalitaditją pakeitė naujas užkariautojas - Dharmapala iš Bengalijos Palų dinastijos, tačiau šiaurėje Kašmyras teritorijas išlaikė, valdydamas dalį Tibeto.

Po Lalitaditjos anūko Džajatidos mirties, IX a. pradžioje šalį ištiko krizė. Šiaurės Indijoje įsigalėjus Palams, stiprėjant Tibetui, Kašmyras neteko visų užimtų teritorijų, vėl apsiribodamas tik Kašmyro slėniu. Prasidėjo ekonominis ir kultūrinis nuosmukis.

## Kultūra
Didžiųjų korkatų laikais šalies kultūra labai klestėjo. Čia buvo pastatyti garsiausi architektūros kūriniai, vėliau tapę pavyzdžiu kitų dinastijų architektams. Pats garsiausias kūrinys yra Martando šventykla. Dėl sudėtingos krašto istorijos šiuos laikus pasiekė tik griuvėsiai, tačiau labai daug specialistų ja žavisi kaip vienu tobuliausių Pietų Azijos kūrinių.
Utpalių dinastija

**Utpalių dinastija** - dinastija, valdžiusi Kašmyro valstybę 856-980 m. Ši dinastija atgaivino paskutiniųjų korkatų laikais nusmukusią valstybę ir sugrąžino jos buvusią šlovę.

Ją 980 m. pakeitė Loharų dinastija.

## Istorija
Iki Utpalių Kašmyrą valdė Korkatų dinastija, kurios paskutinieji valdovai IX a. pradžioje nusmukdė valstybę.

Žymiausias Utpalių valdovas buvo Avantivarmanas, kuris sugebėjo prikelti valstybę iš suirutės. Nors Kašmyras niekuomet nepasiekė tokių teritorijų kaip Korkatų laikais, buvo sudarytos sąlygos vystytis šalies kultūrai ir ekonomikai.

Po Avantivarmano mirties 883 m., prasidėjo lėtas valstybės smukimas. Mirus paskutiniajam Utkalių valdovui Khemguptai, sostą paveldėjo jo našlė, kuri pradėjo Loharų dinastiją
## Kultūra
Utpalių dinastija buvo bene brandžiausias Kašmyro kultūros laikotarpis. Buvo pastatyta sostinė Avantipuras (belikę griuvėsiai), o visoje Pietų Azijoje Kašmyras garsėjo kaip kultūros, filosofijos ir meno centras. Tuo metu suklestėjo Kašmyro šivaizmo mokykla. Iš visos Indijos čia traukė piligrimai ir studentai, kurie studijavo pas žymius Kašmyro išminčius. Apie tai liudija tuometiniai bendrabučiai, skirti priimti gausius piligrimus.

Atlikti žymūs inžineriniai darbai, kur daugiausia pasitarnavo inžinierius Suja. Jo dėka buvo pagerinta Kašmyro slėnio irigacija, šalis apsaugota nuo potvynių.
Dingti per 60 sekundžių (1974 filmas)

**Dingti per 60 sekundžių** () – 1974 m. kriminalinis filmas, kurį parašė, režisavo, prodiusavo ir atliko pagrindinį vaidmenį H.B 'Toby' Halicki. Filmas yra apie automobilių vagis turinčius pavogti 48 automobilius, per kelias dienas ir yra garsus tuo, kad per 40 minučių gaudynių sceną buvo sudaužyti 93 automobiliai. 2000 m. buvo išleista nauja Dingti per 60 sekundžių filmo versija. Visi automobiliai turėjo moteriškus vardus.

## Automobilių sąrašas

# 1974 Cadillac Fleetwood Brougham – Marion
# 1974 Cadillac Fleetwood Seventy-Five – Donna
# 1974 Cadillac Fleetwood Seventy-Five – Martha
# 1973 Cadillac Fleetwood Seventy-Five – Diane
# 1971 Cadillac Fleetwood Seventy-Five – Nicole
# 1972 Cadillac Fleetwood Seventy-Five – Ruby
# 1973 Lincoln Continental Mark IV – Julie
# 1971 Sunkvežimis – Frances
# 1973 Cadillac Coupe de Ville – Mary
# 1972 Mercedes-Benz 450SE – Joanne
# 1930 Hudson Great Eight – Beverly
# 1974 Cadillac Coupe de Ville – Patricia
# 1974 Lincoln Continental Mark IV – Ruth
# 1927 Citroën B14 Conduite – Elizabeth
# 1971 Rolls-Royce Silver Shadow – Terri
# 1924 Rolls-Royce Silver Ghost – Eileen
# 1972 Plymouth Barracuda – Susan
# 1970 Jaguar XK1500 – Claudia
# 1959 Rolls-Royce Phantom V – Rosie
# 1970 Rolls-Royce Silver Shadow – Maria
# 1972 Ferrari Daytona 365 GTB/4 – Sharon
# 1970 Rolls-Royce Silver Shadow – Kathy
# 1953 Chrysler Coupe Elegance – Alice
# 1972 Cadillac Fleetwood Station Wagon – Leona
# 1971 Rolls-Royce Silver Shadow – Kelly
# 1971 Cadillac Eldorado – Nancy
# 1973 Jensen Interceptor – Betty
# 1971 Citroën SM – Patti
# 1962 Ferrari 340 America – Judy
# 1966 Rolls-Royce Silver Cloud II – Carey
# 1966 Rolls-Royce Silver Cloud III – Jackie
# 1973 Cadillac Eldorado – Laurie
# 1972 Maserati Ghibli Coupe – Sandy
# 1971 Chevrolet Vega – Christy
# 1969 Chevrolet Corvette Stingray – Michelle
# 1967 Lamborghini Miura – Tracy
# 1969 De Tomaso Mangusta – Marilyn
# 1971 De Tomaso Pantera – Maxine
# 1968 Intermeccanica Italia GFX – Lorna
# 1971 Chevrolet Corvette Stringray – Jean
# 1949 Ferrari V12 – Paula
# 1966 Lotus Europa S1 – Renee
# 1974 Manta Mirage – Annie
# 1971 Ford „Big Oly“ Bronco – Janet
# 1972 Stutz Blackhawk – Karen
# 1957 Mercedes-Benz 300SL – Dorothy
# 1973 Stutz Blackhawk – Doris
# 1973 Ford Mustang Mach 1 – Eleanor
Ljaima

