open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Laikas (kino teatras)

**„Laikas“** – buvęs kino teatras, veikęs Šiauliuose, Vilniaus gatvės pėsčiųjų bulvare. „Laike“ filmai nebedemonstruojami nuo 2009 m. 

## Istorija

1978 m. sausio 27 d. Vilniaus pėsčiųjų gatvėje atidarytas specializuotas dokumentinių filmų demonstravimo kino teatras „Laikas“, turėjęs 150 vietų žiūrovų salę. Pastatytas pagal architektės Virginijos Taujanskienės parengtą projektą. 1983 m. Šiauliuose, be „Laiko“, dar veikė šie kino teatrai: „Saulė“, „Palydovas“, „Dainai“ ir „Tiesa“.

1994 m. Šiauliuose iš 5 kino teatrų liko veikiantys du – „Saulė“ ir „Laikas“. Jie tuo metu buvo mėgstamiausi šiauliečių kino teatrai. Tačiau keičiantis laikams, keitėsi ir pramogos. Prie kino teatrų uždarymų mieste nemažai prisidėjo atsiradę stambieji prekybos ir pramogų centrai. Juose pradėjo veikti modernios kino salės su naujausiomis Dolby sistemomis, kurios nukonkuravo tradicinius kino teatrus. 

1995 m. rugsėjo mėnesį „Laiko“ kino teatras tapo švietimo ir laisvalaikio centru, turėjusiu 350 kv. m. dydžio patalpas.
 
2005 m. Šiaulių savivaldybė „Laiką“ išnuomojo penkiolikai metų bendrovei „Amfiteatro filmai“. Ilgainiui „Laiko“ kino teatras neatlaikė konkurencijos su didžiųjų prekybos centrų kino salėmis ir dėl sumažėjusio lankytojų skaičiaus 2010 m. vasario mėnesį buvo uždarytas. Pradėtos svarstyti „Laiko“ privatizavimo galimybės, panaudojant kitoms kultūros reikmėms. 2010 m. uždaryto kino teatro pastatą aukciono būdu įsigijo privati bendrovė. Tačiau čia nebuvo leista rekonstruoti patalpų, įrengiant kavinę ir naktinį klubą, tad jai teko išsikraustyti net nepradėjus veiklos.

Nuo 2011 m. Savivaldybė „Laiko“ pastatą bandė parduoti bent 8 aukcionuose. Pagaliau 2013 m. šį kultūros objektą su sklypu įsigijo bendrovė, ketindama patalpas pertvarkyti į drabužių parduotuvę. Netrukus po įsigijimo, pastate pradėti rekonstrukcijos darbai.

## Šaltiniai
Maljinas

**Maljinas** () – Pietų Amerikos pietuose esančioje Patagonijoje būdingi drėgni duburiai ir šlapynės, esančios tarp skurdžių plokščiakalnių ir stepių. Susidaro tokiose vietose, kur į paviršių išeina nuolat susitelkia vanduo – slėnių pakopose, bazaltinių plokštikalnių atšlaitėse.

Maljinuose susidaro savitos buveinės iš viksvuolinių, miglinių ir vikšrinių augalų, o pati būdingiausia rūšis – baltijinis vikšris (*juncus balticus*). Pelkėtose šlapynėse, kur ištisus metus telkšo vanduo, auga kaliforninis meldas (*Schoenophectus californicus*), dalį metų užliejamuose maljinuose auga tankus kilimas iš baltijinių vikšrių, viksvų, *Pratia repens*, purienų *Caltha sagittata*, neužliejamose, bet gerai drėkinamose maljinų pievose auga blyškieji eraičinai (*Festuca pallescens*) ir baltijiniai vikšriai, sausesniuose stepiniuose duburiuose vyrauja eraičinai ir ašuotės. Šiaurės Patagonijoje taip pat yra maljinų, kuriose viešpatauja kortaderijos.

Maljinai daug kur intensyviai naudojami gyvulių ganymui, dėl to ilgainiui pradeda druskėti ir yra sunaikinami vėjo bei vandens erozijos. Maljinai yra svarbi migruojančių paukščių poilsio vieta, Patagonijos gyvūnų girdyklos.


