open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Chinkaliai

**Chinkaliai** () – tradiciniai gruziniški koldūnai, kilę iš Pšavijos, Mtiuretijos bei Chevsuretijos regionų ir vėliau išplitę po visą Kaukazą.

Dažniausiai chinkalių įdarui naudojamas mėsos faršas su prieskoniais. Gruzijoje populiariausia kiauliena ir jautiena, Azerbaidžiane bei kituose musulmoniškuose kraštuose kiauliena nenaudojama. Rečiau iš mėsos naudojama aviena, šis paruošimas paplitęs kalnų vietovėse. Faršas maišomas su kalendra, svogūnais, česnakais. Vietoje mėsos kartais įdaras gaminamas iš grybų, sūrio ar bulvių. Įdaras į tešlą vyniojamas dar žalias, ir išverda kartu.

Įprastai chinkaliai valgomi vieni ar pabarstyti juodaisiais pipirais. Su pirmu kasniu iš jų vidaus išsiurbiamas sultinys. Pats viršus, kur sueina tešlos galai, būna kietas ir paprastai nėra valgomas.

## Šaltiniai
Viščiukas tabaka

**Viščiukas tabaka** () – tradicinis gruziniškas keptuvėje keptos vištienos patiekalas, paplitęs po visą Kaukazą, o Tarybų Sąjungos laikais išplitęs ir po visas jos teritorijas, ypač Rytų Europą ir Vidurinę Aziją.

Viščiukas kepamas tradicinėje keptuvėje „tapa“, prislėgtas, kad iškeptų lygiai. Šiais laikais kepimui dažnai naudojamos specialios keptuvės su sunkiais dangčiais prislėgimui. Prieskoniams dažnai naudojamas česnakas, patiekiama su tradiciniais gruziniškais padažais satsivi ar tkemali.

## Nuorodos ir šaltiniai
Kaušiadalas

**Kaušiadalas** – ežeras rytų Lietuvoje, Vilniaus rajone, Paberžės seniūnijoje, 2,5 km į pietus nuo Paberžės. Ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus 0,21 km, plotis iki 0,21 km. Altitudė 169,4 m. Krantai apžėlę krūmynais, pietuose – pelkėti, vakarinis krantas aukštas. Yra medžiais apaugusi 0,21 ha sala. Aplinkui plyti pievos. Ežeras nenutekantis, priklauso Žalesos 2 baseinui (Žalesos intakas).

Iš vakarų prieina Kaušiadalos kaimas, yra buvusio Kaušiadalos dvaro sodyba. Rytine pakrante eina kelias .

## Šaltiniai
Tepe Sialkas

**Tepe Sialkas** () − didelė senovinė gyvenvietė dab. Irane, Isfahano provincijoje, prie dabartinio Kašano.

## Istorija

Gyvenvietės įsikūrimas siejamas su hipotetine Zajanderudo kultūra, klestėjusia Zajanderudo upės baseine VI tūkst. pr. m. e., kurios įtaka galėjo siekti Tepe Sialką. Tepe Sialkas yra dykumos pakraštyje, tačiau vietinis šaltinis nuo senovės teikė vandens, sukurdamas palankias sąlygas kultūrai vystytis. Seniausi radiniai siekia jau VII tūkst. pr. m. e. 

Tepe Sialką sudaro dvi archeologinės kalvos, sutartinai vadinamos šiaurine ir pietine, o jo istorija dalinama į šešis laikotarpius. Pirmaisiais dviem laikotarpiais (iki IV tūkst. pr. m. e.) gyventojai gyveno šiaurinėje kalvoje, gamino primityvią keramiką ir jau mokėjo apdirbti varį.

IV tūkst. pr. m. e. pradžioje šiaurinė kalva buvo apleista, tačiau gyventojai įsikūrė pietinėje kalvoje. Taip prasidėjo trečiasis laikotarpis. Tuo metu suklestėjo puiki Tepe Sialko keramika, dažniausiai vaizduojanti įvairius gyvūnus. Ją jau gamindavo ant puodžiaus rato. Užsimezgė prekybiniai ryšiai su Sūzais toli vakaruose.
  
Apie 3000 m. pr. m. e. mieste prasidėjo didžiausio klestėjimo laikotarpis (ketvirtasis). Tepe Sialke pastatytas zikuratas, kuris yra seniausias žinomas tokio tipo statinys pasaulyje. Maždaug tuo metu gyvenvietė įsijungė į prekybinę sistemą, apėmusią visą Irano kalnyną ir buvo viena iš tarpinių stočių lazurito prekyboje tarp Mesopotamijos ir Badachšano. Čia prasidėdavo Dešte dykumos karavanų kelias į Tepe Hisarą. Tepe Sialkas greičiausiai sudarė dalį Proto-Elamo kultūros ir čia randama nemažai šios kultūros artefaktų, įskaitant ir proto-Elamo rašto lenteles.

Apie XXIV a. pr. m. e. gyvenvietė apleista dėl nežinomų priežasčių ir daugiau nei tūkstantį metų čia niekas negyveno. Tuo metu nunyko ir prekybinis kelias tarp Sūzų ir Tepe Hisaro. Tik apie XII a. pr. m. e. čia vėl ėmė keltis nauji gyventojai. Jie kūrėsi senojo miesto (pietinės kalvos) griuvėsių vietoje. Tai buvo geležies amžiaus žmonės, o jų keramika buvo paprasta, pilko atspalvio.

Paskutinis, šeštasis, gyvenvietės laikotarpis prasidėjo apie IX a. pr. m. e., kuomet gyvenvietė dar kartą sugriauta, o senųjų gyventojų vietoje atsikėlė nauji, greičiausiai kalbėję iranėnų kalba. Jie labiausiai žinomi dėl savitos keramikos, kuriai būdingi ąsočiai su ilgais snapais.

VIII a. pr. m. e. miestas buvo galutinai sunaikintas ir apleistas. Vėlesniais laikais netoli jo įsikūrė Kašanas.

## Archeologija
1933, 1934 ir 1937 m. čia kasinėjo archeologų ekspedicija, vadovaujama Roman Ghirshman. Tarp 1999 ir 2004 m. kasinėjimai atnaujinti Pensilvanijos universiteto ir Irano kultūros paveldo organizacijos pajėgomis.

Dauguma Tepe Sialko radinių buvo išvežti į Prancūziją, kur saugomi Luvre. Dalis jų eksponuojami Britų muziejuje, Niujorko miesto meno muziejuje, Irano nacionaliniame muziejuje ir kitur.

## Nuorodos
Straipsnis livius.org
Prienų dekanatas

**Prienų dekanatas** – Vilkaviškio vyskupijos administracinis vienetas, apimantis 8 parapijas Prienų rajone.

## Istorija

Minimas po I pasaulinio karo, 1926 m. priskirtas Vilkaviškio vyskupijai. Vėliau panaikintas.

Dabartinis dekanatas įkurtas 2007 m. Jam priskirtos 8 parapijos – Balbieriškio, Išlaužo, Naujosios Ūtos, Pakuonio, Prienų, Skriaudžių, Šilavoto, Veiverių.

## Parapijos

|-
| Balbieriškio Švč. Mergelės Marijos Rožančinės parapija || Balbieriškio Rožinio Švč. Mergelės Marijos bažnyčia ||
|-
| Išlaužo Švč. Mergelės Marijos Krikščionių Pagalbos parapija || Išlaužo Švč. Mergelės Marijos Krikščionių Pagalbos bažnyčia ||
|-
| Naujosios Ūtos šv. Vincento Pauliečio parapija || Naujosios Ūtos šv. Vincento Pauliečio bažnyčia ||
|-
| Pakuonio Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų parapija || Pakuonio Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų bažnyčia || Piliuonos koplyčia
|-
| Prienų Kristaus Apsireiškimo parapija || Prienų Kristaus Apsireiškimo bažnyčia ||
|-
| Skriaudžių šv. Lauryno parapija || Skriaudžių šv. Lauryno bažnyčia ||
|-
| Šilavoto Švč. Jėzaus Širdies parapija || Šilavoto Švč. Jėzaus Širdies bažnyčia ||
|-
| Veiverių šv. Liudviko parapija || Veiverių šv. Liudviko bažnyčia || Veiverių ligoninės koplyčia
|}

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Vyskupijos informacija
Mėlynė (reikšmės)

**Mėlynė** gali reikšti:

* Mėlynė – erikinių šeimos (Ericaceae) augalas.
* Hematoma – ribota išsiliejusio kraujo sankaupa audinyje ar tarp audinių.
Salantų kaštonas

**Salantų kaštonas** – buvęs storiausias kaštonas Lietuvoje, valstybės saugomas botaninis gamtos paveldo objektas, augęs Kretingos rajone, Salantuose. Paskelbtas saugomu Lietuvos Respublikos aplinkos ministro 1999 m. lapkričio 3 d. įsakymu Nr. 345.