**Ljaima** () – ugnikalnis pietų Čilėje, Araukanijoje, vienas didžiausių ir aktyviausių šalyje. Iškilęs 82 km į šiaurės rytus nuo Temuko miesto, Kongilijo nacionaliniame parke. Aukštis 3125 m. Ugnikalnis turi dvi viršūnes. Mažesnioji vadinama Pičiljaima (*Pichillaima*) ir yra 2920 m aukščio. Greta ugnikalnio stūkso Siera Nevados vulkanas, o papėdėje telkšo Kongilijo ežeras.

Ljaimos aktyvumas fiksuojamas nuo XVII a. Ugnikalnis ne kartą galingai išsiveržė, tekėjo lavos srautai. Paskutinis išsiveržimas įvyko 2008 m. sausį, tuojau po Naujųjų metų. Iš ugnikalnio rūko 3000 m dūmų stulpas, veržėsi lava. Evakuoti apylinkių gyventojai.

## Šaltiniai
Loharų dinastija

**Loharų dinastija** - dinastija, valdžiusi Kašmyro valstybę 980-1334 m. Tai - ilgiausiai Kašmyrą valdžiusi dinastija ir paskutinė hinduistinė šalies dinastija.

Ją 1334 m. pakeitė musulmoniška Šamasudinų dinastija.

## Istorija
Iki loharų Kašmyrą valdė Utpalių dinastija. Šios paskutinis valdovas Khemgupta buvo gana vidutinių gabumų. Jis buvo vedęs princesę Didda, kuri buvo kilusi iš Punčo slėnio ir turėjo Kabulo šachi dinastijos kraujo. Po valdovo mirties Didda paėmė valdžią į savo rankas ir valdė labai tvirtai. Kadangi jos sūnus mirė jaunas, sostą ji atidavė savo brolio sūnui. Tokiu būdu pasikeitė dinastija.

Loharų laikais Kašmyras patyrė daug iššūkių, kurių svarbiausias buvo musulmonų, taip pat mongolų užkariavimai Šiaurės Indijoje. Šaliai pavyko apsiginti nuo gaznevidų, tačiau ji ilgainiui silpo, kol jos teritorijos vėl apsiribojo Kašmyro slėniu, o aplinkinės valstybės, tokios kaip Ladakas, Kabulas, Kangra, Džamu, stiprėjo.

## Kultūra
Nors loharų dinastija negarsėjo architektūros ir kitais kultūros stebuklais, Kašmyrą jau tuomet lydėjo šlovė, išlikusi dar nuo utpalių laikų. Ši šalis buvo laikoma meno, mokslo ir kultūros židiniu.

Bene žymiausias yra valdovo Haršos valdymas. Šis valdovas buvo kultūros puoselėtojas, pradėjęs naujas madas ir stilius valstybėje.

## Žlugimas
XIV a. pradžioje į šalį veržėsi mongolų užkariautojai, ir apsiginti buvo vis sunkiau. Šalyje iškilo įvairios svetimšalių asmenybės. Kašmyrą eilinį kartą puolant tiurkams ir paskutiniajai karalienei Kotarani išvedus armiją, Rinčinas iš Ladako sukėlė perversmą ir 1334 m. užėmė sostą. Jis šalyje ėmė plėtoti islamą ir valdė trejetą metų.

1339 m. kitas svetimšalis, Šah-Miras (iš vakarų) nugalėjo karalienės armiją, ir ji nusižudė. Šah-Miras užėmė sostą, ir pradėjo naują, musulmonišką Šamasudinų dinastiją.

## Svarbesni valdovai
* Didda (980-1003) (karalienė)
* Sagramradža (1003-?)
* Harša (1089-1101)
* Džaisimha (1128-55)
* Sahadevas
* Udjandevas
* Kotarani (??-1334)(karalienė)
Eglė (upė)

**Eglė** (seniau – **Valkupys**) – upelis Kupiškio ir Alizavos seniūnijose, 5,1 km ilgio, kanalizuotas. Didžprūdžio dešinysis intakas.

Prasideda 1 km į šiaurės vakarus nuo Paketurių. Teka į šiaurės vakarus pro Žiūriškius, Girvalakius, Laičpievių mišką. Ties Didžprūdžiais įteka į Didžprūdį.

Upėvardis kilęs nuo medžio pavadinimo *eglė*, o Valkupis – nuo *valka* („klanas, bala“).

## Šaltiniai
Popiežiaus bulė

**Popiežiaus bulė** ( – burbulas, antspaudas) – popiežiaus kanceliarijoje paruoštas ir antspauduotas, iškilmingos formos dokumentas, kuriuo fiksuojami svarbūs popiežiaus leidžiami teisės aktai.

Oficialus dokumento pavadinimas buvo „apaštališkasis laiškas“ (*litterae apostolicae*). Bulėmis šie dokumentai pavadinti pagal reljefinį švininį atspaudą (''bulę''), pritvirtinamą autentiškumui užtikrinti. Tokie antspaudai Viduramžiais ir Naujųjų laikų pradžioje nuolat naudoti popiežiaus dokumentams tvirtinti.

