open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Burchardas Švandenas

**Burchardas Švandenas** (, m. 1310 m.) – Vokiečių ordino karinis ir valstybės veikėjas, Vokiečių ordino magistras.

## Biografija
Kilęs iš Berno, Šveicarija. 1275 m. Konico komtūras, nuo 1277 m. Tiuringijos ir Saksonijos komtūras. 1282 ar 1283 m. išrinktas Vokieičų ordino didžiuoju magistru.

Nors tuo metu Artimuosiuose Rytuose Jeruzalės kunigaikštystėje Vokiečių ordinui ir jo sostine Akai jau grėsė sutriuškinimas, Burchardas riteriams nedaug tegalėjo padėti, nes buvo užsiėmęs Prūsijos, Livonijos ir Šventosios Romos imperijos reikalais. 1287 m. Lietuva nusiaubė Livonijos ordino žemes ir teko eiti į pagalbą broliams. 1289 m. nuvykęs į Romą iš popiežiaus išprašė patvirtinimo, kad naujos Baltijos pakrantėse užimtos žemės priklauso ordinui.

1290 m. ordino sostinę Palestinoje apsupo mameliukai. Paskubomis subūręs riterių būrį, didysis magistras išvyko į Palestiną. Tačiau nuvykęs į Aką, netikėtai savo pareigas perdavė Sicilijos komtūrui Henrikui Bonlanui ir pasitraukė iš Vokiečių ordino. Grįžęs į Šveicariją įstojęs į joanitų ordiną tapo Buchzėjės komtūru.
Vilkyškių pieninė

**„Vilkyškių pieninė”** (Nasdaq Vilnius – **VLP1L**) – Lietuvos pieno pramonės bendrovė, įsikūrusi Vilkyškiuose.

2016 m. apyvarta – 90 mln. EUR, grynasis pelnas – 4,5 mln. EUR. Vilkyškių pieninė daugiau nei 70 % produkcijos eksportuoja į ES valstybes (Vokietija, Italija, Suomija ir kt.), ir kitas šalis. 2018 m. Vilkyškių pieninė eksportavo į ES valstybes ir kitas šalis apie 60 % savo produkcijos. Pieninės vadovas – Gintaras Bertašius.

Vilkyškių pieninės grupei priklauso AB „Modest“, AB „Kelmės pieninė“ ir AB „Pieno logistika“.

## Istorija
Įkurta 1993 m.

2006 m. Vilkyškių pieninė įsigijo bendrovę „Modesta“, 2008 m. perėmė AB „Kelmės Pieninė“.

2020 m. pakeitė pavadinimą į VILVI GROUP (kuris buvo naudojamas užsienio rinkose) 

## Nuorodos
* Oficiali svetainė

## Šaltiniai
Zygfridas fon Foichtvangenas

**Zygfridas fon Foichtvangenas** (, m. 1311 m. Marienburgas) – Vokiečių ordino karinis ir valstybės veikėjas, Vokiečių ordino magistras.

## Biografija
Kilęs iš tos pačios giminės, kaip ir jo pirmtakas Konradas Foichtvangenas. 1303 m. spalio mėnesį, kai atsistatydino Gotfridas Hohenlojė, išrinktas Vokiečių ordino didžiuoju magistru.

Jam valdant ordiną kamavo nuolatiniai vidiniai konfliktai. Todėl suorganizavo žygį, kuris baigėsi paskutiniojo ordino priešų bastiono – Dancigo ir viso Pamario užėmimu. 1308 m. ordino sostinę iš Šventosios Romos imperijos teritorijos, iš Venecijos perkėlė į Marienburgą. Palaidotas Chelmžos katedroje.

## Literatūra

* Ulrich Nieß: Siegfried von Feuchtwangen, in: Udo Arnold: Die Hochmeister des Deutschen Ordens 1190–1994. Marburg: Ellwert-Verlag 1998. ISBN 3-7708-1104-6
* Werner Uhlich: Der Beitrag der Hochmeister Konrad und Siegfried von Feuchtwangen zur Geschichte des Deutschen Ordens. Feuchtwangen: Stadtarchiv 1990


File:Malbork - Siegfried von Feuchtwangen.JPG|Siegfriedo von Feuchtwangeno statula
File:Entering of Grand Master Siegfried von Feuchtwangen to Malbork Castle.PNG|Siegfriedas von Feuchtwangenas prie įvažiavimo į Malborko pilį
File:Siegfried von Feuchtwangen.jpg|Statula Siegfriedo von Feuchtwangeno Malborko pilyje
Karl von Trier

**Karlas fon Tryras** (, 1265 m. Tryras – 1324 m. vasario 11 d. Tryras) – Vokiečių ordino karinis ir valstybės veikėjas, XVI Vokiečių ordino magistras (1311–1324 m.).

## Biografija
Kilęs ir Tryro patricijų šeimos *von Oeren*. Vyriausiasis krautuvininko Jokūbo fon Oereno sūnus. Įgijo aukštąjį išsilavinimą, poliglotas. 1288 m. su broliais Jokūbu ir Ortofliu įstojo į Vokiečių ordiną, kuriame greitai kilo karjeros laiptais. 1291 m. Bovuaro komtūras Šampanėje, netrukus Burgundijos ir Lotaringijos krašto komtūras.

1311 m. Marienburge išrinktas Vokiečių ordino didžiuoju magistru, įvykdė Ordino dvasinio luomo reformą. Tuo nepatenkinti Prūsijos komtūras Otas fon Liutenbergas ir kiti sukėlė maištą ir sušaukę Ordinokapitulą, nuvertė Karlą fon Tryrą. Jis pasitraukė į gimtinę, bet popiežius Jonas XXII 1318 m. numalšino komtūrų maištą ir liepė sušaukti naują Ordino kapitulą Erfurte. Karlui fon Tryrui buvo grąžintos didžiojo magistro pareigos, tačiau į Prūsija jis nebegrįžo ir valdė iš savo pilies per tarpininkus.

## Literatūra
* Klaus Conrad: Karl von Trier, in: Udo Arnold (Hg.): Die Hochmeister des Deutschen Ordens 1190–1994. Marburg: Elwert 1998 ISBN 3-7708-1104-6
* Ulrich Nieß: Hochmeister Karl von Trier: (1311–1324); Stationen einer Karriere im Deutschen Orden. Marburg: Elwert 1992 ISBN 3-7708-0976-9
Konradas Foichtvangenas

**Konradas Foichtvangenas** () – Vokiečių ordino karinis ir valstybės veikėjas, Vokiečių ordino magistras.

## Biografija
1290 m. tapo Vokiečių ordino didžiuoju magistru, nors apie jo rinkimus žinių nėra. Jau pirmaisiais jo valdymo metais musulmonai užėmė Vokiečių ordino sostinę Aką Jeruzalės karalystėje. Ordino sostine buvo paskelbta Venecija.

Jis buvo vėlesnio didžiojo magistro Zygfrido fon Foichtvangeno giminaitis.

## Literatūra
* Werner Uhlich: Der Beitrag der Hochmeister Konrad und Siegfried von Feuchtwangen zur Geschichte des Deutschen Ordens. (Beigef. Werk: Romuald Kaczmarek u. Jacek Witkowski: Das Grabmal des Hochmeisters des Deutschen Ordens Konrad von Feuchtwangen in der Zisterzienserinnenkirche in Trebnitz.) Feuchtwangen: Stadtarchiv 1990
Gotfridas Hohenlojė

**Gotfridas Hohenlojė** (, 1265 m. – 1310 m. rugsėjo 19 d. Mergentheimas) – Vokiečių ordino karinis ir valstybės veikėjas, Vokiečių ordino magistras.

## Biografija
Kilęs iš Viurtembergo turtingų feodalų Hohenlojė šeimos. Krafto I fon Hohenlojė ir Vileborgos fon Vertheim sūnus, Vokiečių ordino didžiojo magistro Heinricho Hohenlojė giminaitis.

Į Vokiečių ordiną įstojo 1279 m., nuo 1290 m. Frankonijos komtūras, nuo 1294 m. Vokietijos krašto magistras. 1297 m. Ordino kapitula Venecijoje jį išrinko didžiojo magistro Konrado Foichtvangeno įpėdiniu.

Tapęs didžiuoju magistru buvo pasyvus Prūsijoje ir Livonijoje, neklausė ordino kapitulos patarimų, todėl kapitula, susirinkusi 1302 m. Klaipėdoje, pasiūlė jam atsistatydinti. Atsisakymą nuo sosto jis pasirašė 1303 m. spalio 18 d. Elbinge.