Kaštonas augo Salantų miesto parko pietvakariniame pakraštyje, netoli Salanto upės. Parkas kartu su Salantų bažnyčia, mitologiniu akmeniu „Laumės pėda“, čia eksponuojama dendrologine kolekcija, sudarė vientisą Salantų miesto parko lankytinų objektų kompleksą. Tikėtina, kad kaštonas kaip ir kiti dvaro parko augalai buvo pasodinti Salantų dvarininko, Varšuvos universiteto adjunkto Konstantino Gorskio.

2025 m. liepos 10 d. medį nulaužė smarkus vėjas.

## Duomenys

* Medžio rūšis – paprastasis kaštonas (*Aesculus hippocastanum* L.)
* Kamieno apimtis – 4,90 m
* Aukštis – 25,50 m
* Amžius – ~200 metų

## Taip pat skaitykite

Kiti Lietuvos kaštonai, gamtos paveldo objektai:
* Aukštadvario dvaro parko kaštonas (Trakų raj.)
* Dirvonų kaštonas (Šiaulių raj.)
* Kaštonas Šiltadaržio gatvėje (Vilniaus m.)
* Paparčių kaštonas (Skuodo raj.)
* Pilių parko kaštonų ratas (Vilniaus m.) 

## Išnašos

## Nuorodos

* Salantų regioninis parkas: Salantų kaštonas 
* Salantų kaštono informacinis stendas
* Kur auga storiausias Lietuvos kaštonas?
Aš žinau, kad tu žinai, kad aš žinau

**Aš žinu, kad tu žinai, kad aš žinau** () – 1982 m. Italijoje sukurta komiška drama, Tarptautiniame Maskvos kino festivalyje apdovanota specialiu žiuri prizu. Filme nedidelį vaidmenį atlikęs Gianni Letta (vaidino save – žurnalo redaktorių ir žurnalistą) vėliau tapo politiku ir Silvio Berlusconi vyriausybėje užėmė valstybės sekretoriaus pareigas.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Alberto Sordi – Fabio Boneti
* Monica Vitti – Livija Boneti
* Isabella De Bernardi – Veronika Boneti
* Salvatore Jacono – Kavalis
* Giuseppe Mannajuolo – detektyvas
* Ivana Monti – Valerija
* Gianni Leta

## Turinys

Fabio ir Livija susituokę jau 20 metų ir judviejų asmeninis gyvenimas seniai virto nuobodžia rutina. Fabio dirba banke, mėgsta futbolą, žvejybą ir nuolat viskuo nepatenkintas. Livija – namu šeimininkė, laisvu laiku dirbanti vertėja. Jiedu turi nepilnametę dukterį Veroniką, kurią Fabio pastebi tik tuomet, kai ši nežinia kodėl skolinasi jo drabužius. 

Kartą Fabio pastebi, kad jo žmona yra sekama. Jis kreipiasi paaiškinimo į detektyvų agentūrą, kur paaiškėja, jog įvyko klaida – iš tiesų seklių taikinys yra kitame aukšte gyvenančio finansininko ir politiko žmona. Fabio tai pasirodo juokinga, tačiau Livija, sužinojusi, kad 5 dienas buvo sekama, filmuojama, o jos visi pokalbiai buvo įrašyti, išsigąsta. Vyras, pastebėjęs žmonos sutrikimą, nusprendžia iš detektyvo nupirkti visus įrašus, tačiau, atvykęs prie šio kontoros, pastebi žmoną, jau išeinančią iš ten su įrašais. Livija paslepia lagaminą su įrašais rūsyje, tačiau Fabio juos randa ir nuveža į vasarnamį, kur sėdasi juos peržiūrėti. Iš jų Fabio sužino, kad žmona jau seniai žino apie jo romaną su sekretore Valerija, kad judviejų duktė buvo narkomanė, o paskutinius tyrimus atlikę gydytojai nustatė, jog jam liko gyventi ne daugiau kaip mėnuo...
Pėdsakai (filmas)

**Pėdsakai** () – 1975 m. Italijoje sukurtas psichologinis trileris.

## Turinys

Vertėja dirbanti Alisa, pristačiusi užsakymą, sužino pavėlavusi 2 dienas. Moteris iš jų ničnieko neatsimena, tik tai, kad prieš tai žiūrėjo filmą „Pėdsakai Mėnulyje“, po kurio ją ėmė kankinti košmarai. Namuose ji randa suknelę, kurios iki tol neturėjo, ir atviruką su viešbučio atvaizdu kurortiniame Garmo miestelyje. Alisa pasiima atostogų ir vyksta ten, tikėdamasi rasti atsakymą.

Viešbutyje ji sutinka mergaitę, kuri tvirtina jau čia mačiusi ją, tik besivadinančia Nikole. Parduotuvėje ji sutinka Henrį ir prisimena, kad jiedu anksčiau buvo meilužiai. Jie kartu praleidžia naktį, bet Alisos košmarai nesiliauja ir Henris pradeda jai intensyviai siūlyti psichiatro pagalbą, tačiau įsiutusi Alisa, apimta persekiojimo manijos, jį nužudo...

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Florinda Bolkan – Alisa
* Peter McEnery – Henris
* Lila Kedrova – misis Heim
* Klaus Kinski – Blekmanas
* Nicoletta Elmi – Paula
Didysis akmuo

**Didieji akmenys** – Lietuvoje saugomi gamtos paminklai ar gamtos paveldo objektai:

* Akmenės Didysis akmuo (Akmenės raj.)
* Barklainių Didysis akmuo (Panevėžio raj.)
* Didysis Dzūkijos akmuo (Alytaus raj.)
* Didysis Johampolio akmuo (Kelmės raj.)
* Didysis Jomantų akmuo (Telšių raj.)
* Didysis Keberkščių akmuo (Šilalės raj.)

Panašūs:

* Didysis Saidės akmuo (Trakų raj.)
* Didysis Stupelių akmuo (Latvija)
* Nycgalės didysis akmuo (Latvija)

## Šaltiniai
Žagarės šv. apaštalų Petro ir Povilo bažnyčia

Žagarėje (Joniškio raj.) stovi dvi Šv. apaštalų Petro ir Povilo bažnyčios:

* Žagarės I šv. apaštalų Petro ir Povilo bažnyčia (Naujoji Žagarė, Miesto a. 1);
* Žagarės II šv. apaštalų Petro ir Povilo bažnyčia (Senoji Žagarė, Švėtės g. 1).
Džo Bananas

**Džo Bananas** () – 1982 m. sukurta veiksmo komedija.

## Siužetas

Džo Bananas gyveno nedideliame kaimelyje Pietų Amerikoje ir gabendavo salos gyventojų surinktus bananus parduoti savo laivu. Jis nežinojo savo kilmės, tėvų, tačiau jam tai niekada ir nerūpėjo, kol vieną dieną saloje pasirodė verslininko Torsiljo žmonės, ketinantys čia įkurti bananų perdirbimo ir eksporto įmonę. Džo su trenksmu išvijo juos iš salos, tačiau pastarasis teisinėmis (ir nelabai) priemonėmis nenustojo siekti tikslo. Džo pavyko laimėti bananų pristatymo lenktynes ir teisę nustatyti bananų supirkimo kainą (tokią mažą, kad Torsiljui neapsimokėtų jais prekiauti), tačiau kad gautų leidimą prekiauti bananais, jis turi pasirašyti sutartį, t. y. turėti asmens dokumentus. Tik kaip juos gauti tam, kuris nežino savo kilmės ir neturi artimųjų?