## Istorija
Iš pradžių bulės rašytos ant papiruso, XI a. jį pakeičia pergamentas. Bulės naudotos Senovės Romoje, Bizantijoje. Papirusas nepatvarus, todėl senųjų bulių išliko nedaug. Seniausia visiškai išlikusi bulė parašyta 819 m. Seniausi išlikę švininiai atspaudai – iš VI a. XV a. popiežiui Eugenijui IV įvedus paprastesnę laiško formą, bulė pradėta vartoti vis rečiau, dabar naudojama tik iškilmingomis progomis. Bules pakeitė kiti dokumentai, pvz., enciklika (aplinkraštis vyskupams).

## Forma
Bulė prasideda eilute, kurioje minimi trys dalykai – popiežiaus vardas, titulas *episcopus servus servorum Dei* (*Vyskupas, dievo tarnų tarnas*), ir frazė, pagal kurią ji pavadinama (incipitas). Baigiamojoje dalyje rašoma išleidimo vieta, diena, mėnuo, popiežiaus pontifikavimo metai ir parašai.

Bulę pasirašo Romos kurijos narys, paprastai Vatikano valstybės sekretorius, bet pačias iškilmingiausias bules popiežius pasirašo pats. Tokiu atveju naudojama formulė *Ego (vardas) Catholicae Ecclesiae Episcopus* (Aš, (vardas), katalikų bažnyčios vyskupas), po jos seka popiežiaus monograma ir liudininkų parašai (jei tokių yra).

## Antspaudas
Bulė – apvalus, pakabinamas metalinis dvipusis antspaudas, paprastai gaminamas iš švino, labai iškilmingom progom – iš aukso. Jame buvo pavaizduota monograma **SPSP** žyminti apaštalus Petrą ir Povilą (**S**anctus **PA**ulus, **S**anctus **PE**trus). Reverse – popiežiaus vardas. Atspaudas pritvirtinamas prie laiško kanapine arba raudono ir geltono šilko virvute.

XVIII a. metalinis atspaudas buvo pakeistas raudono rašalo atspaudu, dedamu tiesiai ant laiško, nors, pavyzdžiui, Jono XXIII bulė, sušaukianti II Vatikano susirinkimą, buvo su švinine bule. 1931 m. popiežius Pijus XI standartizavo bulės dydį (skersmuo – 4 cm, storis – 0,5 cm).

## Šaltiniai

## Nuorodos
* „Bull“ (*[[Encyclopedia Britannica]]*).
* Bulls and Briefs
* Papal Encyclicals at Vatican
Ilgalaukis (Kupiškis)

**Ilgalaukis** – buvęs kaimas Kupiškio rajone, 0,5 km į pietryčius nuo Subačiaus. Ribojosi su Vigodka, Valakais.

## Istorija

XIX a. kaimo vietovė buvo Senojo Subačiaus žemė. Kaimas susiformavo, kai 1873 m. buvo nutiestas geležinkelis ir liko atskirta dalis Dvariškių žemės. Šuo metu kaip atskira vietovė nebeminima – susiliejo su Subačium.

## Šaltiniai

*
Sona

**Sona** () – upė rytų Prancūzijoje; dešinysis Ronos intakas. Prasideda Vogėzų kalnuose, Vogėzų departamente. Teka į pietvakarius tarp Žiuros kalnų ir Morvano bei Centrinio masyvų, nuo Šalono prie Sonos pasuka į pietus. Susilieja su Rona Lione.

Didžiausi intakai: Gronas (dešinysis), Onjonas, Dubsas, Seijė (kairieji).

Sona teka plačiu, terasuotu slėniu, smarkiai vinguriuoja. Laivuojama 375 km nuo žiočių ruože, vaga kanalizuota (įrengta 30 šliuzų), kanalais sujungta su Reinu, Luara, Mozeliu, Jonu. Vandeningiausia gruodžio–kovo mėnesiais.

Sona teka per 6 departamentus (Vogėzai, Aukštutinė Sona, Kot Doras, Sona ir Luara, Rona, Enas). Pagrindiniai miestai prie Sonos: Šalonas prie Sonos, Makonas, Vilefranšas prie Sonos, Lionas.

Vandenvardis *Saône* kilęs iš galų upės deivės Sukonos. Ankstesnis rašytiniuose šaltiniuose minimas vardas – *Arar*.

## Šaltiniai
Might and Magic (serija)

**Might and Magic** – *[[New World Computing]]* firmos sukurtas pasaulis ir pagal jį išleista žaidimų serija. 1996 m. *New World Computing* tapo 3DO kompanijos dukterine įmone.

Oficialiai *Might and Magic* serijos baigėsi su 3DO kompanijos uždarymu. Vėliau *Might and Magic* leidimo teises nupirko *[[Ubisoft]]*.

## Serijos žaidimai
*Might and Magic* seriją sudaro iš viso 9 žaidimai:
* Might and Magic: The Secret of the Inner Sanctum (1986; Apple II, DOS, Commodore 64, NES, MSX, PC, CD-ROM)
* Might and Magic II: Gates to Another World (1988; Apple II, Amiga, DOS, Commodore 64, Mac, Sega Genesis, Super Nintendo Entertainment System, SNES, MSX, PC)
* Might and Magic III: Isles of Terra (1991; DOS, Mac, Amiga, SNES, Sega Genesis, PC Engine CD-ROM)
* Might and Magic IV: Clouds of Xeen (1992; DOS, Mac)
* Might and Magic V: Darkside of Xeen (1993; DOS, Mac)
* Might and Magic: World of Xeen (1995; DOS)
* Might and Magic VI: The Mandate of Heaven (1998; Windows)
* Might and Magic VII: For Blood and Honor (1999; Windows)
* Might and Magic VIII: Day of the Destroyer (2000; Windows)
* Might and Magic IX (2002; Windows)