Palikęs Prūsiją, jis apsigyveno Vokietijoje, Ulme. Palaidotas Marburge.
Isakas Levitanas

**Isakas Levitanas** (, 1860 m. rugpjūčio 30 d. Kybartuose, Augustavo gubernija – 1900 m. rugpjūčio 4 d. Maskvoje, Rusija) – litvakų kilmės rusų tapytojas peizažistas.

## Biografija
Isakas Levitanas gimė 1860 m. rugpjūčio 18 (30) d. išsilavinusių, tačiau neturtingų žydų šeimoje, vienkiemyje netoli Kybartų. Tėvas dėstė prancūzų ir vokiečių kalbas Kaune, o vėliau dirbo vertėju statant geležinkelio tiltą Kybartuose.

Apie 1870 m. šeima persikėlė gyventi į Maskvą. 1873 m. Isakas Levitanas įstojo į Maskvos tapybos, skulptūros ir architektūros mokyklą, kurioje nuo 1871 m. jau mokėsi brolis Avelis Levitanas. Studijavo pas žymius to meto dailininkus Vasilijų Perovą, Aleksejų Savrasovą, Vasilijų Polenovą.

1875 m. mirus motinai ir sergant tėvui, dailės mokykla, kaip daug pasiekusius mokinius (Isaką ir Avelį), rėmė finansiškai, o 1876 m. nebereikalavo pinigų už mokslą dėl prastos materialinės šeimos padėties. 1877 m. mirė tėvas. Mokykla toliau rėmė dailininką. 1885 m. I. Levitanas mažuoju sidabro medaliu baigė mokslus.

1889–1890 m. I. Levitanas lankėsi Prancūzijoje ir Italijoje. Vėliau grįžo į Maskvą, bet 1892 m. dėl religinės situacijos turėjo persikelti gyventi į Tverės, vėliau – į Vladimiro guberniją. Nuo 1891 m. Kilnojamųjų dailės parodų draugijos, nuo 1897 m. Miuncheno secesijos narys.

1898 m. I. Levitanas pradėjo dėstyti tapybą Maskvos tapybos, skulptūros ir architektūros mokykloje, jam suteiktas akademiko vardas. 1900 m. su mokiniais tapydamas etiudus peršalo ir mirė. I. Levitanas buvo palaidotas senose žydų kapinėse Maskvoje, vėliau perlaidotas Novodevičės kapinėse šalia draugų: dailininko Michailo Nesterovo ir rašytojo Antono Čechovo.

1977 m. sausio 25 d. Kybartuose atidengtas I. Levitanui skirtas paminklinis biustas (skulpt. Bronius Vyšniauskas, arch. Rimvydas Vyšniauskas).

## Kūryba

Isakas Levitanas vienas žymiausių to metų Rusijos imperijos peizažistų, puikus koloristas. Sukūrė daugiau kaip 1000 tapybos darbų, vadinamųjų nuotaikos peizažų („Rudens diena. Sokolnikai“ 1879 m., „Tiltelis. Savino slabada“ 1883 m.), kuriems būdinga plenerinės tapybos estetika, lyrinis filosofavimas, psichologinis sodrumas. Nutapė peizažų su cerkvėmis, kuriuose šventyklų pastatai darniai įsilieja į gamtą („Vakaro varpas“ 1892 m.), simbolizuoja žemiškąjį mirtingumą („Prie akivaro“, „Vladimirka“, abu 1892 m., „Ties amžinuoju atilsiu“ 1894 m.). Brandžiojo laikotarpio kūriniuose paprastas peizažo motyvas paverčiamas archetipiniu Rusijos vaizdu („Beržų giraitė“ 1889 m.), vėlyvojo laikotarpio paveiksluose žymi kolorito kaita („Ežeras. Rusija“ 1900 m.).
## Darbų galerija
* I. Levitano kūriniai chronologine tvarka

Isaac Levitan - Golden autumn. Slobodka - Google Art Project.jpg| „Auksinis ruduo. Slobodka“, 1889 m., Valstybinis rusų muziejus
Vladimirka.jpg| „Vladimirka“, 1892 m., Tretjakovo galerija
Levitan nad vech pok28.jpg| „Ties amžinuoju atilsiu“, 1894 m., Tretjakovo galerija
Mart levitan.jpg| „Kovas“, 1895 m., Tretjakovo galerija
Levitan ozero28.JPG| „Ežeras. Rusija“, 1900 m., Valstybinis rusų muziejus


## Nuorodos
* Encyclopaedia Britannica
* Apie I. Levitaną ir jo kūrybą 
* Tretjakovo galerija

## Šaltiniai
Hašima (sala)

**Hašima** (), dar vadinama **Gunkandžima** () – viena iš 505 negyvenamų salų Nagasakio prefektūroje, nuo paties Nagasakio nutolusi apie 15 km. Sala buvo apgyvendinta nuo 1887 iki 1974 m., joje buvo kasamos anglys.

1959 m. visos salos gyventojų tankumas buvo 83 500 žm./km² ir net 139 100 žm./km² gyvenamajame rajone. Tai buvo viena tankiausiai kada nors apgyvendintų vietų. Septintajame XX a. dešimtmetyje naftai pakeitus anglis Japonijoje, visas šalies anglies kasyklas, įskaitant ir Hašimą, imta uždaryti. „Mitsubishi“ oficialiai paskelbė, kad kasykla uždaroma 1974 m. Nuo to laiko čia niekas negyvena, todėl sala ir vadinama sala vaiduokliu. Kurį laiką kelionės į šią salą buvo uždraustos, tačiau nuo 2009 m. atnaujintos, rengiami pažintiniai turai.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Nuotraukos ir informacija
* Esė „Gukandžima – apleistos salos vaizdas“
Hašima

**Hašima** () – miestas Gifu prefektūroje, Japonijoje. Mieste gyvena apie 67 tūkst. gyventojų.

Miestas įkurtas 1954 m. balandžio 1 d.

## Miesto simboliai
Oficiali miesto gėlė – *minogiku*, medis – *kaizuka*.

## Nuorodos
* Oficiali Hašimos svetainė  (japonų k.)
Verneris fon Orselnas

**Verneris fon Orselnas** (, 1280 m. Urselnas prie Frankfurto, Hesenas – 1330 m. lapkričio 18 d. Marienburgas) – Vokiečių ordino karinis ir valstybės veikėjas, Vokiečių ordino magistras.

## Biografija

Kilęs iš Urselno vaito šeimos. 1312 m. minimas kaip Ragainės komtūras, nuo 1314 m. Marienburgo komtūras. 1317 m. kilus komtūrų maištui, palaikė didžiojo magistro Karlo fon Tryro šalininkus ir kartu su juo išvyko tremtin į Vokietiją. 1319 m. grįžo į Prūsiją ir vykdė didžiojo magistro pavedimus. Stengėsi sutaikyti besivaidijančias grupuotes, įvedė hierarchinę discipliną Ordino valdose.

Po Karlo fon Tryro mirties 1324 m. liepos 16 d. Ordino kapitula jį išrinko didžiuoju magistru. Netrukus iškėlė pretenzijų Lenkijai, o gavęs atkirtį, pradėjo rengtis karui. Subūrė koaliciją, į kurią įėjo Mazovija, Silezija ir Čekijos karalius. Lenkijai surengus žygį į Plocko žemę, 1327 m. nusiaubė Kujaviją ir Dobrynę. Toliau tęsė Varmės kolonizavimą.

1330 m. lapkričio 19 d. prie Marienburgo pilies Aukso vartų jį užpuolė ir sukapojo Jonas fon Endorfas, buvęs Klaipėdos pilies riteris, pašalintas iš Ordino už regulos pažeidimus. Palaidotas Marienverderio (dab. Kvidzynas, Pamario vaivadija) Jono Evangelisto katedros kriptoje.

## Versijos
Tikroji didžiojo magistro nužudymo priežastis neaiški. Iš laiško vyskupams galima spęsti, kad Jonas fon Endorfas galėjo būti psichiškai nesveikas. Galėjo nužudyti ir afekto būsenos, nes didysis magistras buvo atmetęs jo prašymą grąžinti į Ordiną ir atsisakė su juo dar kartą susitikti.