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Bud Spencer – Džo Bananas
* Marina Langner – Doriana
* Mario Scarpetta – Manuelis
* Gianfranco Barra – Torsiljus
* Enzo Garinei – Moreno
* Gunther Pholipp – Teiloras
* Giorgio Bracardi – seržantas Martino
* Gisela Hahn
Kitas vyras

**Kitas vyras** () – 2008 m. sukurta drama.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Liam Neeson – Piteris
* Antonio Banderas – Ralfas
* Laura Linney – Liza
* Romola Garai – Abigailė
* Pam Ferris – Vera

## Turinys

Batų dizainerė Liza ir verslininkas Piteris buvo laimingai susituokę 25 metus ir užaugino dukterį Abigailę. Praėjus keliams mėnesiams po Lizos mirties, į jos telefoną atėjo žinutė nuo nežinomo vyro, kurioje šis nori tiesiog išgirsti jos balsą. Kamuojamas sukilusių įtarimų, Piteris pradeda tikrinti žmonos kompiuterį ir elektroninį paštą bei netrukus įsitikina, kad Lizos gyvenime buvo dar vienas vyras. Apimtas pavydo ir norėdamas šį pamatyti bei galbūt nužudyti, jis išsiruošia į Milaną, į kurį Liza dažnai keliaudavo darbo reikalais. Čia jis suseka Ralfą – vyrą, siunčiantį Lizai žinutes. Tarsi atsitiktinai su juo susipažinęs, Piteris pamažu sužino, kad jo žmona su Ralfu susitikinėjo net 12 metų ir kad jų santykiai buvo daugiau negu paprastas seksualinis ryšys...
Visos moterys taip daro

**Visos moterys taip daro** () – 1992 m. itališka erotinė komedija, režisuota Tinto Brass.

## Siužetas

Diana, ištekėjusi už Paolo, nesiliauja šiam būti neištikima. Dar daugiau, ji nieko neslėpdama pasakoja vyrui apie savo nuotykius, tačiau šis jos istorijomis netiki, manydamas, kad tai tik žmonos fantazijos, skirtos paįvairinti jų seksualinį gyvenimą. Vis tik kartą, žmonai grįžus iš Venecijos, kur ji susitiko su meilužiu Alfonsu, Paolo pastebi ant jos kūno žymes, kurios įtikina, kad Diana jį tikrai apgaudinėja. Išėjęs iš namų, jis nusprendžia rasti moterį, su kuria galėtų atkeršyti žmonai...

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Claudia Koll – Diana
* Paolo Lanza – Paolo
* Franco Branciaroli – Alfonsas
* Ornella Marcucci – Nadia
* Isabella Deiana – Antoneta
* Renzo Rinaldi
Vyras, kuris stebi

**Vyras, kuris stebi** () – 1994 m. režisieriaus Tinto Brass sukurtas erotinis filmas, laisva rašytojo Alberto Moravia kūrinio interpretacija.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Katarin Vasilissa – Silvija
* Francesco Casale – Dodo
* Cristina Garavaglia – Fausta
* Raffaella Offidani – Paskasė
* Antonio Salines – daktaras
* Eleonora De Grassi

## Turinys

Eduardas, dar vadinamas Dodo – jaunas literatūros dėstytojas, kurio gyvenimui vis dar didelės įtakos turi jo tėvas, universiteto profesorius Alberto. Vaikystės traumos iki šiol turi įtakos jo santykiams su moterimis ir Dodo pomėgiui jas stebėti. Jis yra vedęs gražuolę Silviją, tačiau ši vieną dieną nieko nesakiusi tiesiog jį paliko. Dodo bando užmegzti ryšiį su savo studente Paskaze, su tėvo, kuris guli namuose sus sulaužyta koja, slauge Fausta, bet nei vienu atveju jam nieko nepavyksta, nes visose jo fantazijose karaliauja žmona Silvija...
Mano brangus žudikas

**Mano brangus žudikas** () – 1972 m. sukurtas giallo stiliaus filmas.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* George Hilton – inspektorius Luka Peretis
* Marilu Tolo – Ana Borgesė
* Salvo Randone – Maro
* William Berger – Džordžijus Kanavesė
* Manuel Zarzo – Bozis
* Patty Shepard – Paola Rosi
* Elisa Mainardi

## Turinys

Policijos inspektorius Luka Peretis tiriantis draudimo kompanijos tyrėjo nužudymą, aptinka sąsajas su kita sena byla – mergaitės bei jos tėvo pagrobimo ir nužudymo byla. Kiekvienas, kas bent kažką žino ir nori padėti, dar tą pačią naktį nužudomas nesugaunamo, tačiau inspektorius žingsnis po žingsnio artėja prie abiejų nusikaltimų išaiškinimo...
Kumykai

**Kumykai** (sav. *къумукълар*) – tiurkų tauta, gyvenanti Kaukazo priekalnėse, Rusijoje. Dauguma gyvena šiaurės Dagestane (431 736, ypač Kumykų lygumoje prie Kaspijos pakrantės), taip pat Šiaurės Osetijoje (16 092), Čečėnijoje (12 221), be to nemaža dalis vėliau apsigyveno kitose Rusijos teritorijose, Ukrainoje, Kazachstane. Bendra populiacija – >500 tūkst. žmonių. Kalba tiurkiška kumykų kalba, kuri turi keletą tarmių (Buinaksko, Kaitago, priekalnių, Tereko, Chasavjurto). Išpažįsta islamą (sunitai).

## Istorija

Kumykus mini jau antikiniai autoriai Plinijus Vyresnysis, Klaudijus Ptolemėjus (II a. pr. m. e.) ir kt. Kaip etnosas susidarė XII–XIII a. Kumykų areale gyvavo keletas valstybinių darinių.

## Verslai

Tradiciškai kumykai verčiasi žemdirbyste (auginami kviečiai, soros, miežiai, ryžiai, kukurūzai), gyvulininkyste (galvijai, avys, ožkos, arkliai), taip pat sodininkyste, daržininkyste, vynuogininkyste, žvejyba, bitininkyste, prekyba, naftos, druskos gavyba, medžiokle. Paplitę amatai: gelumbės gamyba, medvilnės audimas, kilimų gamyba (tradiciniai moterų verslai), odos, metalo, medienos, akmens apdirbimas (tradiciniai vyrų verslai).

## Papročiai

XIX a. dar buvo patriarchaliniai gimininiai santykiai. Būdingos mažosios šeimos, paklusnios vyresniesiems (ypač vyrams), nors svarbius sprendimus lemia šeimos taryba.

Kumykų kaimai suplanuoti horizontaliai. Namai statomi iš šamotinių plytų su dvišlaičiais stogais arba akmeniniai su plokščiais stogais (vieno, pusantro, dviejų aukštų).

Tautinį kostiumą sudaro: vyrų – marškiniai, kelnės, bešmetas (*къаптал*), čerkesė (*чепкен*), kailiniai (*топ*), burka (*ямучу*), papacha (*папах*), odinė avalynė; moterų – palaidinė-marškiniai, kelnės (*шалбар*), įvairios palaidinės (*полша, арсар, къабалай*), palaidinukės, odiniai bateliai, kurpės, įsispiriami kaliošai. Moterų rūbai paprastai pagražinti papuošalais.

Kumykų virtuvei būdingi miltiniai, mėsos ir pieno gaminiai: šopra (sriuba), chinkalas, kiurzė (koldūnai), dolma, plovas, šašlykas, padažai, košės, įvairios chalvos, pyragėliai, duona ir kt. Gėrimai – airanas, šerbetas, arbata.