Taip pat pagal tą patį *Might and Magic* pasaulį buvo sukurta ir kitų kompiuterinių žaidimų:
* Heroes of Might and Magic
* Crusaders of Might and Magic
* Warriors of Might and Magic 
* Legends of Might and Magic
* Swords of Xeen (sukurtas žaidimo gerbėjų)

2003 m. rugpjūčio mėn. *Ubisoft* įsigijo teises į *Might and Magic* už 1,3 milijonus JAV dolerių, kai bankrutavo 3DO kompanija. Pati *Ubisoft* sukūrė atskirą *Might and Magic* pasaulio versiją ir išleido:
* Heroes V of Might and Magic
* Dark messiah of Might and Magic

## Žaidimo stilius
Pats *Might and Magic* žaidimas stebimas iš pirmo asmens perspektyvos. Žaidėjas valdo iškart visą herojų grupę (). Žaidimo veiksmas/kovos vyksta arba realiuoju laiku arba ėjimais. Taip pat iki VI versijos žaidimas vyko dvimatėje aplinkoje. Nuo VI versijos žaidimas tapo trimatis su 2D elementais (panašaus tipo kaip Doom).

## Siužetas
Nors daugelis žaidimo serijų yra tiesiogiai nesusijusios, tačiau pats pasaulis ir veiksmas rutuliojasi apie vieną įvykį. Įvykių centre demonai Kreganai, kurie užpuola atskiras planetas ir jas sunaikina, ir *Ancient*, mistiniai padarai (yra versijų, pasakojančių, kad tai toli pažengę patys žmonės, nes VI ir VII dalies pabaigoje naudojami *Ancient* ginklai, kurie yra lazeriniai šautuvai, taip pat juos naudojo ir žmonės).

## Nuorodos
* Might and Magic serijos siužetas ir istorija angliškai - Celestial Heavens 
* Might and Magic Tribute
* ''Might and Magic'' žaidimų, knygu ir kt. sąrašas
* The Erathian Liberation Party (TELP)
*  Might and Magic serijų žaidimo gidas
Čečeliai

**Čečeliai** – kaimas Kupiškio rajono savivaldybėje, 3 km į pietvakarius nuo Subačiaus. Šiauriniu pakraščiu teka Vašuoka, iš pietų prieina Lapkalnio miškas.

## Istorija

1672 m. Pienionių seniūnijos Dvaro vaivadijos inventoriuje kaimas minimas kaip **Skreitas** arba **Skreitavičius**. Nuo XVIII a. minimas dabartiniu pavadinimu, amžiaus pabaigoje jau priklausė Subačiaus valstybiniam dvarui, 1861–1915 m. – Ukmergės apskrities Subačiaus valsčiui, o 1919–1940 m. – valsčiaus Paviešinčių seniūnijai.

Pokariu priklausė „Šviesos“ kolūkiui.

## Gyventojai

Šaltinis: 

### Žymūs žmonės
* Antanas Kubilius (1936–2024) – žurnalistas, rašytojas, vertėjas.

## Šaltiniai
Graždanka

**Graždanka** − kirilicos rašto atmaina, Petro I iniciatyva 1708 m. pradėta vartoti Rusijos pasaulietinėje spaudoje.

1864−1904 m. Rusijos valdžiai uždraudus spaudą lotyniškais rašmenimis, graždanka buvo įvesta ir Lietuvoje.

1918 m. pakeista, patobulinta graždanka tapo dabartine rusų abėcėle.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* „GRAŽDANKA“ (kirilica, „kirvukai“, lietuviško rašto rusiškas raidynas lietuviškos spaudos draudimo laikotarpiu) 
* Kas rengė spaudai lietuviškas knygas rusiškomis raidėmis Lietuvoje lietuviškos spaudos draudimo metais? 
* Kirilicos istorija − (graždanka)  
* Philipp Ammon: ''Tractatus slavonicus''.  in: *Sjani (Thoughts) Georgian Scientific Journal of Literary Theory and Comparative Literature*, N 17, 2016, pp. 248-56
Daktikologija

**Daktikologija** ( - pirštas + *logos*- žodis, mokslas) – pirštų (daktilinė) kalba, t. y., bendravimas vartojant pirštų ženklus. Taip pat daktilogija gali reikšti pirštų (daktilinę) abėcėlę (abėcėlę, rodomą pirštų ženklais).

Lietuvių daktilinę abėcėlę sudaro 32 ženklai. Daugelis jų panašūs į lietuvių kalbos spausdintines raides, primena jų kontūrus, grafinį vaizdą, kiti - į kitų šalių daktilinius ženklus, dar kiti ženklai yra sąlyginiai.

Kurtieji bendraudami vartoja daktilinę kalbą analogiškai, kaip girdintieji sakytinę. Ji yra ir mokymo objektas, ir mokymo bei bendravimo priemonė.

## Taip pat skaitykite
* Ženklų kalba
Eičionys

**Eičionys** – kaimas Kupiškio rajono savivaldybėje, 3,5 km į šiaurę nuo Skapiškio.

## Istorija

Kaimas minimas nuo XVII a. ir priklausė Vitebskio pastalininkiui Chlevinskiui. 1707–1710 m. paminėtas Skapiškio dvaro inventoriuje. 1750 m. atiteko Skapiškio domininkonų vienuolynui. 1861–1919 m. priklausė Zarasų apskrities Skapiškio valsčiui, iki 1946 m. – Rokiškio apskrities Skapiškio valsčiui.

XX a. 4-me dešimtmetyje veikė Skapiškio pradinės mokyklos padalinys.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Eičionyse gimė fizikas, fizinių mokslų daktaras Julijonas Jonas Kaladė (1933–2025).