2007 m. gegužės mėn. buvo atidengti trijų Kvydzino katedroje palaidotų didžiųjų magistrų kapai. Antropologinis tyrimas nustatė, kad vienas iš palaidotųjų yra Verneris fon Orselnas.

## Šaltiniai
* Manfred Gerner: Werner von Ursel, Hochmeister des Deutschen Ordens und Chronik von Niederursel. Fulda 1998 ISBN 3-931991-20-2
Liuteris fon Braunšveigas

**Liuteris fon Braunšveigas** (, 1275 m. Braunšveigas – 1335 m. balandžio 18 d. Štumas, dab. Pamario vaivadija) – Vokiečių ordino karinis ir valstybės veikėjas, Vokiečių ordino magistras.

## Biografija

Kilęs iš Velfų-D’Este dinastijos. Tėvas Braunšveigo kunigaikštis Albrechtas Didysis, motina Bonifaco iš Monferato duktė Adelaida. Kaip jauniausiam sūnui buvo skirta dvasininko dalia. 1300 m. įstojo į Vokiečių ordiną, tarnavo Kristburge. 1308 m. Golubo komtūras, 1309 m. Kristburgo rūmų komtūras, 1313 m. Marienburgo rūmų komtūras. 1314 m. Kristburgo komtūras, su savo būriu dalyvavo žygiuose į pietų Prūsiją.

Tragiškai žuvus Verneriui fon Orselnui, tebevykstant karui su Lenkija, 1331 m. vasario 17 d. išrinktas Ordino didžiuoju magistru tęsė kovas su Kujavija. Jo įsakymu Ditrichas fon Altenburgas surengė žygį į Didžiąją Lenkiją. Kryžiuočiai nusiaubė žemes net iki Kališo. Plovcų mūšyje, kuriame ir Ordinas, ir Lenkijos kariuomenė neteko po 4000 karių, buvo sužeistas ir Lenkijos karalius Vladislovas Lokietka. 1332 m. buvo užimti Kujavijos Brestas ir Inovroclavas, Kujavijoje įsteigta komtūrija.

Nors ir rengdamas daug žygių, pats didysis magistras vengė juose dalyvauti. Jis vykdė religinio pobūdžio pertvarkymus Ordine, rašė teologinės tematikos knygas. Rekonstravo Marienburgo pilį, kad ji būtų panaši ne į tvirtovę, o į valdžios rezidenciją. Pradėjo statyti Šv. Onos koplyčią su didžiųjų magistrų mauzoliejumi.

Mirė kelionės metu Štume, palaidotas Karaliaučiaus katedroje.

## Šaltiniai
Hašima (reikšmės)

Žodžio **Hašima** reikšmės:
* Hašima – miestas Gifu prefektūroje, Japonijoje;
* Hašimos apskritis – Gifu prefektūros apskritis;
* Hašima (sala) – negyvenama sala Nagasakio prefektūroje.
Ernesto D'Alessio

**Ernesto D’Alessio** (g. 1977 m. kovo 6 d.) – Meksikos aktorius ir dainininkas.

Turi žmoną Rosario Ruiz ir vieną vaiką. Ernesto dažnai vadinamas tiesiog Ernie. Jo mama taip pat aktorė, bei dainininkė Lupita D'Alessio. Ernesto turi brolį Jorge, kuris yra Ernesto vadybininkas. Ernesto anksčiau žaisdavo futbolą.

## Filmografija
# *Salomėja* (2001)
# *Prieš bangas* (2005)
# *Meilės žaizdos* (2006)

## Nuorodos
* Biografija
Liudolfas Kenigas

**Liudolfas Kenigas** (, g. apie 1280-1290 m. – 1348 m. Engelsburgas) – Vokiečių ordino karinis ir valstybės veikėjas, Vokiečių ordino magistras.

## Biografija
Įstojęs į Vokiečių ordiną dirbo ižde, nuo 1332 m. didysis iždininkas. 1338 m. Ordino didysis komtūras ir Marienburgo komtūras. Vykdė griežtą kolonijinę politiką savo srityje. 1342 m. kapitula jį išrinko didžiuoju magistru.

1343 m. liepos 8 d. su Lenkija pasirašyta Kališo taika leido tęsti karą su Lietuva. Tačiau 1345 m. lietuvių surengtas niokojantis žygis į Prūsiją tapo jo psichinio susirgimo priežastimi. Jis atsisakė didžiojo magistro sosto ir pasveikęs užėmė Engelsburgo komtūro pareigas.

Miręs buvo palaidotas Kvydzino katedroje. Jo palaikai rasti 2007 m. gegužės mėn. atidengus trijų katedroje palaidotų didžiųjų magistrų kapus.
Bronius Vaidutis Kutavičius

**Bronius Vaidutis Kutavičius** (1932 m. rugsėjo 13 d. Molainiuose, Panevėžio valsčiuje – 2021 m. rugsėjo 29 d. Vilniuje) – vienas žymiausių lietuvių kompozitorių , pedagogas.

## Biografija
1946 m. pradėjo mokytis groti smuiku Panevėžio septynmetėje muzikos mokykloje, o nuo 1949 m. mokėsi Panevėžio muzikos mokykloje dėstytojo V. Kligio smuiko klasėje.

Nuo 1952 m. dvejus metus tarnavo sovietinėje kariuomenėje, kur grojo valtorna kariniame orkestre.

Nuo 1955 iki 1957 m. tęsė studijas Panevėžio muzikos mokykloje dėstytojo A. Liberio choro dirigavimo klasėje, harmonijos mokėsi pas dėstytoją A. Belazarą. Nuo 1957 m. Vilniaus valstybinio pedagoginio instituto (dab. Vilniaus pedagoginis universitetas) Muzikos katedros laborantas. Nuo 1958 m. mokėsi muzikos teorijos, kompozicijos Vilniaus J. Tallat-Kelpšos muzikos mokykloje dėstytojo J. Karoso klasėje. Nuo 1959 iki 1964 m. studijavo Lietuvos valstybinėje konservatorijoje (dab. Lietuvos muzikos ir teatro akademija) profesoriaus A. Račiūno klasėje, dirbo koncertmeisteriu. 1965–1969 m. dėstė Vilniaus kultūros mokykloje, 1969–1974 m. – Vilniaus pedagoginiame institute, 1975–2000 m. – Čiurlionio menų gimnazijoje, 1984–2000 dar ir Lietuvos muzikos akademijoje. Nuo 1985 m. – profesorius.

## Kūryba
Kūrybai būdinga istorinė, mitologinė tematika, įvairaus pobūdžio simboliai. Kūriniai pasižymi teatrališkumu, savita erdvės traktuote, ritmika.

**Sukūrė muziką kino filmams:**
* 1978 – Markizas ir piemenaitė, rež. Algirdas Dausa
* 1978 – Pasigailėk mūsų, rež. Algirdas Araminas
* 1979 – Mažos mūsų nuodėmės, rež. Henrikas Šablevičius
* 1980 – Rungtynės nuo 9 iki 9, rež. Raimondas Vabalas
* 1980 – Andrius, rež. Algirdas Araminas
* 1982 – Vasara baigiasi rudenį, rež. Gytis Lukšas
* 1983 – Skrydis per Atlantą, rež. Raimondas Vabalas
* 1988 – Žolės šaknys, rež. Gytis Lukšas
* 1988 – Mėnulio pilnaties metas, rež. Arūnas Žebriūnas
* 1990 – Strazdas - žalias paukštis, rež. Jonas Vaitkus
* 1990 – Miškais ateina ruduo, rež. Raimondas Vabalas.

**Operos:**
* 2000 m. – „Lokys“

## Apdovanojimai
* LSSR valstybinė premija (1987 m.)
* Lietuvos nacionalinė kultūros ir meno premija (1995 m.)
* Gedimino 4 laipsnio ordinas (1999 m.)
* Ordinas "Už nuopelnus Lietuvai" (2003 m.)

## Šaltiniai

* Visuotinė lietuvių enciklopedija (XI t.)
* Broniaus Kutavičiaus bibliografija. Panevėžio apskrities Petkevičaitės-Bitės viešoji biblioteka
FeS2

**FeS<sub>2</sub>** – geležies sulfidas, mineralas. Gali žymėti šiuos mineralus:
* Piritas;
* Markazitas.
Shania Twain

**Shania Twain** (g. 1965 m. rugpjūčio 28 d., gimtasis vardas **Eilleen Regina Edwards**) – kanadiečių dainininkė ir dainų autorė. Twain yra pardavusi per 100 milijonų įrašų ir yra visų laikų geriausiai parduodama kantri atlikėja, bei viena geriausiai parduodamų visų laikų atlikėjų. 2023 m. duomenimis, atlikėja yra išleidusi šešis studijinius albumus, iš kurių naujausiasis, „Queen of Me“, išleistas 2023 m. vasarį.