Mallin patagonia.JPG|Maljinas kaip nedidelis ežerėlis Rada Tili apylinkėse
Mallín - Lago Los Moscos.JPG|Pievos tipo maljinas Bariločės apylinkėse
Vista panorámica del Mallin en Peulla, ubicado frente al Hotel Natura en Peulla.JPG|Maljinas kaip šlapynė Peuljos apylinkėse (Argentina)


## Šaltiniai
Portaonas

**Portaonas**  () – graikų mitologijos personažas, Agenoro ir Epikastės sūnus, Pleurono ir Kalidono (Etolija) karalius. Sutuoktinė Euritė, su ja susilaukė Oinėjo, Agrijaus, Alkatojo, Melo, Leukopėjo ir Steropės.

Kai kada vadinamas Portėju (*Portheus*), šitaip jį įvardija Antoninas Liberalis, anot kurio, Portėjas buvęs Arėjo sūnus.

## Išnašos
1958–1959 m. Lietuvos IV futbolo lyga

**1958–1959 m. Lietuvos IV futbolo lyga** – penktosios pakopos futbolo pirmenybės, vykusios Lietuvoje 1958–1959 m. Turnyras vyko atkirose zonose.

## Rezultatai
### Vilniaus miestas

Dalyvavo 9 komandos, tarp jų viena iš komandų buvo Vilniaus „Puntukas“.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* 
*
FK Girionys

**Girionių FK** – Lietuvos futbolo klubas iš Girionių (Kauno rajonas). Klubas registruotas gretimame Šlienavos kaime.

## Istorija

Klubas įkurtas 2008 m. Komanda nežaidžia vyrų lygose, ji dalyvauja vaikų varžybose, jaunimo varžybose, taip pat mokyklų turnyruose.


FK Girionys.jpg | Emblema 2008–2021 m.
FC Girionys.jpg | Emblema nuo 2022 m.


## Treneriai
* Šarūnas Litvinas, nuo 2022 m.

## Šaltiniai
1991 m. Lietuvos IV futbolo lyga

**1991 m. Lietuvos IV futbolo lyga** – penktosios pakopos futbolo pirmenybės, vykusios Lietuvoje 1991 m. pavasarį–vasarą. Turnyras vyko miestuose ir rajonuose.

## Rezultatai
### Kauno rajonas

|}

### Marijampolės miestas

Nugalėjo „Strėlės“ komanda.

|}

## Šaltiniai
1965 m. Lietuvos IV futbolo lyga

**1965 m. Lietuvos IV futbolo lyga** – penktosios pakopos futbolo pirmenybės, vykusios Lietuvoje 1965 m. pavasarį–rudenį. Turnyras vyko atskiruose miestuose.

## Rezultatai
### Vilniaus miestas

„Žalgirio“ tarybos čempionate žaidė 18 komandų.

|}

## Šaltiniai

## Nuorodos
*
1993–1994 m. Lietuvos IV futbolo lyga

**1993–1994 m. Lietuvos IV futbolo lyga** – penktosios pakopos futbolo pirmenybės, vykusios Lietuvoje 1993–1994 m. Turnyras vyko miestuose ir rajonuose.

## Rezultatai
### Marijampolės miestas

Pirmenybėse kovojo 5 komandos.

|}

## Šaltiniai
1996–1997 m. Lietuvos V futbolo lyga

**1996–1997 m. Lietuvos V futbolo lyga** – penktosios pakopos futbolo pirmenybės, vykusios Lietuvoje 1996–1997 m. Varžybos vyko miestuose kaip silpnesniųjų komandų turnyrai.

## Rezultatai
### Marijampolės miestas

Pirmenybės vyko žaidžiant 7×7 nuo 1997 m. pavasario iki rudens. Nugalėjo „Geležinis vilkas“.

|}

### Vilniaus miestas

Vaidotų ir Baltosios Vokės komandos žaidė tik vienam rate.

|}

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Lithuania 1996/97 tables (Almis.sritis.lt)
* 1996-1997 m. Lietuvos IV lyga (Futbolinis.lt)
Praėję gyvenimai

**Praėję gyvenimai** () – 2023 m. amerikiečių romantinė drama. Režisierė ir scenarijaus autorė – Celine Song. Filme, kuriame vaidina Greta Lee, Teo Yoo ir John Magaro, pasakojama apie du vaikystės draugus, kurie per 24 metus svarsto apie savo santykių pobūdį, kai laikui bėgant jie tolsta vienas nuo kito ir gyvena skirtingus gyvenimus. Filmo siužetas yra pusiau autobiografinis, įkvėptas tikrų režisierės gyvenimo įvykių.