Kumykai turi savo apeiginę poeziją: dainas lietaus iškvietimui, Saulei, derliaus surinkimui, Novrūzui, vestuvėms, laidotuvėms. Epinę poeziją sudaro dainos apie didvyrius, liaudies prozą – pasakos, anekdotai, legendos, padavimai ir kt., taip pat patarlės, priežodžiai, mįslės. Išvystytas muzikinis folkloras, šokiai, liaudies žaidimai. Yra išlikę senosios mitologijos liekanų (pasakojimai apie Tengiri, žemės, vandens, miškų, namų dvasias, demonus Albaslus, Kylyčtiošė, Suvanasus, Basdyrykus ir kt.).

## Šaltiniai
* Энциклопедия «Народы и религии мира», М.-1998
Kerėtoja (1956 filmas)

**Kerėtoja** () – 1956 m. sukurtas romantinis filmas apie vyro meilę paslaptingai miške gyvenančiai merginai, turinčiai kerėtojos galių. Sukurtas pagal Aleksandro Kuprino romaną „Olesia“, filmas Berlyno kino festivalyje apdovanotas Sidabriniu lokiu.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Marina Vlady – Ina
* Nicole Courcel – Kristina Lundgren
* Maurice Ronet – Loranas Brularas
* Michel Etcheverry
* Rune Lindström
* Erik Hell
* Eric Hellström

## Turinys

Prancūzas inžinierius Loranas Brularas atvyksta į Švediją, kad pakeistų savo kolegą vykdant sudėtingą inžinierinį projektą. Jo užsakovas – daili našlė Kristina Lundgren, prastai sutarusi su ankstesniu inžinieriumi, tačiau Loranui jaučianti prielankumą, nors to atvirai nedemonstruojanti. Pradžioje jį trikdo vietinių žmonių tikėjimas burtais, tačiau netrukus pats patenka į bėdą – pasiklysta miške ir įklimpsta į pelkę. Jį išgelbėja keista senutė, gyvenanti miško trobelėje su nepaprastai gražia anūke Ina. Šių moterų vengia, nemėgsta ir netgi bijo miestelio gyventojai, tačiau Loranas, įsimylėjęs Iną, bet kokiomis priemonėmis siekia jos palankumo. Kuomet atrodo, kad jam pavyks, įsikiša Kristina Lundgren, nenorinti, kad Loranas ir Ina būtų kartu…
Emanuelė ir Lolita

**Emanuelė ir Lolita** () – 1976 m. Prancūzijoje sukurtas erotinis filmas.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Susan Scott – Emanuelė
* Thiwa Yuporn – Thiva / Lolita
* Philipp Gaste – Frankas
* Richard Darbois – Robertas
* Adrienne Delorme – Adriana

## Turinys

Emanuelė – pasiturinti verslininkė, keliaujanti po Aziją sraigtasparniu, kurį pilotuoja jos vyras. Tailande jie susipažįsta su jauna mergina Thiva, kurią sužavi Emanuelė. Jaunoji Lolita ima mėgdžioti vyresnę Emanuelę, mokytis šios manierų ir elgesio, kol galiausiai suvilioja ir jos meilužį, ir vyrą...
Ars

**„Ars“** – Lietuvos dailininkų grupė, veikusi 1932–1935 m. Kaune.

## Istorija
1932 m. Kauno meno mokyklą baigę dailininkai Antanas Gudaitis, Antanas Samuolis, Viktoras Vizgirda ir Juozas Mikėnas surengė parodą, kurioje, be jų, dalyvavo ir grafikai Vytautas Kazimieras Jonynas, Telesforas Valius, Telesforas Kulakauskas ir Jonas Steponavičius bei vyresni kolegos Mstislavas Dobužinskis ir Adomas Galdikas. Parodos leidinyje dailininkai paviešino pareiškimą, tapusį pirmuoju lietuvių dailės manifestu. „Ars“ narių kūrybą vienijo naujai interpretuojamas lietuvių liaudies menas ir to meto Paryžiaus aukštųjų mokyklų stilistika (visi Ars nariai, išskyrus A. Samuolį ir T. Kulakauską, buvo neseniai mokęsi arba tebestudijavo Paryžiuje).

1932 ir 1934 Kaune surengė dvi parodas.

Pirmosios proga (joje dalyvavo ir M. Dobužinskis) buvo išleistas programinis leidinys Ars su grupuotės manifestu, dailėtyrininko P. Galaunės straipsniu *Lietuvos meno keliai* ir arsininkų kūrinių reprodukcijomis. Manifeste reiškiamas nepasitenkinimas esama lietuvių dailės padėtimi, jos atsilikimu, sustabarėjimu, skelbiami naujos kartos estetiniai idealai ir uždaviniai.

Grupuotės egzistavimo metais jos narių kūryba buvo nevienalytė, sparčiai keitėsi. Vyravo ekspresionizmo (A. Galdikas, A. Samuolis, A. Gudaitis), reiškėsi neoklasicizmo (J. Mikėnas, A. Gudaitis), fovizmo (V. Vizgirda), kubizmo, konstruktyvizmo, art deco (J. Steponavičius, V. K. Jonynas, T. Kulakauskas) tendencijos. Arsininkų kūryba tapo XX a. lietuvių dailės atsinaujinimo pradžia ir jos tolesnės raidos pagrindu.

1935 m. Ars nariai įstojo į grupės narių iniciatyva įsteigtą Lietuvos dailininkų sąjungą.

## Šaltiniai
Force Majeure (albumas)

***„Force Majeure“*** – pirmasis solinis Vokietijos roko atlikėjos Doro albumas, išleistas 1989 m. vasarį. Grupėje „Warlock“, su kuria ji koncertavo iki tol, tuo metu Doro buvo likusi vienintelė narė ir prasidėjus autoriniams ginčams dėl vardo panaudojimo su prodiuseriu, albumą išleido kaip solo projektą. 

## Dainos
### Pirmoji pusė

### Antroji pusė

## Singlai
* „A Whiter Shade of Pale“
* „Hard Times / Für Immer (live)“

## Atlikėjai
* Doro Pesch – vokalas
* Jon Levin – gitaros
* Tommy Henriksen – bosinė gitara, pritariantis vokalas
* Bobby Rondinelli – mušamieji
* Claude Schnell – klavišiniai (kviestinis muzikantas)

## Šaltiniai
Doro (albumas)

***„Doro“*** – antrasis Vokietijos atlikėjos solo albumas, išlestas 1990 m. rugsėjo mėnesį. Jį prodiusavo grupės „KISS“ bosistas Gene Simmons, vienas iš atlikėjos vaikystės muzikos idealų. Albume taip pat yra „KISS“ dainos „Only You“ nauja versija, bei grupės „The Electric Prunes“ hito „I Had Too Much to Dream“ bei „Black‘n‘Blue“ dainos „Rock On“ perdirbiniai.

## Dainos
### Pirmoji pusė

### Antroji pusė

## Singlai
* „Unholy Love / Broken“

## Atlikėjai
* Doro Pesch – vokalas
* Tommy Thaver – akustinė ir ritmo gitaros
* Lanny Cordola – gitara
* Chuck Wright – bosinė gitara
* E. J. Curse – bosinė gitara
* Todd Jensen – bosinė gitara
* Paul Morris – klavišiniai
* Karen Childs – klavišiniai
* Pat Regan – klavišiniai
* Kevin Valentine – mušamieji
* Tommy  Amato – mušamieji
* Chris Frazier – mušamieji

## Šaltiniai
Serie D

**Serie D** – 4-oji Italijos futbolo pakopa, aukščiausia pagal pajėgumą neprofesionalių žaidėjų lyga. Lygoje visoje šalyje dalyvauja 162 komandos, žaidžiančios 9 grupėse pagal regionus. Kiekvienos divizijos nugalėtojai perkeliami į Serie C lygą, o 4 iš kiekvienos divizijos prasčiausiai pasirodžiusios komandos pažeminamos į Eccellenza lygą.

## Istorija

Dabartinė lyga įkurta 1948 m., nors *Serie D* imta vadinti tik nuo 1959 m. Iki tol, 1922–1948 m. 4-oji pakopa buvo vadinama įvairiais divizionų vardais. 1978–2014 m. (kai Serie C buvo suskaidyta į Serie C1 ir Serie C2) *Serie D* buvo 5-oji visos Italijos pakopa.