## Asmeninis gyvenimas
**Shania** ištekėjo už muzikos prodiuserio Robert John 1993 m. gruodžio 28 d. Pora turi sūnų, kuris gimė 2001 m. rugpjūčio 12 d. Shania Twain su šeima šiuo metu gyvena Šveicarijoje ir Naujojoje Zelandijoje, kur turi du namus.

## Diskografija
* *Shania Twain* (1993)
* *The Woman in Me* (1995)
* *Come On Over* (1997)
* *Up!* (2002)
* *[[Now]]* (2017)
* *[[Queen of Me]]* (2023)

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
* www.shania.net 
* Oficiali svetainė (UK)
Vinrichas Kniprodė

**Vinrichas Kniprodė** (, 1310 m. Monheimas prie Kelno – 1382 m. Marienburgas) – Vokiečių ordino karinis ir valstybės veikėjas, septintasis Vokiečių ordino magistras Prūsijoje.

## Biografija
Nuo 1338 m. Dancigo komtūras, nuo 1341 m. Balgos komtūras, nuo 1343 m. Ordino didysis maršalas.

1351 m. išrinktas Vokiečių ordino didžiuoju magistru, nepasižymėjo agresyvumu. Tik iš pradžioje, 1352 m. jo vadovaujama kariuomenė nuniokojo Raseinių, Ariogalos ir Gaižuvos žemes. 1362 m. pavasarį sugriauta Kauno pilis, vėliau sudeginta Veliuona ir Pieštvės pilis. Šios pilys vėliau nebeatstatytos.

Ordino užimtų žemių kolonizaciją vykdė taikiomis priemonėmis. Įvedė Ordino įstatymus, skatino žemdirbystę ir prekybą. 1370 m. padėjo sudaryti Hanzos sąjungos sutartį su Danija. Tais pačiais metais atrėmė didelį lietuvių kunigaikščių Algirdo ir Kęstučio puolimą Semboje. Tačiau 1377 m. Vytautas vis tik užėmė Įsruties pilį.

Vėliau sumaniai pasinaudojo Lietuvos kunigaikščių tarpusavio vaidais. 1380 m. vasario 27 d. Rygoje Jogaila ir Livonijos ordinas per įgaliotinius pasirašė paliaubų sutartį, o 1380 m. gegužės 31 d. po keturių dienų medžioklės, kurioje dalyvavo Vokiečių ordino magistras Vinrichas Kniprodė su savo palyda, Jogaila su savo patarėjais, Vytautas ir jo svainis Jonas Alšėniškis, tarp Kniprodės ir Jogailos buvo sudaryta slapta Dovydiškių sutartis, nukreipta prieš Kęstutį ir jo valdomas žemes. Tačiau Jogailai pralaimėjus Kulikovo mūšį, Ordinas šias sutartis panaudojo toliau kiršinant Lietuvos kunigaikščius.

Pasižymėjo kelione buriniu laivu 1379 m. pavasarį nuo Elbingo Priegliumi, Angrupe ir Mozūrijos ežerais, kai kilo idėja plukdyti miško medžiagą į Pamarį.

Mirė 1382 m., palaidotas Marienburgo Šv. Onos koplyčioje.

 
File:Malbork - Winrich von Kniprode.JPG|Vinricho Kniprodės statula
File:Winrich von Kniprode.jpg|Vinricho Kniprodės statula Malborko pilyje
File:Cenotaph of Winrich von Kniprode.JPG|Vinricho Kniprodės kenotafas Monheime prie Reino



## Šaltiniai
Aksimas

**Aksimas** – miestas Ganos pakrantėje, už 63 km į vakarus nuo Takoradžio, piečiau greitkelio vedančio į Dramblio Kaulo Krantą, Ganos Vakarų regione. 12 000 gyventojų.

## Istorija

Įkurtas olandų XVI a., nuo 1872 m. atiteko anglams. Į pietryčius nuo miesto yra Friedrichsburgo forto liekanos. 1682 m. čia savo koloniją įkurti bandė Brandenburgas, pastatydamas Grosfridrichsburgo fortą, tačiau olandų buvo išvyti.

Mieste esantis Šv. Antano fortas yra UNESCO pasaulio kultūros paveldo sąraše.
Heinrichas Dusemeris

**Heinrichas Dusemeris** (, 1280 m. Frankonija – 1353 m. Bratianas, dab. Varmijos Mozūrų vaivadija) – Vokiečių ordino karinis ir valstybės veikėjas, Vokiečių ordino magistras.

## Biografija
1311 m. įstojo į Vokiečių ordiną ir riteriu dalyvavo kovose su lietuviais. Pasak legendos, kelis kartus dalyvavo dvikovoje su Lietuvos didžiuoju kunigaikščiu Vyteniu, tuo nusipelnydamas pagarbą Ordine. 1329 m. Ragainės komtūras. 1333 m. Sembos vaitas, nuo 1334 m. Pokarvių komtūras, nuo 1335 m. Karaliaučiaus komtūras. 1339 m. jo ginčas su didžiuoju magistru Ditrichu fon Altenburgu baigėsi pašalinimu iš visų postų. Ištremtas į Strasburgą užėmė komtūro pareigas.

Grįžo į Marienburgą, kai didžiuoju magistru buvo išrinktas Liudolfas Kenigas. Šiam pasitraukus iš pareigų, 1345 m. gruodžio 13 d. išrinktas didžiuoju magistru, nes Ordinui buvo reikalingas kovose užgrūdintas vadas. Tuoj po išrinkimo surengė žygį į Lietuvą, kuris baigėsi 1348 m. vasario 2 d. įvykusius Strėvos mūšiu. Lietuvos kariuomenė buvo sumušta, tačiau maro epidemija, pradėjusi siausti Prūsijoje, sustabdė Ordino ekspansiją į Lietuvą. Didžiajam magistrui teko atitraukti savo kariuomenę ir iš kitų užimtų teritorijų. Netrukus Heinrichas Dusemeris atsisakė pareigų ir, sulaukęs, kol bus išrinktas naujas didysis magistras, išvažiavo į Bratianą, kur neužėmė jokių pareigų.

Palaidotas Marienburgo Šv. Onos koplyčios mauzoliejuje.

## Literatūra
* Vygandas Marburgietis. Chronica nova Prutenica
* Johann Caspar Venatorn: Historischer Bericht vom Marianischen Teutsche Ritterorden. Gedruckt bei Andreas Knorzen, 1680.
Thalía

**Ariadna Thalía Sodi Miranda** (g. 1971 m. rugpjūčio 26 d.) – Meksikos aktorė ir dainininkė (neoperinis mecosopranas).

Nuo 2000 m. ištekėjusi už įrašų kompanijos vadovo Tommy Mottola, 2007 m. susilaukė mergaitės Sabrinos Sakae. Turi 4 seseris: Laura Zapata, Federica, Gabriela ir Fernanda. Mama – Yolanda Miranda, tėtis mirė, kai Thaliai buvo 5-eri metai. Thalia laikoma viena iš pačių populiariausių meksikiečių aktorių bei atlikėjų. Pasaulyje pardavė daugiau kaip 40 mln savo albumų.

## Biografija

1981 m. pradėjo savo muzikinę karjerą. Dainavo vaikų grupėje „Din-Din“, su kuria išleido 4 diskus. 1986 m. buvo priimta į grupę „Timbiriche“ vietoj vokalistės Saschos Sokol. Tais pačiais metais buvo pakviesta vaidinti telenovelėje „Nelaimingoji sinjorita Limantur“. 1988 m. vaidino seriale „Quinceañera“, po kurio persikėlė į Los Andželą, kad pradėtų solo karjerą. 2000 m. filme „Kavinė „Mambo“ vaidino jauną puertorikietę.