Jo premjera įvyko 2023 m. sausio 21 d. Sandanso kino festivalyje, o 2023 m. birželio 2 d. filmas pasirodė JAV kino teatruose. Filmas sulaukė daug teigiamų atsiliepimų ir pelnė įvairių apdovanojimų, įskaitant penkias 81-ųjų „Auksinio gaublio“ apdovanojimų nominacijas, o Amerikos kino institutas jį pripažino vienu iš dešimties geriausių 2023 m. filmų. 96-uosiuose „Oskarų“ apdovanojimuose filmas buvo nominuotas geriausio originalaus scenarijaus ir geriausio filmo kategorijose.

## Vaidmenys

: *Aktorius – veikėjas*
* Greta Lee – *Nora Moon*
** Seung Ah Moon – *jauna Nora*
* Teo Yoo – *Hae Sung*
** Seung Min Yim – *jaunas Hae Sung*
* John Magaro – *Arthur*
* Jojo T. Gibbs – *Janice*
* Emily Cass McDonnell – *Rachel*
* Federico Rodriguez – *Robert*
* Conrad Schott – *Peter*
* Kristen Sieh – *Heather*

## Filmo gamyba
2020 m. sausį buvo paskelbta, kad Choi Woo-shik vaidins filme, Celine Song režisuos pagal savo parašytą scenarijų, o „A24“ kartu su „Killer Films“ ir „CJ ENM“ prodiusuos ir jį platins. 2021 m. rugpjūtį į aktorių gretas prisijungė Greta Lee, Teo Yoo ir John Magaro, o Yoo pakeitė Choi pagrindinio veikėjo rolėje.

## Atsiliepimai
### Kritikai
Recenzijų suvestinėje „Rotten Tomatoes“ 96 % iš 280 kritikų atsiliepimų yra teigiami, o vidutinis įvertinimas – 9,1/10. „Metacritic“ svetainė įvertino filmą 94 balu iš 100 galimų, remdamasi 51 kritiku, o tai reiškia „visuotinį pripažinimą“.

2024 m. „IndieWire“ įtraukė šį filmą į geriausių 21-ojo amžiaus JAV nepriklausomų filmų sąrašą.

### Apdovanojimai ir nominacijos
81-uose „Auksinių gaublių“ apdovanojimuose jis buvo nominuotas 5 apdovanojimams, tačiau nelaimėjo nė vieno. 96-ojoje „Oskarų“ teikimo ceremonijoje filmas „Praėję gyvenimai“ nominuotas 2 apdovanojimams – „Oskarui“ už geriausią metų filmą ir „Oskarui“ už geriausią originalų scenarijų.

## Nuorodos
* 
* 
* 
## Išnašos
Patagoninė verbena

**Patagoninė verbena** (*Verbena bonariensis*) – verbeninių (*Verbenaceae*) šeimos daugiametis augalas. Natūraliai paplitęs Pietų Amerikos pietuose ir vakaruose – Argentinoje, Čilėje (įskaitant Patagoniją), pietų Brazilijoje, Paragvajuje, Bolivijoje, Peru, Ekvadore. Kaip dekoratyvinis augalas dabar auginamas arba sulaukėjęs daugelyje pasaulio vietų.

Keras aukštas, status, šakotas, gali išaugti iki 150 cm aukščio. Lapai kiaušiniški arba lancetiškai kiaušiniški, dantytais kraštais, iki 10 cm ilgio. Žiedai violetiniai, stiebo viršūnėse susitelkę į skėčius po 20–30, kvapnūs, gausiai žydi vasaros pabaigoje.

Patagoninė verbena dažnai auginama kaip dekoratyvinis augalas gėlių darželiuose, gėlynuose, miestų želdynuose, kapinėse. Vidutinių platumų klimato juostoje augalas vienmetis, nes nepakelia šalnų, tačiau pavasarį lengvai vėl išauga iš sėklų. Vietomis sulaukėja ir gali tapti invazine rūšimi. Augalui geriausiai tinka drėgna, bet vandeniui laidi dirva, atvira saulė.