## Šaltiniai
Kamerūno vėliava

**[[Kamerūnas|Kamerūno]] vėliava** – trispalvė, padalinta į tris vienodo pločio vertikalias juostas: geltoną, žalią ir raudoną. Vidurinės raudonos juostos centre - auksinė penkiakampė žvaigždė.

## Vėliavos istorija
Vėliava įteisinta 1975 m. gegužės 20 d.

Ankstesnė Kamerūno vėliava, naudota 1961–1975 m., tokia pati, tik vietoje vienos žvaigždės buvo dvi, kurios buvo išdėstytos vertikaliai viršutinėje žalios spalvos juostoje.

## Sandara

### Konstrukcija
Vėliavos vertikali juostų kompozicija pasiskolinta iš Prancūzijos trispalvės.

### Spalvos
Vėliavos spalvos Pan-afrikietiškos, būdingos daugeliui Afrikos šalių vėliavų.

 Pantone spalvų sistemoje: Geltona – Pantone 115;  RGB spalvų sistemoje: Geltona – 249, 224, 76.

 Pantone spalvų sistemoje: Žalia – Pantone 354;  RGB spalvų sistemoje: Žalia – 0, 183, 96.

 Pantone spalvų sistemoje: Raudona – Pantone 186;  RGB spalvų sistemoje: Raudona – 206, 17, 38.

### Simbolika
Žalia spalva simbolizuoja miškus, esančius Kamerūno pietuose. Raudona - vienybę, o juostoje esanti auksinė žvaigždė pavadinta *vienybės žvaigžde*. Geltona spalva simbolizuoja saulę bei šiaurinėje šalies dalyje besidriekiančią savaną.

## Panašios vėliavos
Pagal spalvas ir kompoziciją panašias vėliavas naudoja:

## Nuorodos
* vexilla-mundi.com
Ford D186 platforma

**Ford D186 platforma** buvo automobilinė platforma, kurią tarp 1986 ir 2007 metų gamino Ford Motor Company. Platforma buvo skirta vidutinės klasės automobiliams ir minivenams.

Automobiliai naudoję platformą:
* 1986-2007 Ford Taurus
* 1986-2005 Mercury Sable
* 1988-2002 Lincoln Continental
* 1995-1998 Ford Windstar
Turkmėnijos vėliava

**[[Turkmėnija|Turkmėnijos]] vėliava** – valstybės simbolis, stačiakampė, žalios spalvos su arčiau flagštoko esančia raudona vertikalia juosta, kurioje vertikaliai išdėstyti penki ornamentai. Viršutinėje žalios spalvos plote, arčiau vertikalios juostos, įkomponuotas baltas pusmėnulis su penkiomis baltomis penkiakampėmis žvaigždėmis.

Vėliava įteisinta 2001 m. sausio 24 d.

## Simbolika
Žalia spalva simbolizuoja priklausomybę islamui, o penki ornamentai – penkias šalies sritis. Pusmėnulis ir žvaigždės – taip pat islamo simbolis.

## Nuorodos
* vexilla – mundi.com
CD-ROM įrenginys

**CD-ROM Drive** – optinis įrenginys, leidžiantis skaityti duomenis iš lazerinių kompaktinių diskų. Iki pasirodant DVD standartui, CD-ROM įrenginys buvo vienas iš būtinų kompiuterio komponentų, kadangi beveik visų programų instaliacijos buvo įdiegiamos iš kompaktinių diskų.

Prie kompiuterio įprastai prijungiamas per IDE (ATA), SCSI, SATA, FireWire arba USB jungtis.

## Istorija
Įrenginį, pavadinimu CD-ROM, skaityti CD diskams pristatė „Philips“ ir „Sony“. Pirmieji CD-ROM įrenginiai rinkoje pasirodė apie 1985 m. Nuo 2010-ųjų juos daugiausia pakeitė DVD arba CD/DVD kombinuoti įrenginiai.

## Šaltiniai
Filadelfijos Flyers

**Filadelfijos „Flyers“** – () NHL Rytų konferencijos, Atlanto pogrupio ledo ritulio komanda iš Filadelfijos, Pensilvanijos, JAV.

## Istorija

Komanda įsikūrė Filadelfijoje 1967 m. ir pavadinimu Filadelfijos „Flyers“ pradėjo žaisti NHL.

## Sezonai
 

## Nuorodos

* Oficiali klubo svetainė
Abu Abdalahas Alburtukali Mahometas ibn Mahometas

**Abu Abdalahas Alburtukali Mahometas ibn Mahometas** (*abū `abd allah al - burtuqālī muḥammad ben muḥammad*, , g. nežinoma – 1526 m.) – nuo 1504 m. Vatasidų dinastijos Maroko sultonas.

Mahometas Alburtukali buvo Mahometas Alšeichas sūnus.

Sultonas Mahometas Alburtukali valdė apylinkes nuo Feso iki Salė. Visa Atlanto vandenyno pakrantė atiteko Portugalijai: 1508 m. – Safi, 1513 m. – Azemuras, 1514 m. – Mazaganas, o 1515 m. portugalai užpuolė ir Marakešą. Tais pačiais metais iš pietų pusės puolimą prieš Vatasitus pradėjo Sadi giminė. Jų vadas Abu Abdalahas Alkaimas pradėjo šventą karą su portugalais Giro iškyšulyje (į šiaurę nuo Agadiro). 1511 m. Alkaimas pasiskelbė Suso valdovu. Jo sūnus Ahmadas Alaradžas kovai prieš krikščionis, Tarudantą pavertė gynybine baze. 1525 m. Sadi armija užėmė Marakešą, kuris tapo Sadi dinastijos sostine.