## Diskografija
* *Thalía* (1990)
* *Mundo de Cristal* (1991)
* *Love* (1992)
* *En éxtasis* (1995)
* *Amor a la mexicana* (1997)
* *Arrasando* (2000)
* *Thalía* (2002)
* *Thalía (English)* (2003)
* *El sexto sentido* (2005)
* *Lunada* (2008)
* *Habítame siempre* (2012)
* *Amore Mío * (2014)
* *Latina* (2016)

## Dalinė filmografija
* *Mambo Café* (2000)
* *Rosalinda* (1999)
* *María la del Barrio* (1995/96)
* *Marimar* (1994)
* *María Mercedes* (1992)
* *Luz y sombra* (1989)
* *Quinceañera* (1987/88)
* *La pobre señorita Limantour* (1987)

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficialius Thalios tinklalapis (anglų k.)
* Thalia online (anglų k.)
Kalendoriaus era

**[[Kalendorius|Kalendoriaus]] era** – ilgiausias kalendoriaus laikotarpis, skaičiuojamas nuo kokio nors svarbaus įvykio (pvz., pasaulio sukūrimo ar žymaus žmogaus gimimo).
Era

**Era** vadinama:

* Kalendoriaus era;
* Era (muzikinis projektas);
* Era (mitologija) – negandų, karo dievas Mesopotamijos mitologijoje.

## ERA

* ERA - reaktyviųjų šarvų tipas
*Europos teisės akademija ().
Hererų kalba

**Hererų kalba** (*Otjiherero*) – bantų kalbų grupei priklausanti kalba (Nigerio-Kongo kalbų šeima). Kalba hererai, gyvenantys Namibijoje ir Botsvanoje. Iš viso kalba apie 133 tūkstančius žmonių.

## Nuorodos
* 
*
Daūrija

**Daūrija** () – regionas Rusijos Tolimuosiuose Rytuose, apimantis dalį Užbaikalės ir (iki XVII a.) – vakarinę Paamūrės dalį. Kraštą rusai taip pavadino pagal ten gyvenusią tautą daūrus.

Daūrijos dalys:
* Baikalo Daūrija – pietinė Užbaikalė iki Jablonovo kalnagūbrio
* Selengos Daūrija – teritorijos į rytus nuo Selengos
* Nerčinsko Daūrija – teritorijos į rytus nuo Jablonovo kalnagūbrio

1987 m. čia buvo įkurtas rezervatas, siekiant apsaugoti Pietų Sibiro stepes ir pelkynus. 1997 m. šis regionas buvo įtrauktas į UNESCO biosferos rezervatų sąrašą. 

2017 m. Daūrijos kraštovaizdžiai Rusijoje ir Mongolijoje buvo įrašyti į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.

## Daūrinės rūšys
Pagal šią teritoriją pavadintos kelios gyvūnų ir augalų rūšys, pvz.:
* daūrinis eršketas (*Huso dauricus*)
* daūrinis ežys (*Hemiechinus dauricus*)
* daūrinis kiškėnas (*Ochotona daurica*)
* daūrinis staras (*Citellus dauricus*}
* daūrinis žiurkėnukas (*Cricetulus barabensis*)

Daūrijoje yra įkurtas Daūrijos rezervatas (*Даурский заповедник*)  .

## Su Daūrija susiję
* TSRS Juodosios jūros laivyne buvo valdymo laivas „Daūrija“ (dabar – Rusijos laivynas). Šiuo pavadinimu vadinasi ir daugiau laivų (pvz., plaukiojanti žvejybos bazė „Daūrija“).
* 1953 m. lietuvių kalba buvo išleista K. Siedych romanas „Daurija“ (736 psl.), pagal kurį 1971 m. TSRS buvo pastatytas filmas „Daūrija“ (rež. Viktoras Tregubovičius)
* Rusijos aviakompanija „Daūrija“.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Путешествие в Даурию Яблоновую и Даурию Селенгинскую в июле 2006г.
Heinrichas Roisas Plauenas

**Heinrichas Roisas Plauenas** (, g. apie 1405 m., m. 1470 m. sausio 2 d. Morongas) – Vokiečių ordino karinis ir valstybės veikėjas, Vokiečių ordino magistras.

## Biografija
Kilęs iš Plaueno, garsios Kryžiuočių ordino riterių giminės. Jaunystėje tapo Vokiečių ordino broliu. 1433 m. Balgos komtūras, 1440 m. Notangos vaitas, 1441 m. Elbingo komtūras. Kai jo dėdė, didysis magistras Liudvigas fon Erlichshauzenas po nesėkmių užsidarė Karaliaučiaus pilyje, tapo faktinis Ordino valdytojas. Trylikamečio karo metu vadovavo Ordino kariuomenei ir, kaip pažymėjo jo amžininkai, būtent jo dėka Ordino pergale baigėsi Choinicų mūšis su Lenkija. Po Torūnės taikos Prūsų Olandijos komtūras.

1467 m. be rinkimų tapęs didžiuoju magistru valdė iš Morongo pilies. 1469 m. spalio 17 d. Ordino sostinėje Karaliaučiuje susirinkusi kapitula jį išrinko didžiuoju magistru, tačiau netrukus jis mirė. Palaidotas Karaliaučiaus katedroje.
Telšių miškų urėdija

**Telšių miškų urėdija** − viena iš 42 miškų urėdijų, turto patikėjimo teise valdanti, naudojanti valstybinius miškus, vykdanti juose kompleksinę miškų ūkio veiklą. Telšių urėdija nustojo egzistuoti 2018 m. Nuo 2018 m. egzistuoja Valstybinių miškų urėdijos Telšių regioninis padalinys.

Telšių miškų urėdija įkurta 1919 m. Tuo metu urėdija valdė 16 765 ha valstybinių miškų. Urėdijos plotas ir girininkijų skaičius keitėsi daug kartų. Nuo 2004 m. Telšių miškų urėdija administruoja virš 33 000 ha valstybinės reikšmės miškų, suskirstytų į 12 girininkijų ir 28 eiguvas.

Bendras urėdijos miškų plotas 90 288 ha, iš jų valstybinės reikšmės − 34 727 ha. Urėdijos miškuose vyrauja eglynai ir pušynai. Medynų plotai pagal brandumo grupes − jaunuolynai, pusamžiai, bei pribręstantys ir brandūs − pasiskirstę tolygiai. Plungės medelynas įkurtas 1959 m., o nuo 2000 m. tapęs Telšių miškų urėdijos dalimi augina dekoratyvinius augalus. Urėdija taip pat turi *Patausalės* medelyną, kuriame auginami miško sodmenys.

Telšių miškų urėdas − Bronislavas Banys.

Daugiau nei 40 % Telšių miškų urėdijos valstybinės reikšmės miškų turi saugomų teritorijų statusą. Urėdijoje yra 26 rekreaciniai objektai, tarp kurių ir unikali žvėrių buveinė − „Žvėrinčius“. Urėdijoje yra šios saugomos teritorijos:
* Žemaitijos nacionalinis parkas
* Varnių regioninis parkas
* Salantų regioninis parkas
* Germanto kraštovaizdžio draustinis
* Minijos pralaužos kraštovaizdžio draustinis
* Plinkšių kraštovaizdžio draustinis
* Pagirgždutės pedologinis draustinis
* Buožėnų geomorfologinis draustinis
* Virvytės hidrografinis draustinis
* Gandingos kraštovaizdžio draustinis
* Reiskių tyro telmologinis draustinis 

Telšių miškų urėdijos miškai suskirstyti į 12 girininkijų.

## Girininkijos

|-
| Alsėdžių || Alsėdžių seniūnija || Skirpsčiai
|-
| Beržoro || Platelių seniūnija || Plokščiai
|-
| Kulių || Kulių seniūnija || Kuliai
|-
| Mostaičių || Kulių seniūnija || Kuliai
|-
| Platelių || Platelių seniūnija || Plateliai
|-
| Plungės || Plungės miesto seniūnija || Plungė
|-
| Stalgėnų || Stalgėnų seniūnija || Stalgėnai
|-
| Šateikių || Šateikių seniūnija || Šateikiai
|-
| Telšių || Ryškėnų seniūnija || Berkinėnai
|-
| Ubiškės || Tryškių seniūnija || Ubiškė
|-
| Varnių || Varnių miesto ir apylinkės seniūnija || Ožtakiai
|-
| Žarėnų || Žarėnų seniūnija || Žarėnai
|}

## Nuorodos
* Telšių miškų urėdijos tinklalapis
Konradas Ciolneris

**Konradas Ciolneris** (, m. 1390 m. rugpjūčio 20 d. Marienburgas) – Vokiečių ordino karinis ir valstybės veikėjas, Vokiečių ordino magistras.