浦口火车站附近铁道旁的马鞭草20210605 07.jpg|Žiedynai
Vebo 003 php.jpg|Vaisiai
River Farm in June (18909351153).jpg|Patagoninė verbena gėlyne
Verbena bonariensis kz4.jpg|Sulaukėjusios patagoninės verbenos Naujojoje Zelandijoje


## Šaltiniai
Nausodės tiltas

**Nausodės tiltas** – kelių transporto tiltas per Nevėžį, nutiestas Panevėžio miesto vakariniame paribyje. Tiltu praeina . Jis stovi 0,72 km į šiaurę nuo dobilo formos sankryžos Nausodėje, kur Nausodės viaduku aplinkkelis kerta magistralinį kelią . Po aplinkkelio tiltu, dešiniajame krante, praeina gruntinis kelias.

## Istorija

Pasak hidrologo Stepono Kolupailos duomenų, tarpukaryje prie Nevėžio upės, 133,6 km nuo žiočių, kairiajame krante būta Nausodės vandens malūno, kurį valdė A. ir G. Naruševičiai. Malūno trobesiai stūksojo kiek nuošaliau nuo upės vagos, prie kanalo. Buvo supilta akmenų užtvanka, padaryta nuošaliai nuo malūno, į kurį vanduo nukreiptas kanalu, kairiuoju upės krantu. Ties Nausodės malūnu, 133,5 km nuo žiočių, lauko kelyje buvo pastatytas privatus medinis tiltas, 13 (ar 15) m ilgio, labai žemas, tik apie 1,2 m aukščio. Pastatytas trijų angų, ant silpnų medinių polių. Buvo laikomas labai pavojingu valčių judėjimui, nes stūksojo siauroje ir sraunioje vietoje, už staigaus posūkio.

Šiuolaikinis tiltas Panevėžio vakariniame aplinkkelyje gelžbetoninis, sijinės konstrukcijos. Juo nutiestas dviejų eismo juostų kelias su šalitilčiais. Tarpinės atramos įrengtos iš keturių apvalaus skerspjūvio kolonų su kintamo skerspjūvio rygeliais.

Bendrovė „Panevėžio keliai“ 2018 m. rekonstravo šį tiltą per Nevėžį, esantį aplinkkelio 11,78 kilometre. Atnaujinta kelio danga ir tilto konstrukcijos. Rekonstruotas kelio zonoje esantis melioracijos tinklas, įrengtos greičio valdymo ir įspėjimo sistemos.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Sąrašas:Tiltai per Nevėžį
Rasheed Sulaimon

**Rašidas Veslis Sulaimonas** (*Rasheed Wesley Sulaimon*, g. 1994 m. kovo 3 d.) – Jungtinių Amerikos Valstijų krepšininkas, rungtyniaujantis įžaidėju arba atakuojančiuoju gynėju.

Mokėsi Hiustono „Strake Jesuit“ paruošiamojoje mokykloje. 2012–2015 m. atstovavo Djuko universiteto „Blue Devils“ klubui. 2012 m. „McDonald’s All-American“ žaidynėse Rašidas Sulaimonas buvo pergalingos Vakarų konferencijos komandos sudėtyje, be to, laimėjo tritaškių konkursą. 2015–2016 m. žaidė už Merilando universiteto „Terrapins“.

NBA naujokų biržoje nepakviestas, Rašidas Sulaimonas karjerą pradėjo NBA G lygos Grinsboro „Swarm“ klube, bet vėliau karjerą tęsė Europoje – Prancūzijoje, Ispanijoje, Turkijoje. 2023 m. rungtyniavo Honkonge, vėliau pakviestas Vilniaus „Wolves“ klubo.

Rašidas Sulaimonas buvo JAV jaunimo rinktinių žaidėjas – su U-18 rinktine laimėjo FIBA U-18 Amerikos čempionatą, su U-19 – šios amžiaus grupės pasaulio čempionatą. Žaidėjas turi Nigerijos pilietybę, 2020 m. žaidė už šios šalies rinktinę.

## Pasiekimai
* McDonald’s All-American: 2012 m.
* FIBA U-18 Amerikos čempionatas: 2012 m.
* FIBA U-19 pasaulio čempionatas: 2013 m.
* Prancūzijos krepšinio lygos taurė: 2020 m.
* LKL Snaiperio konkursas: 2024 m.

## Šaltiniai
Agenoras (Pleurono sūnus)

**Agenoras** ( arba *Αγήνορι* = *Agēnor*) – graikų mitologijos personažas, Pleurono ir Ksantipės sūnus, Aitolo anūkas. Su Kalidono dukteria Epikaste susilaukė Portaono ir Demonikės. Anot Pausanijo, Testijus, Ledos tėvas, esąs šio Agenoro sūnus.