## Čempionai
*1952–53 – Catanzaro
*1953–54 – Bari
*1954–55 – Colleferro
*1955–56 – Siena
*1956–57 – Sarom Ravenna
*1957–58 – Cosenza, Ozo Mantova ir Spezia 
*1958–59 – Cascina
----
*1993–94 – Pro Vercelli
*1994–95 – Taranto
*1995–96 – Castel San Pietro
*1996–97 – Biellese
*1997–98 – Giugliano
*1998–99 – Lanciano
*1999–2000 – Sangiovannese
*2000–01 – Palmese
*2001–02 – Olbia
*2002–03 – Cavese
*2003–04 – Massese
*2004–05 – Bassano Virtus
*2005–06 – Paganese
*2006–07 – Tempio
*2007–08 – Aversa Normanna
*2008–09 – Pro Vasto
*2009–10 – Montichiari
*2010–11 – Cuneo
*2011–12 – Venezia
*2012–13 – Ischia
*2013–14 – Pordenone
*2014–15 – Robur Siena
*2015–16 – Viterbese
*2016–17 – Monza FC
*2017–18 – Aurora Pro Patria 1919
*2018–19 – US Avellino
*2019–2020 – *neskirtas*

## Nuorodos
* Lygos svetainė
* Serie D (Soccerway.com)
Kunigo žmona (filmas)

**Kunigo žmona** () – 1971 m. sukurta komedija, kurioje pagrindinius vaidmenis atliko Sophia Loren ir Marcello Mastroianni.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Sophia Loren – Valerija
* Marcello Mastroianni – donas Mario Karlesi
* Venantino Venantini – Mauricijus
* Gino Cavalieri – donas Filipo
* Giuseppe Maffioli
* Pippo Starnazza
* Miranda Campa
* Dana Ghia

## Turinys

Sužinojusi, kad jos draugas, su kuriuo ji susitikinėjo 4 metus, yra vedęs, Valerija nusprendžia nusižudyti. Ji išgeria didelę dozę vaistų, tačiau prieš tai paskambina pagalbos telefonu, nenorėdama, kad jos mirties priežastis liktų nežinoma. Jos pašnekovu tampa kunigas donas Mario, kuriam nepavyksta Valerijos perkalbėti susilaikyti nuo savižudybės. Ryte atsibudusi ligoninėje, ji prie savo lovos pamato kunigą ir šį įsimyli. Mario visai būdais stengiasi ignoruoti merginą, tačiau pamažu taip pat pradeda jausti šiai fizinę trauką. Ieškodamas išeities, jis kreipiasi į Vatikaną, tačiau šio pasiūlytas monsinjoro titulas priverčia kunigą suabejoti savo pasirinkimu susieti gyvenimą su moterimi...
Begėdis (filmas)

**Begėdis** () – 1986 m. sukurta erotinė drama.

## Pagrindiniai aktoriai
* Christian Borromeo
* Malisa Longo
* Paul Muller
* Rita Silva
* Dino Strano
* Gabriele Tinti

## Turinys

Dalinai paralyžiuotas paauglys, prikaustytas prie vežimėlio, vis labiau kankinamas seksualinių fantazijų. Jo bandymai merginti bendraamžes merginas nesulaukia šių atsako, todėl palaipsniui geismo objektu tampa jo paties motina...
Darginai

**Darginai** (sav. *дарган, даркан*) – Kaukazo tauta. Gyvena Rusijoje, pietiniame Dagestane, tai antra pagal gausumą šios respublikos tauta (po avarų, 16,5 %). Gausiausiai gyvena Dachadajevo, Sergokalos, Akušos, Kaitago, Levašio rajonuose. Taip pat nemaža darginų įsikūrę kituose Dagestano rajonuose, Stavropolio krašte, Rostovo, Astrachanės srityse, Kalmukijoje, keli šimtai gyvena Ukrainoje, Vidurinėje Azijoje. Bendra populiacija – ~600 tūkst. žmonių. Šneka darginų kalba, priklausančia šiaurės rytų Kaukazo kalbų šeimai. Ji turi daug tarmių: Akušo (literatūrinė), Cudacharo, Uracho, Sirchio, Mekegino, Chaidako, Muerino, Gubdeno, Kadaros, Kubačo, Čirago, Megebio ir kt. Išpažįsta islamą (sunitai).

## Istorija

Darginus VI–VII a. įvykių kontekste IX a. mini arabų autoriai. Pats darginų tautovardis minimas nuo XV a. Islamą priėmė XIV a. Nuo XIX a. pr. sudarė valstybinius junginius. 1813 m. Dagestaną užkariavus Rusijai, darginai prisijungė prie čečėnų karvedžio Šamilio sukilimo (1834–1859 m.), 1877 m. dalyvavo pasipriešinime. Tarybiniais metais daug darginų persikėlė į lygumas.

## Verslai

Nuo XVI a. susiklostė trys skirtingi ūkiniai–kultūriniai arealai:
* priekalnių ir lygumų darginai – vertėsi žemdirbyste (kviečiai, miežiai, kukurūzai, soros, ankštiniai) ir gyvulininkyste (galvijai);
* vidutinkalnių darginai – vertėsi žemdirbyste ir ganykline avininkyste;
* aukštikalnių darginai – vertėsi daugiausia avininkyste, šiek tiek žemdirbyste.

Tarp avių augintojų paplitę vilnos apdirbimo amatai (gelumbės, kilimų, palasų, mezginių gamyba). Taip pat apdirba metalą, medį, odą, akmenį. Darginai garsėja puošnių ginklų, juvelyrikos dirbinių gamyba, keramika, apdirbtais akmenimis, rakandais (amatininkystės centrai – Kubačis, Charbukas, Amuzgas, Sulevkentas, Gubdenas, Kaitagas ir kt.).

## Papročiai

Darginų tradicinę savivaldą sudaro kaimo vyresniųjų taryba (*джамаат*). Būdinga mažoji šeima, nors iki XX a. pr. dar būdavo ir neišskirstytų šeimų. Giminė patrilinijinė, kildinama iš vieno protėvio.

Darginų kalnų kaimai kupetiniai, terasiniai, priekalnėse – laisvesnio plano, namai su kiemais. Kalnuose namai dviejų ir daugiau aukštų, plokščiais stogais, priekalnėse – 1–2 aukštų. Tarybiniais laikais atsidaro didesnių namų, dažnai su terasomis, čerpiniais ir metaliniais dvišlaičiais stogais, gatvės praplatėjo.

Darginų apranga tokia, kaip ir daugelio kitų Dagestano tautų: vyrai nešioja marškinius, kelnes, bešmetą, čerkesę, burką, avikailio kailinius, veltinius arba odinius batus, moterys – palaidines, plačias arba siauras kelnes, įvairius kailinius, odinius batelius. Galva dengia čuchta ir šydas, puoštas sidabro raštais.

Virtuvei būdingi miltiniai, mėsos, pieno patiekalai. Taip pat naudojami vaisiai, uogos, daržovės.

Išlikę darginų liaudies pasakos, legendos, padavimai, priežodžiai, patarlės, didvyrių dainos, baladės). Yra senosios mitologijos paveiktų kalendorinių ir šeimyninių apeigų.

## Šaltiniai
* Энциклопедия «Народы и религии мира», М.-1998
* Abdulmanapova, A. 2015. Dargincy. Makhachkala:Epocha.
True at Heart

***„True at Heart“*** – trečiasis solinis Vokietijos atlikėjos Doro Pesch albumas, išleistas 1991 m. rugpjūtį. Siekiant didesnio populiarumo, į jį įtraukta daugiau baladžių, prodiuseriu pasirinktas Barry Beckett.