## Biografija
1353 m. minimas kaip Prūsų Markos prokuratorius. Nuo 1368 m. Dancigo komtūras, nuo 1372 m. Kristburgo komtūras.

Mirus Vinrichui Kniprodei išrinktas didžiuoju magistru. Siekiant pirmiausia išspręsti tarptautinius reikalus, pirmiausia, su Lietuvos Didžiąja kunigaikštyste, armijos vadu buvo paskirtas Karaliaučiaus komtūras Konradas Valenrodas. Atliko administracinę Prūsijos reformą, padėjusią kolonizuoti negyvenamas vietoves. Įsteigė Kulmo universitetą.

Jis padėjo Vytautui kovoti su Jogaila. 1382 m. pabaigoje priėmė jį Karaliaučiuje, o 1383 m. rugsėjo mėn. K. Ciolneris ir Vytautas su žemaičiais užėmė Trakus ir puolė Vilnių. Vėliau atliko dar kelis tolimus žygius į Lietuvą. 1386 m. buvo pradėta krikštyti Lietuva. Paskutiniais gyvenimo metais stengėsi suardyti Lietuvos uniją su Lenkija.

Mirė Marienburge, palaidotas Marienburgo Šv. Onos koplyčioje.

## Šaltiniai
Martynas Vethauzenas

**Martynas Vethauzenas** (, 1435 m. – 1489 m. sausio 5 d. Karaliaučius) – Vokiečių ordino karinis ir valstybės veikėjas, Vokiečių ordino magistras.

## Biografija
Kilęs iš Frankonijos Truchsezėjė giminės, persikėlusios į Prūsiją ir užėmusios svarbius postus Vokiečių ordino valstybėje. Karjeros pradžioje ordino brolis Gnieve, Brodnicuose ir Elbinge. 1462 m. didžiojo magistro Liudvigo fon Erlichshauzeno patikėtinis. 1467 m. Ostrodos komtūras.

1477 m. rugpjūčio 4 d. išrinktas didžiuoju magistru. Su Lenkija palaikė karo stovį, nuolat ieškodamas diplomatinės paramos užsienyje. Paramą kovoje dėl Varmės vyskupo sosto suteikė Vengrijos karalius Motiejus Korvinas. Tačiau Ordinas karą pralaimėjo ir Martynas Vethauzenas 1479 m. spalio 9 d. buvo priverstas prisipažinti Lenkijos vasalu.

1488 m. susirgęs netrukus mirė, palaidotas Karaliaučiaus katedroje.

## Literatūra
* Karl Bosl: Bosls Bayerische Biographie. 8000 Persönlichkeiten aus 15 Jahrhunderten., Pustet Verlag, Regensburg 1983, ISBN 3-7917-0792-2
* Bernhart Jähnig: Martin Truchseß von Wetzhausen: (4.8.1477 – 3.1.1489). In: Udo Arnold (Hrsg.): Die Hochmeister des Deutschen Ordens 1190–1994. Elwert, Marbug 1998, S. 147, ISBN 3-7708-1104-6 (nicht eingesehen)
* Walther Killy (Hrsg.): Deutsche Biographische Enzyklopädie, Bd. 16, Jubiläumsausgabe, K. G. Saur Verlag, München 1999, S. 276, ISBN 3-598-23186-5
* K. Lohmeyer: Martin T. von Wetzhausen. In: Allgemeine Deutsche Biographie. Duncker & Humblot, Leipzig 1967–1971, S. 682–683
* Johannes Voigt: Geschichte des Deutschen Ritter-Ordens in seinen zwölf Balleien in Deutschland. Berlin 1857 (nicht eingesehen)

## Nuorodos
* Vokiečių ordino didžiųjų magistrų herbai 

## Šaltiniai
Šipajų kalba

**Šipajų kalba** (*Shipaja, Xipaia*) – praktiškai išnykusi tupių kalbų šeimos kalba. Paskutinio apskaičiavimo metu ja kalbėjo dvi senyvos moterys Brazilijos Paros valstijos Altamiros vietovėje (Šingu baseinas).

## Nuorodos
* 
*
Johanas Tyfenas

**Johanas Tyfenas** (arba *Jonas fon Tyfenas*, , m. 1497 m. rugpjūčio 25 d. Lvovas) – Vokiečių ordino karinis ir valstybės veikėjas, Vokiečių ordino magistras.

## Biografija
Kilęs iš Šveicarijos. Įstojęs į Ordiną iš pradžių buvo alininku, nuo 1474 m. Klaipėdos komtūras, nuo 1476 m. didysis komtūras. Atstovavo Ordinui diplomatinėse misijose Europos valdovų dvaruose. kai didžiuoju magistru buvo Martynas Vethauzenas, buvo jo atstovas prie Lenkijos karaliaus. Nuo 1480 m. Pokarvio komtūras.

1489 m. kapitulos išrinktas didžiuoju magistru nedelsdamas nuvyko į Radomą ir prisiekė ištikimybę Lenkijos karaliui Kazimierui Jogailaičiui. Užsitikrinęs valstybės sienų saugumą, užsiėmė vidinėmis Ordino reformomis.

1492 m. Lenkijos karalius Jonas Albrechtas pasiūlė Vokiečių ordiną perkelti į Podolę kovai su Maskva. Tačiau Johanas Tyfenas tam pasipriešino, suprasdamas, kad tai gali būti lemtinga Ordinui. Jį palaikė ir Šventosios Romos imperijos imperatorius Maksimilijonas I Habsburgas, nutraukęs karaliaus diplomatinius žygius. Vis tik, 1493 m. gegužės 29 d. prisiekęs ištikimybę Jonui Albrechtui, pasiuntė 400 riterių pagalbon Lenkijos kare su Turkija.

Vykdamas kartu su riteriais susirgo ir mirė Lvove. Palaidotas Karaliaučiaus katedroje.
Šliogeris

**Šliogeris** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Šliogerienė (ištekėjusi moteris) ir Šliogerytė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Arvydas Šliogeris – filosofas;
* Kajatonas Šliogeris – politikas, visuomenės veikėjas;
* Vaclovas Šliogeris – karininkas;
* Vytautas Šliogeris – architektas, restauratorius, visuomenės veikėjas.
Volga (reikšmės)

Žodis **Volga** reiškia:

* Volga – viena didžiausių Rusijos upių;
* Volga – GAZ automobilių gamyklos (Rusija, TSRS) lengvųjų automobilių markė;
* Volga – mažoji planeta 1149 Volga;
* Volga – miestelis Ajovos valstijoje (JAV);
* Volga – nedidelis miestas Pietų Dakotoje (JAV);
* Volga (*Volga river*) – upė Ajovos valstijoje;
* Volga – futbolo klubai Nižnij Novgorode, Tverėje ir Uljanovske;
* Volga – 1997 m. įsikūrusi etno – elektroninės muzikos grupė;
* Volga – 1966–2000 m. Saratove leistas literatūrinis meninis žurnalas.

## Susiję terminai
* Pavolgio federalinė apygarda – 2000 m. įsteigtas Rusijos administracinis vienetas;
* Volgos Bulgarija – senovinė tiurkų valstybė prie Volgos;
* Volga-Dnepr Airlines () – Rusijos krovinių ir keleivių aviakompanija, besispecializuojanti supersunkiems kroviniams pervežti;
* M-7 Volga () – magistralė Rusijoje;
* Volga Volga – 1938 m. pastatyta tarybinė komedija.


Image:Volgarivermap.png|Volga ir jos baseinas žemėlapyje
Image:Russia River Volga.jpg|Volga prie Jaroslavlio
Image:Volga 31105.jpg|Volga 31105
Image:RussiaVolga.png|Pavolgio federalinė apygarda
Image:M7 karte gross.jpg|M-7 Volga magistralė
Image:East-Hem 1200ad.jpg|Senojo pasaulio valstybės ~1200 m. Volga Bulgars - Volgos Bulgarija
Image:Volga dnepr shannon.jpg|Volga-Dnepr lėktuvas Šenono aerouoste (*Shannon Airport*) Airijoje
Juan Pablo Raba

**Juan Pablo Raba** (1977 m. sausio 14 d. Bogota, Kolumbija) – Kolumbijos aktorius.

Argentinoje jis turėjo daug skirtingų darbo vietų, bet joks darbas jo netenkino, kol jis neperskaitė knygos „Alchemikas“. Vėliau jis sugrįžo į Kolumbiją, ir ten dirbo modeliu. Vėliau dirbo animatoriumi.