Pasak Pseudohigino, Agenoru vadintas vienas iš Meleagro dėdžių, jo užmuštų po Kalidono medžioklės (taigi, Agenoras čia – Testijaus sūnus).

## Išnašos
Sociolingvistika

**Sociolingvistika** (sociologinė lingvistika)  – kalbotyros šaka, nagrinėjanti kalbos ir jos egzistavimo socialinių sąlygų ryšius. Sociolingvistika glaudžiai susijusi su tokiomis kalbotyros disciplinomis, kaip psicholingvistika ir etnolingvistika. Sociolingvistikos ir kalbos ekonomijos teorijos sandūroje plėtojami kalbos ekonomijos tyrimai.

Sociolingvistikos pradžia galima laikyti XX a. 3-ąjį dešimtmetį, sparčiau ėmė vystytis 6-ajame – 8-ajame dešimtmečiuose (JAV kalbininkai Urielis Veinreichas, Viljamas Labovas).

Sociologinės lingvistikos tyrimų objektas – plati klausimų sritis: kalba ir tauta, nacionalinė kalba kaip istorinė kategorija, socialinis kalbos susiskaidymas, kalbinių ir socialinių struktūrų tarpusavio sąsajos, socialinių veiksnių nulemtų kalbinių situacijų tipologija, socialiniai daugiakalbystės aspektai, pidžinai, kreolinės kalbos, kodų kaita ir kita.

Skiriama mikrosociolingvistika, tirianti vidinę kalbos sandarą, jos detales ir jų ryšius su visuomeniniais veiksniais, ir makrosociolingvistika (dar vadinama kalbos sociologija), nagrinėjanti visuomenės kalbos įvairovę. Makrosociolingvistikos tyrimų objektas – kalbų politika ir planavimas, kalbų pasirinkimas, visuomenės dvikalbystė bei daugiakalbystė ir kita.

Sociolingvistikos tyrimams taikomi kiekybiniai ir kokybiniai metodai. Sociolingvistikos metoduose jungiami lingvistikos (kalbotyros) ir sociologijos tyrimo būdai, pavyzdžiui, pasitelkiant sociolingvistines taisykles fiksuojami ir analizuojami socialinių aplinkybių sąlygoti kalbos aktai, modeliuojama socialiai nulemta kalbinė veikla, anketuojama, imami interviu, taikant matematinę statistiką apdorojami socialiniuose eksperimentuose gauti rezultatai ir pan.

Pasak Rusijos istorikės T. Kudriavcevos (2008), dėmesio verti analizės metodai pastaraisiais dešimtmečiais buvo sukurti sociolingvistikos, „vykdančios kalbinės veiklos tyrimus (*performance studies*). Iškilūs šios palyginti jaunos ir perspektyvios mokslinės krypties atstovai, pavyzdžiui, Dž. Ostinas, Dž. Serlas, S. Petrėjus remiasi tuo, kad tam tikromis aplinkybėmis galima „žodžių pagalba daryti dalykus“ (*do things with words*), mat kalba yra ne tik aprašomoji (*descriptive*), bet ir kuriamoji (*performative*), ir tinkamoje, pagal tam tikras taisykles struktūruotoje socialinėje aplinkoje žodžiai ne tik apibūdins įvykusią tikrovę, jie šią tikrovę keis (*speech act theory*).“

## Išnašos
Klaipėdos SS Šarūnas

**Klaipėdos „Šarūnas“** – buvęs Lietuvos futbolo klubas iš Klaipėdos.

## Istorija

„Šarūno“ klubas įkurtas 1922 m. kaip Klaipėdos lietuvių sporto sąjunga. Jis įkurtas pirmiausiai vietinių lietuvninkų E. Simonaičio ir J. Saugos dėka. Daugiausiai reiškėsi futbole. 1926 m. buvo prijungtas prie KSS Klaipėda klubo.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Futbolinis.lt
Sławomir Cisakowski

**Slavomiras Čisakovskis** (g. 1986 m. balandžio 30 d.) – buvęs Lenkijos futbolininkas, dabar treneris.

## Karjera

### Futbolininko karjera

### Trenerio karjera

Trenerio karjerą pradėjo Śląsk Wrocław klube. Nuo 2009 m. darbavosi jaunių, jaunimo treneriu. Nuo 2012 m. dirbo Everton jaunimo akademijos treneriu.