## Nuorodos
* Istorinis žodynas ;
* Musulmonų vadovai.
Prancūzų ryšininkas

**Prancūzų ryšininkas** () – 1971 m. kriminalinis trileris apie du Niujoko policininkus, bandančius užkirsti kelią heroino gabenimui iš Prancūzijos. Filmas su išgalvotais veikėjais yra adaptuotas pagal tikrais faktais paremtą knygą tokiu pačiu pavadinimu ir yra paremtas *French Connection* narkotikų gabenimo schema.

2005 m. filmas buvo įtrauktas JAV Nacionalinį filmų registrą.

## Šaltiniai
Feso–Bulmano regionas

**Feso–Bulmano regionas** () vienas iš šešiolikos Maroko regionų. Jis yra šiauriniame Maroke, užima 19 795 km² plotą. Čia gyvena 1 573 055 (2004 m. surašymas) žmonių. Sostinė – Fesas.

Nuo 2005 m. birželio 22 d. regionui vadovauja Mahometas Rarabis (Mohamed Rharrabi).

Regionui priklauso 1 prefektūra 3 provincijos:
* Feso prefektūra
* Bulmano provincija
* Sefru provincija
* Mulai Jakubo provincija

## Geografija
Feso-Bulmano regionas yra šiaurinėje vidurio Atlaso ir pietinėje Rifo kalnų papėdėje. Regiono reljefas – kalvotas.

## Demografijos raida

Šaltinis: World Gazetter

## Nuorodos
Feso-Bulmano regionas
Naujojo Džersio Devils

**Naujojo Džersio „Devils“** – () NHL Rytų konferencijos, Atlanto pogrupio ledo ritulio komanda iš Naujojo Džersio, Niuarko, JAV.

## Istorija

Komanda įsikūrė Kanzase 1974 m. ir pavadinimu „Scouts“ pradėjo žaisti NHL, bet dėl finansinių sunkumų persikėlė į Denverį ir persivadino Kolorado „Rockies“. Komanda buvo parduota Arthur Imperatore ir jis sugalvojo komandą perkeltį į Naujajį Džersį.

## Sezonai
 

## Nuorodos

*Oficiali klubo svetainė
Epas

**Epas** ( – pasakojimas) – plačios apimties, dažniausiai eiliuotas pasakojamasis kūrinys apie legendinių ar istorinių laikų žygius, priklausantis epikos rūšiai.

Epas iš principo yra praeities laikų žanras. Epas gali būti mitologinis, aiškinantis pasaulio sandarą, gamtos reiškinius – taip, kaip juos suprato senovės žmogus, arba herojinis, istorinis, vaizduojantis tautos istorijai esmingus periodus, aiškinantis žmonių (ne dievų, ne antgamtinių būtybių), herojų poelgius, nuopelnus, tačiau ne jausmų pasaulį. Neretai mitologinio ir herojinio (istorinio) epo bruožai būna susipynę.

Epas dažniausiai yra kolektyvinės kūrybos vaisius, tačiau kartais siejamas su išskirtinių gabumų žmogaus, jį išsaugojusio, mokėjusio atmintinai, surinkusio, užrašiusio, vardu. O apskritai, senovės epų kilmę kartais labai sunku paaiškinti, mokslininkai siūlo įvairias hipotezes. Tiesa, naujaisiais laikais epus kūrė ir konkretūs, gerai žinomi rašytojai.

## Pasaulio tautų epai
* Šumero „Gilgamešas“ (XIV–XI a. pr. m. e.);
* Senovės graikų „Iliada“ ir „Odisėja“ (Homeras, VIII a. pr. m. e.);
* Romėnų „Eneida“, arba „Enėjidė“ (Vergilijus, 29–19 m. pr. m. e.);
* Indų „Mahabharata“ (VI–IV a. pr. m. e.) ir „Ramajana“ (V a. pr. m. e. – IV a.);
* Prancūzų „Rolando giesmė“ (XI a.), „Henriada“ (Volteras, 1723 m.);
* Vokiečių „Nybelungų giesmė“ (apie VIII a.);
* Anglų „Beovulfas“ (apie VIII a.), „Prarastasis rojus“ (Džonas Miltonas, 1667 m.);
* Rusų „Sakmė apie Igorio žygį“ (XIII a.);
* Lietuvių „Radviliada“ (XVI a.);
* Suomių „Kalevala“ (1835–1836 m.);
* Amerikiečių „Hiavatos giesmė“ (1855 m.);
* Estų „Kalevo sūnus“ (1857–1861 m.);
* Armėnų „Dovydas Sasunietis“ (1874 m.);
* Latvių „Lačplėsis“ (1888 m.).
Lauro Raatz S.A.

**Lauro Raatz S.A.** – Paragvajaus matės gamybos bendrovė. Prekės ženklas – „Pajarito“. Įsikūrusi Itapujos departamento Belja Vistos mieste. Bendrovė įkurta 1956 m. Lauro Raatz. Gamina tradicinę matę, taip pat matę su aromatinėmis žolelėmis, citrinomis, matę arbatos pakeliuose, guampas, bombiljas, termosus matei laikyti ir gerti. Nuo 1985 m. matė „Pajarito“ eksportuojama į įvairias pasaulio šalis: Vokietiją, Kanadą, Kiniją, JAV, Slovėniją, Ispaniją, Norvegiją, Japoniją, Rusiją, Taivaną.

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Abu Alabas Achmadas ibn Mahometas

**Abu Alabas Achmadas ibn Mahometas** (arba **Achmadas**, *abū al-`abbās aḥmad ben muḥammad*, , g. nežinoma – m. 1549 m.) – nuo 1526 – 1545 m. ir 1547 – 1549 m. Vatasidų dinastijos Maroko sultonas.