## Filmografija
* *Amor en forma* (1998)
* *Marido y mujer* (1999)
* *La Reina de Queens* (2000)
* *Viva la Pepa* (2001)
* *La nina de mis ojos* (2001)
* *Mi gorda bella* (2002)
* *La Estrambotica Anastasia* (2004)
* *Por amor a Gloria* (2005)
* *Sobregiro de amor* (2007)
* *El Cartel de los sapos* (2008)
* *Sin Retorno* (2008)
* *El Clon* (2010)

## Nuorodos
* http://cisoto.blogspot.com/2006/09/juan-pablo-raba.html
* http://encolombia.com/juan-pablo-raba-quien-es.htm
Ankona

**Ankona** – uostamiestis vidurio Italijoje, prie Adrijos jūros; Markės regiono sostinė ir provincijos centras. Išvystyta mašinų, naftos, lengvoji, maisto pramonė. Gaminami muzikos instrumentai, stiklo gaminiai. Svarbus balneologinis kurortas. Yra karinė jūrų bazė.

Miestas žymus Trajano triumfo arka (II a. pradžia), romaniška katedra (XI–XIII a.).

## Istorija
Markės sostinė ir didžiausias uostas (čia kursuoja keltai iš Graikijos ir Kroatijos) Ankona buvo įkurta jau V a. pr. me. e., kai apsigyveno graikų tremtiniai iš Sirakūzų. Miesto pavadinimas kilęs iš *ankon* (graikiškai „alkūnė“). Tai užuomina į uolingą kyšulį jūroje, kuris suformuoja natūralų uostą.
Antrojo pasaulinio karo metu buvo subombarduota ir sunaikinta daugybę viduramžių pastatų. Via della Loggia gatvėje stovi išlikusi XV a. pirklių birža (*Loggia dei Mercanti*) – paminklas miesto klestėjimui viduramžiais.

## Sportas
* AC Ancona (futbolas)
Breša

**Breša** () – miestas Lombardijoje (šiaurės Italija), provincijos centras. Išvystyta metalurgijos, mašinų, chemijos, lengvoji, maisto pramonė. Yra universitetas, literatūros ir meno akademija, dailės galerijos, senovės romėnų pastatų liekanos, rotušė (XI–XIII a.), katedra (XI–XV a.). 2015 m. mieste gyveno 196 120 gyventojų.

2013 m. mieste buvo atidaryta antroji Italijoje (po Turino) automatizuota metro linija. Metro turi vieną 13,7 km ilgio liniją su 17 stotelių.

Miestą aptarnauja 1909 m. atidarytas Brešos oro uostas. 

Reikšmingiausias ir svarbiausias šiuolaikinis tapytojas Brešos istorijoje buvo Francesco Filippini „Filippinismo“ meninės srovės, laikomos italų impresionizmu, opozicija prancūzų impresionizmui, pradininkas.

## Sportas
* Brescia Calcio (futbolo klubas).
* „Mario Rigamonti“ stadionas, (talpa 26 865).

## Miestai partneriai
Miestas bendradarbiauja su šiais miestais:
*  Betliejus, Palestina
*  Bvakė, Dramblio Kaulo Krantas
*  Darmštatas, Vokietija *(1991)*
*  Kaunas, Lietuva
*  Logronjas, Ispanija
*  Maringa, Brazilija
*  Toluka, Meksika
*  Šendženas, Kinija

## Šaltiniai
Škoda

**Škoda** gali reikšti:

## Įmonės
* „Škoda Auto“, automobilių gamyba;
* „Škoda Transportation“, viešojo transporto priemonių gamyba;
* „Škoda Works“, įvairių transporto priemonių gamintojas 1859–1999 m.

## Žmonės
* Emil Škoda (1839–1900), čekų inžinierius ir pramonininkas.
Frydrichas Vetinas

**Frydrichas Vetinas** (*Frydrichas Saksas*, , 1473 m. spalio 26 d. Torgau – 1510 m. gruodžio 14 d. Rochlicas) – Vokiečių ordino karinis ir valstybės veikėjas, Vokiečių ordino magistras.

## Biografija
Trečiasis Saksonijos kunigaikščio Albrechto Behenceno Narsiojo ir Bohemijos kunigaikščio Jurgio Podiebradiečio dukters Sidonijos sūnus. Dar vaikystėje pasišventė dvasininko karjerai. Studijavo Sienoje ir Leipcige. Įšventintas kunigu buvo Kelno kanauninku. Vėliau tarnavo Mainco arkivyskupo dvare.

1498 m. mirus Vokiečių ordino didžiajam magistrui Johanui Tyfenui, Ordino kapitula, siekdamas pagerinti santykius su Lenkijos karaliumi Jonu Albrechtu, grasinusiu Ordinui karu, pasiūlė Frydrichui Vetinui tapti magistro įpėdiniu. 1498 m. rugsėjo 29 d. jis buvo priimtas į Ordiną ir išrinktas didžiuoju magistru. Tačiau jo autoriteto nepakako, kad Ordino ramybę apsaugotų net Šventosios Romos imperijos imperatorius.

Tačiau 1507 m. Lenkijos sostą užėmė Žygimantas Senasis, kuris Ordinui paskelbė ultimatumą. Frydrichas Vetinas išvyko į Saksoniją ir vadovavo Ordinui iš gimtinės. Palaidotas Meiseno katedroje.

## Šaltiniai
Sopka

**Sopka** () – kalva ar kalnas apvalia viršūne Rusijoje: Užbaikalėje, Tolimuosiuose Rytuose, Kolos pusiasalyje. *Sopkomis* taip pat vadinami kai kurie Kamčiatkos ir Kurilų ugnikalniai, Krymo ir Kaukazo purvo vulkanai.


Image:Mishennaya.jpg|Sopka Mišenaja Kamčiatkos Petropavlovske (*Петропавловск-Камчатский*)
Image:DC070303001.jpg|Koriakų Sopka - 3456 m aukščio ugnikalnis
Image:Mount Holodilnik.jpg|Sopka Cholodilnikas - aukščiausias Vladivostoko kalnas
Image:Tschita0132.JPG|Vaizdas į Čitą nuo sopkos Titovskaja
Image:Ključevskaja za východu slunce.jpg|Kliučių Sopka tekant saulei
Image:Klyuchevskaya sopka rad.jpg|Kliučių Sopkos ugnikalnio vaizdas iš kosmoso


## Išnašos
Valteris fon Kronbergas

**Valteris fon Kronbergas** (, 1477 m. Kronbergas – 1543 m. balandžio 4 d. Mergentheimas) – Vokiečių ordino valstybės veikėjas, atnaujinto Vokiečių ordino magistras.

## Biografija

Kilęs iš nusigyvenusios riterių šeimos. 1493 m. įstojo į Vokiečių ordiną, nuo 1499 m. Mergentheimo komtūras, nuo 1504 m. Frankfurto komtūras. Valdant didžiajam magistrui Albrechtui buvo kryžiuočių pasiuntinys Lenkijos karaliaus Žygimanto Senojo dvare.

1517 m., matydamas, kas Vokiečių ordino brolių dauguma linkusi pereiti į liuteronų tikybą, įsteigė katalikiškos pakraipos Šv. Sebastijono broliją, kuri 1526 m., po to, kai Vokiečių ordino valstybė pasiskelbė pasaulietine Prūsijos kunigaikštyste, o didysis magistras Albrechtas Brandenburgietis tapo hercogu, Valterį fon Kronbergą išrinko Vokiečių ordino didžiuoju magistru.