2020 m. Pawel Cretti, tuometinis Wigry Suwałki vyr. treneris pasikvietė pagalbininką. Tais pačiais metais Cisakovskis perėjo į Olimpia Grudziądz, dirbo vyr. trenerio asistentu.

Nuo 2022 m. pabaigos dirbo Legia II ekipos trenerio asistentu.

Vėliau perėjo į City of Lusaka FC (Zambija). Šiame klube dirbo treneriu ir sporto direktoriumi.

Nuo 2023 m. liepos dirbo vyr. trenerio Mareko Zubo asistentu Stal Rzeszów klube. 2024 m. vasario 13 d. klubas pranešė, kad treneris palieka komandą.

2024 m. vasario 14 d. paskelbta, kad paskirtas naujuoju FK Riteriai vyr. treneriu. 2024 m. „Riterių“ klubas Pirmoje lygoje iškovojo nugalėtojų titulą.

2025 m. sausio 16 d. tapo žinoma, kad treneris paliko klubą.

2025 lapkričio mėn. Lietuvoje įgijo UEFA Pro trenerio licenciją.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* [ Cisakowski 90minut.pl]
* Transfermarkt
Baltijinis vikšris

**Baltijinis vikšris** (*Juncus balticus*) – vikšrinių (*Juncaceae*) šeimos daugiamečių augalų rūšis.

Natūraliai paplitusi Baltijos jūros regione (Skandinavija, Suomija, šiaurės vakarų Rusija, Baltijos šalys, Lenkija, Vokietija), taip pat Beniliukse, Britų salose, Prancūzijoje, Ispanijoje, beveik visoje Šiaurės Amerikoje, Pietų Amerikoje (vakaruose ir Patagonijoje).

Aukštis iki 75 cm. Stiebai pliki, statūs.

Auga pelkėse, maršose, šlapynių, jūrų pakrantėse, įsikuria žmogaus paveiktuose kraštovaizdžiuose. Mėgsta šlapią arba drėgną, paprastai druskingą dirvą. Lietuvoje auga Baltijos jūros pakrantėje. Patagonijoje baltijinis vikšris – būdingiausias maljinais vadinamų šlapynių ir duburių augalas.


Juncus balticus - Botanical Garden in Kaisaniemi, Helsinki - DSC03516.JPG|Baltijinis vikšris Helsinkio botanikos sode
Juncus balticus NRCS-1.jpg|Baltijinio vikšrio *litoralis* porūšis JAV
Juncus balticus Simo, Finland 23.06.2013.jpg|Augalas Suomijoje
Juncus balticus (6442160005).jpg|Augavietė JAV, Montanoje
Juncus balticus Sturm7.jpg|Požymiai


## Šaltiniai
Jake Johnson

**Džeikas Džonsonas** (, g. ) – amerikiečių aktorius.

Jis žinomas dėl savo vaidmens situacijų komedijoje „Naujokė“ (2011–2018 m.), už kurį 2013 m. buvo nominuotas „Kritikų pasirinkimo“ apdovanojimui už geriausią komedinio serialo aktorių. Jis taip pat įgarsino Žmogaus-voro versiją animaciniame filme „Žmogus-voras: Į naują visatą“ (2018 m.) ir jo 2023 m. tęsinyje.

## Biografija
Džeikas Džonsonas gimė Evanstone, Ilinojaus valstijoje.

Pirmąją didesnę rolę suvaidino 2009 m. pseudodokumentiniame filme „Popierinė širdis“. 2010 m. Džonsonas atliko nedidelį vaidmenį Russell Brand komedijoje „Tempk jį čia!“.

Nuo 2011 iki 2018 m. aktorius vaidino Nick Miller vaidmenį seriale „Naujokė“.

## Asmeninis gyvenimas
2011 m. Džonsonas vedė menininkę Erin Payne, su kuria susilaukė 2014 m. gimusių dvynių dukterų Elizabeth ir Olivia. Jie kartu nuo 2005 m.

## Filmografija

### Filmai

### Televizija

### Kompiuteriniai žaidimai

## Išnašos
FK Užgiris

**Vilniaus „Užgiris“** – Lietuvos futbolo klubas iš Vilniaus.

## Istorija

Klubas 2023 m. debiutavo SFL lygoje kaip itin jauna komanda (amžiaus vidurkis 18,0 metų). SFL lygos D divizione komanda užėmė paskutinę – 10-ąją vietą. Komanda taip pat žaidžia 7×7 lygoje.