## Dainos

## Singlai
* „Cool Love / Live It“ (1991)
* „Fall for Me Again / Cool Love / Gettin' Nowhere Without You“ (1991)
* „I'll Make It on My Own / Beyond the Trees / You Gonna Break My Heart“ (1993)

## Atlikėjai
* Doro Pesch – vokalas 
* Barry Beckett – pianinas
* Dann Huff, Michael Thompson, Don Potter, Kenny Greenberg, Gordon Kennedy, Dennis Morgan – gitara
* Leland Sklar – bosinė gitara
* Mike Lawler – klavišiniai
* Eddie Bayers – mušamieji
* Jim Horn – saksofonas
* Robert White Johnson, Bob DiPiero, Todd Cerney, Chris Eddy, Troy Seals – pritariantis vokalas 

## Šaltiniai
Angels Never Die

***„Angels Never Die“*** – ketvirtasis studijinis atlikėjos Doro Pesch albumas, išleistas 1993 m. pradžioje. Jį prodiusavo Jack Ponti ir Vic Pepe, padėję sukurti Alice Cooper hitą „Hey Stoopid“. Albumas nebuvo išleistas JAV, o Europoje sulaukė nedidelio pasisekimo.

Kūrinio „Bad Blood“ vaizdo klipas kanalo MTV buvo apdovanotas geriausios antirasistinės dainos kategorijoje.

## Dainos
### 1995 m. versija

## Singlai
* „Enough for You / You Ain't Lived (Till You're Loved to Death)“
* „Bad Blood / Children of the Night / Eye on You“
* „Last Day of My Life/ Rock Angel / Rare Diamond (live)“
* „Alles Ist Gut / Für Immer / Last Day of My Life“

## Atlikėjai
* Doro Pesch – vokalas, aranžuotės
* Jack Ponti – gitara, bosinė gitara, klavišiniai, aranžuotės
* Vic Pepe – gitara, aranžuotės
* Eric Gales, Eugene Gales – gitara
* Nick Douglas, Matt Nelson – bosinė gitara
* Harold Frazee – klavišiniai
* Joey Franco – mušamieji
Machine II Machine

***„Machine II Machine“*** – 1995 m. išleistas penktasis studijinis atlikėjos Doro Pesch albumas, Vokietijos tope pasiekęs 33 vietą.

## Dainos

## Singlai
* „Ceremony / Tie Me Up“
* „In Freiheit Stirbt Mein Herz / Dirty Diamonds / You Got Me Singing“

## Atlikėjai
* Doro Pesch – vokalas
* Jack Ponti – gitara, bosinė gitara, pritariantis vokalas
* Greg Smith – gitara, bosinė gitara, mušamieji, klavišiniai, pritariantis vokalas
* Andreas Levin – gitara, bosinė gitara
* Camus Celli – mušamieji
* Harold Frazee – klavišiniai, pritariantis vokalas
* Nick Douglas – bosinė gitara, pritariantis vokalas
* Johnny Dee – mušamieji
* John Pfeiffer, Elliot Easton – gitara, pritariantis vokalas
* Earl Slick – gitara

## Šaltiniai
Don Kichotas ir Sančo Pansa

** Don Kichotas ir Sančo Pansa** () – 1968 m. Italijoje sukurta istorinė komedija pagal Ispanijos rašytojo Migelio de Servanteso istorinį romaną. Pagrindinius vaidmenis filme atliko populiarus tuo metu šalyje komikų duetas Franko (Franco Franchi) ir Čičijo (Ciccio Ingrassia).

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Franco Franchi – Don Kichotas
* Ciccio Ingrassia – Sančo Pansa
* Fulvia Franco – grafienė
* Paolo Carlini – Don Chosė
* Umberto D‘Orsi – Don Pietro
Malaizijos piratai

**Malaizijos piratai** () – 1964 m. sukurtas istorinis nuotykių filmas.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Steve Reeves – Sandokanas
* Jacqueline Sassard – Hada
* Andrea Bosic – Janezas
* Mimmo Palmara – Tremalis Naikas
* Pierre Cressoy – kapitonas
* Leo Anchoriz – lordas Brukas

## Turinys

Filmo centre – Indijos piratų, vadovaujamų drąsuolio Sandokano, kova su britų kolonistais dėl vienos iš Malaizijos salų...
Windows 10

**„Windows 10“** – Microsoft kompanijos sukurta operacinė sistema, pakeitusi savo pirmtakę „Windows 8.1“ operacinę sistemą. „Windows 10“ skirta asmeniniams, nešiojamiems ir planšetiniams kompiuteriams bei išmaniesiems telefonams.

Apie šią operacinę sistemą buvo pranešta 2014 m. rugsėjį, o rinkoje ji pasirodė 2015 m. liepos 29 d. Vienas pagrindinių šios sistemos tikslų buvo sujungti daugelį Microsoft produktų ir jiems leisti naudotis viena bendra sistema.

„Windows 10“ atnaujino vartotojo sąsają – įdiegė atnaujintą „Pradžios“ juostą, taip pat prie jos pridėjo išplėstus Start langus, naudotus „Windows 8“.

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Post Ars

**„Post Ars“** – Lietuvos menininkų grupė, susikūrusi 1989 m.

## Istorija
Grupės branduolį sudaro menininkai Aleksas Andriuškevičius, Robertas Antinis, Česlovas Lukenskas ir Gintaras Zinkevičius. Pirma grupės paroda „Kauno menininkų instaliacijos“ buvo atidaryta 1990 m. vasario 17 d. Lietuvos dailininkų sąjungos (LDS) Kauno skyriaus galerijoje. Parodoje buvo eksponuojama R. Antinio instaliacija „Epitafija“ (suplokštinta žmogaus figūra), A. Andriuškevičiaus „Radiatorius“ (horizontalūs strypai su prikaltais juodos duonos kepalais) ir Č. Lukensko „Persižvaigždžiavimas“ (penkiakampės žvaigždės, kai kurios pagamintos iš ant nuožulnių plokštumų sudėliotų kiaulių galvų). Demonstruoti darbai sukėlė Kauno menininkų ir spaudos pasipiktinimą, todėl pati paroda buvo uždaryta po trijų dienų. Tų pačių metų birželį surengta meninė akcija, kurios metu paskelbtas grupės manifestas.

## Kūryba
Grupės kūrybą sudaro instaliacijos, akcijos, performansai, hepeningai bei žemės meno darbai. Būdingas efemeriškumas, provokacija, netikėtumas.

## Parodos
* Šiuolaikinės dailės paroda, Šiuolaikinio meno centras, Kijevas, Ukraina (1988 m.);
* Instaliacija „Paskutinė vakarienė“, Dailės parodų rūmai, Vilnius (1991 m.);
* V Baltijos šalių jaunųjų dailininkų trienalė, Dailės parodų rūmai, Vilnius;
* Tarptautinis performansų festivalis „The Works“, galerija „Langas“, Vilnius;
* Rytų Europos šalių meno festivalis „Orients“, Bekeščabos miesto gamykla, Vengrija (1992 m.);
* „Tai – laiškas“, Kauno paveikslų galerija (1993 m.);
* „Tarp skulptūros ir objekto lietuviškai“, Šiuolaikinio meno centras, Vilnius;
* „Europos atradimas“, Kopenhaga, Danija (1994 m.);
* Akcija „Prieš smurtą. Kartuvės“ (kartu su J. Maldžiūnu), Kaunas (1996 m.);
* „Kūnas ir rytai“, Modernaus meno muziejus, Liubliana, Slovėnija (1998 m.);
* Akcija „Antinomizmas“. „Septynios meilės postmodernizmui dienos“, Kauno paveikslų galerija;
* „Kelionė į Tadž Mahalą“, Kauno paveikslų galerija (1999 m.);
* „Lietuvos dailė 1989–1999: dešimt metų“, Šiuolaikinio meno centras, Vilnius;
* „Nekaltas gyvenimas“, Šiuolaikinio meno centras, Vilnius (2000 m.);
* Akcija „Išmestas žmogus“ (kartu su Kauno dailės instituto studentais), Kaunas.

## Pripažinimas
* 1996 m. galerijos „Denkmalschmiede“ Hofgen stipendija projektui „Lizdas“, Vokietija;
* 1999 m. Atviros Lietuvos fondo stipendija projektui „Mandala“ tarptautiniame žemės meno simpoziume, Pereslavlis Zaleskis, Rusija;
* 2000 m. Atviros Lietuvos fondo stipendija naujam studijų kursui parengti;
* 2001 m. „Prishna 901–2001“ stipendija (Italija) projektui „Upės akys“;
* Atviros Lietuvos fondo stipendija vasaros studijoms Vidurio Europos universitete.