Sprendimas buvo priimtas remiantis didžiojo magistro Vernerio fon Orselno statuto punktu, kuris skelbė, kad didžiajam magistrui vedus, jo funkcijas vykdo krašto magistras. Tačiau tokiam sprendimui pasipriešino tuo metu Livonijos ordino krašto magistro ir didžiojo magistro pavaduotojo pareigas ėjęs Valteris fon Platenbergas, kuriam būtų tekę užimti didžiojo magistro pareigas. Ginčą 1529 m. išsprendė Šventosios Romos imperijos imperatorius Karolis V Habsburgas, pripažinęs Valterį fon Kronbergą Ordino turto, likusio už Prūsijos ribų, valdytoju. Nuo 1530 m. fon Kronbergas užsiėmė Ordino pertvarka katalikiška kryptimi. Ordino sostine tapo Mergentheimas.
Sopka (pilkapis)

**Sopka** - tam tikras pilkapis Leningrado srityje (Rusija) stačiais šlaitais, 1,5-14 m aukščio. Sopkos išsidėsčiusios Volchovo, Oredežo, Mstos, Lugos upių baseinuose. Sopkos supiltos IX-XI a. Manoma, kad kai kurios sopkos buvo ne tik pilkapiais, bet ir šventyklos. Sopkos - būdingas vadinamosios *sopkų kultūros* (*культура сопок*) bruožas. Manoma, kad ši kultūra tapo pamatu, iš kurio išsivystė senoji Didžiojo Novgorodo kultūra.

Spėjama, kad žodis *сопка* kilo iš sen.slav. *соп* 'žemės pylimas, kalva, kapas', iš *сыпать* 'pilti'.

Apie kitokias *sopkas* skaityti Sopka (reikšmės).

## Nuorodos

* Краткий обзор малоизвестных памятников - жальников, сопок, "длинных" курганов…
Sopka (raketa)

**S-2 Sopka**, **SSC-2B Samlet** – tarybinis raketinis kompleksas su viena kovine priešlaivine sparnuotąja raketa *Kometa KS-1*, varoma turboreaktyvinio variklio.

Raketa sukurta 1947 m. lygiagrečiai su „oras – žemė“ versija AS-1 *Kennel*. Abi šios raketos sukurtos projekte „Kometa“ (priešlaivinių raketo kūrimo projektas) perdirbant Mig-15 naikintuvą – tai naikintuvas be kabinos ir važiuoklės. Korpusas cigaro formos, deltos formos sparnais liemens viduryje, su lėktuvo tipo stabilizatoriumi. Raketos ilgis 7,9 m, skersmuo 1,2 m, starto masė 3100 kg.

Trajektorijos pradžioje buvo valdoma radaro spinduliu, vėliau – pusaktyviu radariniu ieškikliu. Raketa užtaisoma 600 kg sprogmenų. Skridimo nuotolis nuo 15 km (minimalus) iki 95 km. (didžiausias). Leidimo įrenginys būdavo įtaisytas ant keturratės priekabos.

Ginkluotėje atsirado 1958 m.

Buvo eksportuojama į Bulgariją, Kiniją, Kubą, VDR, Egiptą, Šiaurės Korėją, Lenkiją. Žinoma, kad Egiptas keturias šias raketas 1973 m. Jom Kipuro karo metu panaudojo prieš Izraelio laivus, bet visos raketos nepataikė. 1990 m. jų dar turėjo Bulgarija, Š. Korėja, Lenkija.

## Nuorodos
* SSC-2B 
* 
* Огневите задачи са изпълнени с оценка „Отличен“ (Straipsnis apie Bulgarijos krantų gynybos raketinį pulką)
Sopka (reikšmės)

Žodis **sopka** reiškia:

* sopka – kalnas ar kalva apvalia viršūne;
* sopka – toks pilkapio tipas;
* Sopka – tarybinė sparnuotoji raketa S-2 Sopka.
Maksimilianas Austras

**Maksimilianas III Austras** (, 1558 m. spalio 12 d. Vienos Noištatas – 1618 m. lapkričio 2 d. Viena) – Tirolio regentas, pretendentas į Abiejų Tautų Respublikos karaliaus sostą, Vokiečių ordino magistras.

## Biografija
Austrijos erchercogas, kilęs iš Habsburgų giminės. Tėvas Šventosios Romos imperijos imperatorius Maksimilijonas II Habsburgas, motina – Ispanijos karaliaus Karolio V duktė Marija Ispanė.

1587 m. dalies Abiejų Tautų Respublikos bajorų išrinktas pretendentu į Respublikos karaliaus sostą. Kai karaliumi buvo išrinktas Žygimantas Vaza, Olomouco katedroje paskelbė savo *[[pacta conventa]]* ir iš Silezijos pradėjo intervenciją į Lenkiją. Karūnos didysis etmonas Jonas Zamoiskis Byčinos mūšyje jo kariuomenę sumušo, o Maksimilianą paėmė į nelaisvę ir išsivežė į Zamostę, kur jam buvo patikėtos Zamoiskio dukters krikšto tėvo pareigos.

1589 m. kovo 10 d. Habsburgai pripažino Žygimantą Vazą ir Maksimilianas grįžo namo. Nuo 1590 m. katalikiško Vokiečių ordino didysis magistras.
## Nuorodos
## Galerija

Byczyna battle.jpg|Maksimiliano Austro kapituliacija
Jan Zamoyski taking Archiduke Maximilian of Austria as POW in 1588.PNG|Jan Zamoyski paima į nelaisvę  Maksimilianą Austrą
Alekna Sudimantaitis

**Alekna Sudimantaitis** (m. 1491 m.) – Lietuvos didžiosios kunigaikštystės didikas, valstybės veikėjas, Vilniaus vaivada, Lietuvos dvaro kancleris. 

## Biografija

Žygimanto Kęstutaičio šalininko, Krėvos seniūno Sudimanto sūnus. 

Dukterį Sofiją išleidęs už kunigaikščio Aleksandro Alšėniškio susigiminiavo su įtakingais Alšėnų kunigaikščiais. 

Dukterį Aleksandrą 1481 m. išleidęs už vaivados Mikalojaus Tenčynskio vienas pirmųjų iš Lietuvos didžiosios kunigaikštystės didikų susigiminiavo su Lenkijos ponais.

## Valstybės tarnyba

Gardino vietininkas. 1466 m. minimas kaip Polocko vietininkas ir pataurininkis. Nuo 1477 m. Vilniaus vaivada ir Lietuvos dvaro kancleris.
## Šeima
Nuo Jadvygos Tžečelskos Olechno turėjo dukterį Aleksandrą, kuri ištekėjo už Krokuvos ginklininko Mikalojaus Tenčinskio. Po pirmos žmonos mirties (iki 1458 metų) vedė antrą kartą, jo žmona tapo Jadvyga, Jono Manvydo duktė. Nuo tos santuokos su kuria buvo keturios dukterys:
* Sofija − Aleksandro Alšėniškio žmona; 
* Jadvyga − Žemaitijos bajoro Jono Konovtovčiaus; rūmų maršalkos Stanislovo Mantauto it Trakų kašteliono Stanislovo Kęsgailos žmona;
* nežinomo vardo − Stanislovo Jonavičiaus Kęsgailos pirmoji žmona; 
* Ana − pranciškonų ordino vienuolė.

## Šaltiniai

|-
Emilijos Redžas

**Emilijos Redžas** – miestas Emilijoje-Romanijoje (šiaurės Italija), Po lygumoje; provincijos centras. Pramonės centras. Yra katedra (IX a.), bazilika (XVI a.), muziejus, dveji rūmai, teatras, *Parmeggiani* galerija.

## Sportas
* AC Reggiana 1919 (futbolo klubas)
* Mapei stadionas, kurio talpa 23 717 žiūrovai.
* Emilijos Redžo Pallacanestro (krepšinis)

## Išnašos

## Nuorodos
* comune.re.it
Aksis

**Aksis** arba **Indijos elnias** (*Axis axis*) – elninių (*Cervidae*) šeimos gyvūnas, paplitęs Pietų Azijoje, nuo Nepalo iki Šri Lankos.

Šis elnias ties gogu yra iki 1 m aukščio, o ilgis be uodegos – 1,6 m. Kailis raudonai rudas, su baltomis dėmėmis. Patinai turi ilgus, šakotus ragus. Aksiai gyvena bandomis, dažniausiai net iki 200 individų. Mėgsta atviras miškingas vietas ir žole apaugusias lygumas.

;Porūšiai
* *Axis axis axis*
* *Axis axis ceylonensis*

## Galerija


Vaizdas:Chital_or_Spotted_Deer.JPG|Elniai Guvahačio zoologijos sode
Vaizdas:Chital_Mother.jpg|Jauniklis žinda motinos pieną
Vaizdas:Axis_axis_(Nagarhole,_2010).jpg|Elnias Nagarholės nacionaliniame parke
Vaizdas:Albino_Chital.jpg|Albinosas Ranthamborės nacionaliniame parke
Vaizdas:6._antlers_axis.png|Kaukolės piešinys


## Šaltiniai