## Sezonai
### [[SFL]] varžybos

|}

## Šaltiniai

## Nuorodos
Čilinis podokarpas

**Čilinis podokarpas** (*Podocarpus nubigenus*) – podokarpinių (*Podocarpaceae*) šeimos medžių rūšis. Endeminė Valdivijos vidutinių platumų miškuose, augančiuose pietų Čilėje ir Argentinoje.

Tai 20–25, retai iki 35 m aukščio medis. Žievė purpurinė arba tamsiai ruda, popieriška, atplaišiojusi. Spygliai 1,5–3 cm ilgio, kieti, odiški. Laja piramidiška. Kankorėžiai labai pakitę, su 2–4 mėsingais, į uogas panašiais žvynais, su 1, retai 2 sėklomis. Mediena kieta, labai atspari puvimui, pusiau sunki. Dėl augalo retumo mažai naudojama.

Čilinis podokarpas auga drėgnuosiuose Valdivijos miškuose, šlapioje ir pelkėtoje dirvoje.

Čilėje medis dažniausiai vadinamas mapučių kilmės žodžiais * mañio macho, mañíu macho*, Argentinoje – *mañiú macho, huililahuán*.


Podocarpus nubigenus - árbol joven.jpg|Jauni medeliai
Chiloé Cucao Mañio.jpg|Amžingas medis Čilojės saloje
Ramas de mañío hembra (Podocarpus nubigenus).jpg|Šakos


## Šaltiniai
City of Lusaka FC

**„City of Lusaka“ futbolo klubas** – Zambijos futbolo klubas iš Lusakos. Angliškuose šaltiniuose žinomas kaip **City of Lusaka Football Club** arba **City of Lusaka**. 

## Istorija
Klubo ištakos siekia 1937 m. 1964 m. sezone tapo Zambijos čempionais. Kitados rungtyniavo Division One (II pakopa). Pateko į aukščiausią šalies lygą, bet joje įsitvirtinti nepavyko. 2002 m. sezone užėmė vienuoliktą vietą, o 2003 m. sezone liko keturioliktoje vietoje ir buvo perkelti į žemesnį divizioną. Vėlesniais metais žaidė Division One, trumpam buvo patekę į aukščiausią lygą, bet joje ilgam įsitvirtinti nepavyko. 2017 m. sezone Superlygoje liko dvidešimtoje vietoje ir buvo perkelti į Division One.

## Sezonai

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose rungtyniauja tradicine apranga.

## Garsesni žaidėjai
; Klubo žaidėjai, atstovavę Zambijos nacionalinei rinktinei.
*  Jackie Sewell, puolėjas, (1961–1965).
*  James Chamanga, (2003)

## Išnašos

## Nuorodos
* Facebook paskyra
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarket
* Globalsportsarchive
Jonas Narbutas

**Jonas Narbutas** (1906 m. spalio 13 d. Gaigaliai, Užpalių valsčius – 1979 m. rugsėjo 20 d., Monrealis, Kanada) – Lietuvos sporto organizatorius, futbolo teisėjas, sporto žurnalistas.

## Biografija

Gimė Gaigalių kaime (Užpalių valsčius), 1923 m. Užpaliuose įkūrė Užpalių Lietuvos fizinio lavinimosi sąjungos skyrių ir futbolo komandą. 1921–1926 m. žaidė futbolą Kaune. 1928 m. baigė Lietuvos aeroklubo civilių lakūnų kursus (I laida), 1931 m. baigė Karo mokyklą (VI aspirantūros laida). Ilgametis JSO Kaunas narys.

1936 m. Kamuolio žaidimų sąjungos Spaudos ir propagandos reikalų komiteto pirmasis vadovas. 1936 m. rugsėjo 30 d. pirmą kartą Lietuvoje komentavo (talkino teisėjas Valerijonas Balčiūnas) futbolo rungtynes (Lietuva-Estija 2-0) per radiją.

1944 m. pasitraukė į Vakarus. 1951 m. Monrealyje įkūrė „Tauro“ klubą.