Achmadas buvo Mahometo Alburtukali sūnus.

Achmadui dėl sosto 1526 m. teko kovoti su dėde Abu Hasanu Ali (Mahometo Alburtukali brolis). Nors vyko nuolatinės tarpusavio kovos, sultonui teko pripažinti Sadi dinastijos suverenitetą Marakeše. 1537 m. Achmadui buvo beveik pavykę užimti Marakešą, bet spaudžiamas dvasininkų buvo priverstas atsitraukti. 

Sadi dinastija sėkmingai kovojo su portugalais ir 1541 m. atsiėmė  Agadirą, Safi ir Azemurą. Sėkmė kėlė jų prestižą musulmonų tarpe.
1545 m. Achmadas pateko į Sadi nelaisvę, kai mūšio metu dezertyravo jo kariai. 1547 m. buvo paleistas iš nelaisvės, atidavęs Sadi giminei Meknesą. 1549 m. Sadi armija užėmė Fesą, sultonas Abu Alabas Achmadas ibn Mahometas mūšyje žuvo. 

## Nuorodos
* Istorinis žodynas ;
* Musulmonų vadovai.
Nasiras ad Din Alkasiras Mahometas ibn Achmadas

**Nasiras ad Din Alkasiras Mahometas ibn Achmadas** (*naṣir ad - dīn al - qāṣrī muḥammad ben aḥmad*, , g. nežinoma – m. 1547 m.) – nuo 1545 – 1547 m. Vatasidų dinastijos Maroko sultonas valdęs Fesą.

Mahometas Alkasiras buvo Achmado sūnus.

Mahometas Alkasiras valdė Fesą, kol tėvas Achmadas buvo Sadi nelaisvėje Marakeše. 1545 m. sultonui teko atiduoti Meknesą, kad išlaisvintų tėvą. Mahometas Alkasiras mirė 1547 m. ir sostą vėl perėmė tėvas Abu Alabas Achmadas ibn Mahometas.

## Nuorodos
* Istorinis žodynas 
* Musulmonų vadovai
Kalabasa

**Kalabasa** (), **kalebasas, kalabašas** – indas, gaminamas iš paprastojo ilgmoliūgio (*Lagenaria siceraria*) vaisiaus. Naudojamas Pietų Amerikoje, Afrikoje, Okeanijoje. Kalabasa su bombilja Pietų Amerikoje naudojama matės gėrimui.

Dabartinės kalabasos yra įvairių formų, gaminamos iš metalo, plastiko, keramikos, porceliano ir kitų medžiagų. Indai paprastai puošiami išdegintu ar drožtiniu raštu. Mate geriama su šiaudeliais. Kalabasos įvairiose kultūrose buvo laikomos turinčiomis magiškų savybių.

Paragvajuje vietoje kalabasos matei gerti naudojama guampa.
Aktyvusis elektroninis paštas

**Aktyvusis elektroninis paštas** () – mobiliojo telefono ryšio paslauga, kai iš elektroninio pašto serverio į telefoną siunčiamas pranešimas apie gautus naujus elektroninius laiškus.

Šią paslaugą turi palaikyti elektroninio pašto paslaugų teikėjas, be to, mobiliajame telefone turi būti el. pašto prieiga.

Pašto pristatymu į mobilų įrenginį rūpinasi aktyviojo el. pašto tarnybinė stotis (elektroninio pašto agentas), kuris perduoda gautus laiškus į serverį atitinkamiems vartotojams (elektroninio pašto klientas).

## Veikimo schema
# El. pašto pranešimas pasiekia vartotojo dėžutę įmonės el. pašto tarnybinėje stotyje
# El. pašto tarnybinė stotis apie atėjusį laišką informuoja elektroninio pašto agentą ir šis pasiima laišką
# Elektroninio pašto agentas suspaudžia ir užšifruoja laišką (šifro raktas žinomas tik konkretaus vartotojo telefone esančiam elektroninio pašto klientui). Prie laiško suformuojama neužšifruota antraštė, kurioje yra pranešimų maršrutizatoriui (*Relay Server*) skirti gavėjo duomenys
# Užšifruotas laiškas išsiunčiamas pranešimų maršrutizatoriui, kuris pagal antraštės duomenis jį persiunčia gavėjui

Panašūs veiksmai vykdomi, siunčiant laišką iš mobiliojo telefono, taip pat atnaujinant kalendoriaus įrašus ar kontaktų informaciją mobiliajame telefone arba tarnybinėje stotyje.

## Privalumai
* Leidžia patogiai ir greitai gauti naujausius el.pašto, kalendoriaus ir kontaktų duomenis mobiliajame telefone.
* El.pašto, kalendoriaus ir kontaktų duomenys vartotojo mobilųjį telefoną pasiekia iš karto po to, kai jie atsiranda vartotoją aptarnaujančioje pašto tarnybinėje stotyje
* Vartotojas informaciją iš savo įmonės sistemų gali gauti bet kada ir būdamas bet kurioje vietoje, kur veikia mobilusis ryšys.

## Susiję produktai
* Mozilla Thunderbird - atvirojo kodo el. pašto klientas
* BlackBerry
* Funambol 
* Z-push 
* iAnywhere 
* iPhone
* Sun Java System Messaging Server
* Microsoft Exchange Server 2003 SP2 arba vėlesnės versijos
* ChatterEmail, skirta Palm OS
* Blitzmail
* Kerio MailServer
* Goodlink
* Sony Ericsson
* Visto
* Windows Mobile 6 arba vėlesnė versija
Abu Alhasanas Abu Hasanas Ali ibn Mahometas

**Abu Alhasanas Abu Hasanas Ali ibn Mahometas** (*abū al-ḥassan abū ḥassūn `alī ben muḥammad*, , m. 1554 m.) – buvo Mahometo Alburtukali brolis. Jis du kartus bandė užimti valdžią Maroke.