## Šaltiniai
Kvala Lumpūro tarptautinis oro uostas

**Kvala Lumpūro tarptautinis oro uostas** () (IATA: **KUL**; ICAO: **WMKK**) – didžiausias tarptautinis Malaizijos ir vienas svarbiausių pietryčių Azijos oro uostų, esantis apie 45 km nuo Kvala Lumpūro. 2014 m. šiuo oro uostu naudojosi 48 930 409 keleiviai, buvo pervežta 753 899 tonų krovinių.

Šiame oro uoste savo pagrindines bazes turi Malaysia Airlines, MASkargo, AirAsia, AirAsia X ir Malindo Air oro linijų bendrovės.

Oro uosto statybų darbai pradėti 1993 m., o jis atidarytas 1998 m. birželio 27 d., savaitę prieš tų metų Sandraugos žaidynes. Pirmasis vietinis skrydis į šį oro uostą buvo skrydis Nr. MH1263 iš Kuantano. Pirmasis tarptautinis skrydis buvo Nr. MH188 iš Malės salos Maldyvuose.

## Nuorodos
* Oficialus oro uosto tinklalapis
Kruvinos vestuvės

**Kruvinos vestuvės** () – 1973 m. režisieriaus Claude Charbol sukurtas kriminalinis filmas, už kurį jis buvo nominuotas Auksiniam lokiui Berlyno kino festivalyje.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Stephane Audran – Liusjena Delamar
* Michel Piccoli – Pjeras Mauri
* Claude Pieplu – Polas Delamaras
* Clotilde Joano – Klotilda Mauri
* Eliana De Santis – Helena Ševalje, Liusjenos duktė

## Turinys

Filmo veiksmas vyksta nedideliame Prancūzijos miestelyje. Gerbiamas pilietis Pjeras Mauris gyvena su sergančia žmona Klotilda, kuri praktiškai nepakyla iš lovos. Vakarais jis susitikinėja su Liusjena – parlamento nario ir kandidato į mero postą Polo Delimaro žmona. Vyro dažnai nebūna namuose ir Liusjena leidžia dienas dideliame jų name kartu su savo 15-mete dukterimi Helena, kurios susilaukė dar iki santuokos su Polu. Prieš rinkimus Polas pasiūlo Pjerui tapti jo štabo nariu, o laimėjęs rinkimus paskiria jį savo pavaduotoju.

Naudodamiesi nuolatinėmis Polo išvykomis, meilužiai gali dažnai susitikinėti, tačiau jiems norisi daugiau laisvės. Pjeras palaipsniui nuodija savo žmoną ir po kurio laiko ši miršta, miestelio gyventojų nuomone, nusižudžiusi. Bendrų pietų jų namuose metu Polas pasiūlo Pjerui paremti šio verslo planą statyti plastiko gamybos įmonę, tačiau šis suabejoja sandėrio teisėtumu. Polui išvykus į Paryžių, Helena pradeda kamantinėti motiną, tvirtindama, kad ši su Pjeru meilužiai, tačiau ši kategoriškai viską neigia. Dukrai užmigus, Liusjena praleidžia naktį pas Pjerą, kuris prisipažįsta nužudęs žmoną, kad įgytų laisvę, o Polo siūlomas verslo planas yra tikra apgavystė.

Grįžusi anksti ryte namo, Liusjena randa jos belaukiantį vyrą, kuris tvirtina senokai nuspėjęs apie šios meilės ryšį. Jis nekaltina žmonos, tačiau nori išnaudoti susidariusią situaciją sau naudinga linkme. Jiems susitikus trise, Polas pasiūlo Pjerui toliau susitikinėti su jo žmona mainais į paramą miesto taryboje jo verslo projektui.

Po kurio laiko Polas vėl išsirengia į Paryžių, tačiau šį kartą Liusjena primygtinai nori keliauti kartu, o vykstant atgal pati sėda už vairo. Nakties kelyje ji sustoja sutartoje vietoje, kur jų jau laukia Pjeras. Jis lazda mirtinai sumuša Polą, tada įdeda jo kūną į automobilį ir, nustūmęs į griovį, padega, imituodamas avariją. Liusjena lieka gulėti netoliese, kol ją randa pro šalį važiuojančio sunkvežimio vairuotojas.

Policija ją apklausia, tačiau, neturėdami įtarimų, nusprendžia, kad tai tiesiog nelaimingas atsitikimas. Nenorėdami sukelti įtarimų, Pjeras su Liusjena liaujasi matytis ir bendrauja tik laiškais. Kuomet atrodo, kad pavojus praėjo, Helena staiga pareiškia motinai mananti, kad ši su Pjeru, būdami meilužiai, nužudė Polą. Motina prisipažįsta apie ją ir Pjerą siejantį ryšį, tačiau neigia įvykdytą žmogžudystę. Po keleto dienų policija gauna Helenos laišką, kuriame ši prašo dar kartą ištirti Polo mirties aplinkybes, nes jos motina su Pjeru Mauri yra meilužiai ir tai turėtų panaikinti bet kokius įtarimus jos motinai...
Reportažas apie nekaltybę

**Reportažas apie nekaltybę** () – 1972 m. režisieriaus Jesus Franco sukurta erotinė komedija. Filmą sudaro atskiri epizodai, kuriuose pasakojama apie tradicijas ir mitus, susijusius su nekaltybe ir jos praradimu įvairiais laikais įvairiuose pasaulio kampeliuose. Filmo pradžioje ir pabaigoje rodoma interviu gatvėje, kuriame praeivių klausinėjama apie nekaltybę.

## Pagrindiniai aktoriai
* Hans Hass Jr.
* Eva Garden
* Ingeborg Steinbach
* Diane Winter
* Howard Vernon
* Herbert Weissbach
* Christina von Blanc
Septyni geltono šilko šaliai

**Septyni geltono šilko šaliai** () – 1972 m. sukurtas giallo stiliaus filmas.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Anthony Steffen – Piteris 
* Sylva Koscina – Fransua
* Giovanna Lenzi – Siuzana
* Renato De Carmine – inspektorius Jansenas
* Giacomo Rossi Stuart – Viktoras
* Umberto Raho – Bertonas

## Turinys

Mados namuose keistomis aplinkybėmis miršta mergina – ji įėjo į tuščią kambarį, tuomet pasigirdo riksmas ir įėję žmonės rado ją mirusią. Situaciją dar labiau supainioja medikai, konstatavę mirtį dėl širdies smūgio. Byla susidomi aklas muzikantas bei mirusios merginos draugas Piteris. Netrukus miršta dar kelios merginos ir visus šiuos nusikaltimus suvienija viena keista aplinkybė – juodas katinas, kurio nagai, kaip paaiškėja vėliau, padengti kurarės nuodais...
Macistas, Spartos gladiatorius

**Macistas, Spartos gladiatorius** () – 1964 m. sukurtas istorinis nuotykių filmas. Filmą režisavo   Mario Caiano, pagrindinius vaidmenis atliko Mark Forest ir Marilù Tolo.

## Siužetas

69-ieji mūsų eros metai. Romos imperiją valdo Vitelijus, tingus ir nuolatines intrigas keliantis imperatorius. Macistas – geriausias šalies gladiatorius, turintis malonę imperatoriaus ir jo žmonos akyse, tačiau tik tol, kol susipažįsta su jauna krikščione Silvija. Kuomet ši ir jos tikėjimo broliai suimami, Macistas, padedamas kurtizanės Olimpijos, padeda jiems pabėgti...

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Mark Forest – Macistas
* Marilu Tolo – Olimpija
* Elisabeth Fanty – Livija
* Robert Hundar – Zefarijus
* Giuseppe Addobbati – Merselijus
* Franco Cobianchi – Vitelijus

## Šaltiniai
Blogo žmogaus upė

**Blogo žmogaus upė** () – 1971 m. sukurtas vesternas.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Lee Van Cleef – Rojus Kingas
* Gina Lollobrigida – Alicija
* James Mason – Montero
* Simon Andreu – Anželas Santosas
* Gianni Garko – Edas
* Diana Lorys – Doloresa

## Turinys

Rojaus Kingo gauja apiplėšė banką ir traukiniu paspruko į Meksiką. Gražuolė Alicija, kurią jis sutiko ir vedė, pasibaigus pinigams metė Rojų ir susidėjo su revoliucionieriumi Montero.  Ieškodamas naujo būdo praturtėti, Rojus nusprendžia apiplėšti armijos ginklų sandėlį, tačiau tam jis turi suvienyti jėgas su Montero...
Venecijos kaprizas

**Venecijos kaprizas** () – 2002 m. Italijoje sukurtas erotinis filmas.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Emily Crawford – Roberta
* Gualberto Parmeggiani – Lorenzo
* Juliana Jerrugan – Luiza
* Paolo De Giorgio – Rikardo
* Ksenija Trbovich – Ana
* Johanna Bronzei – Leticija

## Turinys

Roberta, dėstanti Venecijos muzikos akademijoje, susipažįsta su gatvės dailininku Lorenzo. Pastarasis įtraukia ją į pačius keisčiausius seksualinius žaidimus, kuriems Roberta pasiryžta norėdama bet kokia kaina išlaikyti jį šalia savęs...
Meir Tobianski

**Meir Tobianski** (1904 m. gegužės 20 d. Kaune – 1948 m. birželio 30 d. Bait Jize, Izraelis) – Lietuvos žydų kilmės Izraelio ir Jungtinės karalystės karininkas.  

## Biografija
Gimė 1904 m. gegužės 20 d. Kaune. Kariavo II pasauliniame kare, Jungtinės karalystės kariuomenėje turėjo majoro laipsnį. Dalyvavo Izraelio nepriklausomybės kare, tačiau 1948 m. birželio 30 d. Tel Avive buvo suimtas Izraelio saugumo ir karo lauko teisme apkaltintas valstybės išdavimu, tą pačią dieną buvo sušaudytas apleistoje mokykloje Bait Jize. M. Tobianskis buvo apkaltintas atskleidęs slaptą informaciją Jungtinės karalystės piliečiams, kurie pasidalino šia informacija su tuo metu su Izraeliu kariavusios Jordanijos šnipais. 1949 m. liepos 1 d. buvo reabilituotas ir perlaidotas karininkų kapinėse, ant jo antkapio parašyta *nužudytas per klaidą*. M. Tobiansko sušaudymui leidimą davęs Isser Beeri po metų buvo nuteistas kalėti tiktai vieną dieną atsižvelgiant į jo nuopelnus Izraelio nepriklausomybės kare.


Vaizdas:BeitHaKshatotHarel.jpg|Vieta kurioje buvo sušaudytas M. Tobianskis


## Literatūra

* Nachman Ben-Yehuda (1992) Political Assassinations by Jews: A Rhetorical Device for Justice, ISBN 0-7914-1165-6
* Shabtai Teveth (1996) Ben Gurion's Spy, Columbia University Press, ISBN 0-231-10464-2
* Inbar, Zvi (1982). "A Tragic Mistake". IDF in Its Corps: Army and Security Encyclopedia (in Hebrew). Volume 16. Revivim Publishing. p. 174.
Mokytoja (filmas)

**Mokytoja** () – 1975 m. sukurta komedija, sulaukusi didelės finansinės sėkmės ir paskatinusi sukurti eilę tęsinių ta pačia tema (apie mokytojų / mokinių santykius). Dar dvejuose filmuose („Mokytoja koledže“ ir „Namų mokytoja“) pagrindinį vaidmenį atliko aktorė Edwige Fenech.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
*Edwige Fenech – Džiovana
* Vittorio Caprioli – Fefe Motola
* Alfredo Pea – Franko Motola
* Alvaro Vitali – Tatuzo
* Carlo Delle Piane – profesorius Kali
* Enzo Cannavale – Pepino
* Mario Carotenuto

## Turinys

Franko Motola su kitais draugais mokykloje nerūpestingai leidžia laiką, ieškodamas nuotykių, o ne rūpindamasis mokslais. Nematydamas rezultato, jo tėvas nusprendžia nusamdyti sūnui mokytoją, kuri padėtų jam pagilinti mokslo žinias. Ja tampa daili mergina Džiovana, dėl kurios Franko netrunka pamesti galvą. Kadangi šio tėvai susirūpinę ar sūnaus pastangos nuolat atrodyti stilingai nereiškia, kad šis gėjus, paprašo Džiovanos demonstruoti šiam daugiau šiltų jausmų. Franko desperatiškai siekia savo mokytojos, tačiau ši visuomet laikosi saugaus atstumo. Po to, kai jam nepavyksta nieko laimėti net šiai įbėrus migdomųjų, Franko griebiasi paskutinio bandymo – inscenizuoti savo savižudybę...
Neįtartinos moters uždraustos nuotraukos

**Neįtartinos moters uždraustos nuotraukos** () – 1970 m. sukurtas kriminalinis filmas.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Dagmar Lassander – Minu
* Pier Paolo Capponi – Piteris
* Simon Andreu – nepažįstamasis
* Susan Scott – Dominyka

## Turinys

Vėlų vakarą nepažįstamas vyras užpuola Minu, tačiau jai nieko nepadaro, tik perspėja kad šios vyras Piteris yra žudikas. Ji stengiasi ignoruoti įvykį, tačiau po kurio laiko tas pats vyras paskambina telefonu ir leidžia jai išklausyti dalį įrašyto pokalbio, kuriame Piteris kalbasi su žudiku. Nepažįstamasis reikalauja susitikimo, priešingu atveju įrašą atiduos policijai, ir Minu, manydama, kad gali apsaugoti vyrą nuo šmeižto, nusileidžia ir atvyksta nurodytu adresu. Čia nepažįstamasis reikalauja sekso mainais už įrašą ir gauna ko nori. Minu atitenka įrašas, kurį ji išmeta į upę. Moteris galvoja, kad istorija baigta, tačiau netrukus paštu gauna nuotraukas, kuriose ji užfiksuota lovoje su šantažuotoju. Bijodama, kad tai niekad nesibaigs, Minu nusprendžia apie viską prisipažinti vyrui, o šis savo ruožtu kreipiasi į policiją. Pastarieji pradeda tyrimą, tačiau nesugeba rasti jokių šantažuotojo egzistavimo įrodymų...
Napoleon Baniewicz

**Napoleon Banevič** (1904 m. sausio 4 d. Kaune – 1979 m. Bydgoščiuje, Lenkijos Liaudies Respublika) – Lietuvos lenkų kilmės gydytojas, neurologas, psichiatras.

## Biografija
Gimė 1904 m. sausio 4 d. Kaune, Napoleono ir Marijos Citovičiūtės šeimoje. Tėvas buvo Tiškevičių turto administratorius. 1922 m. baigė Kauno Adomo Mickevičiaus gimnaziją. Studijavo mediciną Vienos universitete. Nuo 1929 m. dirbo savanoriu neurologijos klinikoje. 1930 m. liepos 18 d. tapo mokslų daktaru. 1930-1935 m. dirbo Vilniaus universitete. 1935-1940 m. dirbo Vilniaus neurologijos klinikoje. Po II pasaulinio karo išvyko gyventi į Bydgoščių, kur tapo miesto neurologijos klinikos vedėju. Mirė 1979 m. Bydgoščiuje, buvo susituokęs su Walentina Lachowicz, su kuria susilaukė trijų sūnų Olgierd (1933), Witold (1937) ir Kazimierz (1944).   

## Darbai

* Die Achsenreflexe (Mittelflächenreflexe). Psychiat Neurol 149, ss. 49-59 (1965)DOI: 10.1159/000128802
* A New Sternal Reflex in Cases of Severe Cerebral Damage. Br Med J. 2(5268), ss. 1675-1678 (1961)

## Literatūra

* Cichosz A. Wybitny neurolog bydgoski Napoleon Baniewicz (1904-1979). Promocje Pomorskie 11, ss. 14-15 (2000)