1526 m mėginimas užimti valdžią nepavyko, nors prašė pagalbos pas europiečius.
1549 m. Sadi dinastijai užėmus Fesą, Abu Hasanas Ali pasitraukė į Alžyrą pas turkų Osmanus. Padedamas turkų Abu Hasanas Ali 1554 m. užėmė Fesą ir keturis mėnesius valdė šalį, bet sąmokslo metu Abu Hasanas Ali buvo nužudytas ir Mahometas aš Šeichas vėl atstatė Sadi valdžią Maroke.

## Nuorodos
* Musulmonų vadovai.
Guampa

**Guampa** (iš kečujų kalbos *huampa* – „ragas“) – indas skirtas matei (dažniausiai – tereré) gerti. Naudojamas Paragvajuje, taip pat vietomis Argentinoje, Urugvajuje. Gaminama iš galvijo rago.
Bartolomėjus Diasas

**Bartolomėjus Diasas** (; g. apie 1450 m. – m. 1500 m. gegužės 29 d.) – portugalų keliautojas, jūrininkas.

1487 m. vadovavo ekspedicijai, kuri prasidėjo Lisabonoje, ieškojusiai jūrų kelių į Indiją ir tyrusių Pietų Afrikos pakrantes. 1488 m. Diasas tapo pirmuoju europiečiu, apiplaukusiu Afriką iš pietų. Grįždamas atrado Gerosios Vilties kyšulį (dabartinėje Pietų Afrikos Respublikoje). Dalyvavo 1500 m. vykusioje Pedro Alvareso Kabralio ekspedicijoje, kurios metu žuvo, jo laivui sudužus netoli Gerosios Vilties kyšulio.

## Taip pat skaitykite
* Didieji geografiniai atradimai

## Išnašos
Aleksandras III (popiežius)

**Aleksandras III** (*Alessandro III*, tikroji pavardė Orlando Bandinelli, 1105 m. Siena – 1180 m. rugpjūčio 30 d. Čivita Kastelana, palaidotas Laterano bazilikoje, Roma) – popiežius nuo 1159 m. rugsėjo 7 d. iki mirties, vienas ilgiausiai pontifikavusių popiežių.

## Biografija
Baigė Bolonijos universitetą. Parašė Gracijono bažnytinių įstatymų rinkinio komentarus, teologinį traktatą, pagrįstą P. Abelardo mokymu. 1150 m. spalio mėn. popiežius Eugenijus III jį nominavo kardinolu.

Siekė nepriklausomybės nuo pasaulietinės valdžios. Kai Šventosios Romos imperatoriaus Frydricho I Barbarosos Pavijoje 1160 m. sušauktas Bažnyčios susirinkimas popiežiumi išrinko kardinolą Ottaviano de Monticelli, kuris žinomas kaip antipopiežius Viktoras IV, Aleksandras III pradėjo kovą su antipopiežiais. 1160 m. jis ekskomunikavo patį imperatorių. Tiesa, 1174 m. ar 1177 m. ekskomunika panaikinta.

Privertė Anglijos karalių Henriką II atšaukti Klarendono nutarimus, ribojančius Bažnyčios laisvę. 1179 m. sušaukė Laterano III susirinkimą, kuriame nutarta, kad popiežiui išrinkti reikia 2/3 kardinolų balsų. Šis nutarimas tebegalioja iki šiol. 1171 m. ar 1181 m. paskelbė, kad kanonizuoti gali tik Šv. Sostas. Ši teisė įsigaliojo 1230-1234 m.

## Nuorodos
* Sąrašas:Popiežiai

## Šaltiniai

* Manrico Punzo, *Storia minima della fondazione di Alessandria - Papa Alessandro III / Federico Barbarossa - I due grandi rivali*, in „Nuova Alexandria“ Anno III N°10, Ugo Boccassi Editore, Alessandria, 1997
Pontiac Grand Prix

**Pontiac Grand Prix** yra automobilis, kurį gamino koncerno General Motors dukterinė markė Pontiac. Grand Prix 1962 metais buvo pradėtas gaminti, kaip didelės klasės asmeninės prabangos automobilis, tačiau 1988 metais automobilis buvo sumažintas iki vidutinės klasės ir buvo gaminamas iki 2008 metų.
GM G platforma

**GM G platforma** gali reikšti dvi visiškai skirtingas automobilines platformas, kurias gamino General Motors:
* 1982–1988 GM G platforma (RWD);
* 1995–dabar GM G platforma (FWD).
La Nación

**La Nación** ('Tauta') – Paragvajaus konservatyvių pažiūrų dienraštis iš Fernando de la Moros. Įkurtas 1995 m.

2015 m. dienraštį nusipirko leidybinė grupė *Grupo Cartes*.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
GM C platforma

**GM C platforma** yra automobilinė platforma, kurią iki 1996 metų gamino General Motors. Iki 1984 metų platforma buvo pritaikyta galiniais ratais varomiems automobiliams, tačiau 1985 metais platforma buvo atnaujinta ir pritaikyta priekiniais ratais varomiems automobiliams. Galiniais ratais varoma versija toliau buvo gaminama kaip GM D platforma.

Automobiliai naudoję platformą:
* 1965-1976 Cadillac Calais
* 1971-1996 Oldsmobile 98
* 1985-1993 Cadillac DeVille
* 1985-1992 Cadillac Fleetwood
* 1985-1993 Cadillac Coupe de Ville
* 1959-1990 Buick Electra
* 1991-1996 Buick Park Avenue
* 1993 Cadillac Sixty Special