## Bibliografija

Dviejų tomų veikalo „Sportas nepriklausomoje Lietuvoje“, išleisto 1978 m. Čikagoje (JAV), autorius:
* 
* 

## Šaltiniai
Club Atlético Rosario Central (moterys)

**moterų Rosarijo „Central“** – Argentinos futbolo klubas iš Rosarijo miesto. 

Šis straipsnis apie **[[Club Atlético Rosario Central]] moterų pagrindinę komandą**.

## Istorija
1889 m. klubą įkūrė anglų geležinkeliečiai. Vėlesniais metais suburta moterų komanda. Rungtynivo aukščiausioje šalies moterų lygoje.

## Laimėjimai
;  **[[Campeonato de Fútbol Femenino|Primera División]]:**  
*  **Čempionęs (0):**
*  **Antroji vieta (0):** 

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia tradicine apranga. 

## Garsesnės žaidėjos
*  Valentina Mana
; Užsienietės
*  Agustina Sánchez

## Treneriai

## Taip pat skaitykite
* Club Atlético Rosario Central

## Išnašos

## Nuorodos

* Oficiali klubo svetainė
* Klubo svetainėje apie moterų ekipą
FC Slovan Liberec (moterys)

**Libereco „Slovan“** – Čekijos futbolo klubas iš Libereco. Rungtyniauja aukščiausioje šalies moterų futbolo lygoje ().

## Istorija
Klubas įkurtas 1958 m. Vėliau suburta moterų ekipa, rungtyniavusi aukščiausioje šalies lygoje.

## Pasiekimai
; Čekijos čempionatas
* **Trečioji vieta**: 2018–2019 m.

## Sezonai
; Pastarųjų metų sezonai

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia tradicine apranga. 

## Garsesnės žaidėjos
*  Tereza Kožárová, puolėja (2019 m.)

## Taip pat skaitykite
* FC Slovan Liberec – apie vyrų pagrindinę komandą;

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* facebook paskyra
* SOCCERWAY
* Globalsportsarchive
Beržinis notofagas

**Beržinis notofagas** (*Nothofagus betuloides*) – notofaginių (*Nothofagaceae*) šeimos medžių rūšis. Paplitusi pačiuose Pietų Amerikos pietuose – Patagonijoje, Ugnies Žemėje. Horno salos pietrytinėje dalyje augęs beržinis notofagas 2019 m. paskelbtas „piečiausiai augančiu medžiu pasaulyje“.

Tai iki 30 m aukščio medis, vėjų gairinamose vietose išauga į krūmą. Laja tanki, kiaušiniška, šakos žemos ir sunkios. Žievė rausvai pilka, horizontaliai juostuota, senesnių nei 20 metų medžių suaižėja į vertikalias juostas. Lapai maži (10–30 × 7–22 mm), kiaušiniški, tankiai suaugę ant šakelių. Žiedai maži, neryškūs. Mediena kieta, rausva, gražaus rašto.

Beržinis notofagas auga kalnų miškuose iki 1200 m aukščio, neauga tik ten, kur labai drėgna ar visiškai atvirose vietose. Pakenčia šalčius iki -20 °C, nereiklus šilumai. Vienas būdingiausių Ugnies Žemės medžių. Savo augimo areale medis vadinamas .


NothofagusBetuloides2.jpg|Lapai. Herbarinis pavyzdys
Punta Santa Ana 1.jpg|Vėjo nugairinti beržiniai notofagai Punta Arenaso apylinkėse (Čilė)
Flora Antarctica Plate CXXIV.jpg|Požymiai


## Šaltiniai
FK Marijampolės Šaulys

**Marijampolės „Šaulys“** – buvęs tarpukario Lietuvos futbolo klubas iš Marijampolės.

## Istorija

1921 m. „Perkūnas“ minimas kaip viena pirmųjų futbolo komandų Marijampolėje – tuomet ji pralaimėjo IX pulko komandai. Tai buvo Marijampolės šaulių sporto klubas. „Perkūnas“, tapęs Šaulių sąjungos nariu, vėliau buvo pajėgiausias mieste. 1923 m. Marijampolės šaulių sąjunga dalyvavo pirmajame Lietuvos futbolo kongrese. 1936 m. komanda pateko į aukščiausiąją lygą, kur užėmė paskutinę vietą.

## Tarptautinės rungtynės

|-
| Tervis Parnu || Estija || 3-2 || Kaunas || 1937-05-21
|-
| Hapoel Tel Aviv || Izraelis || 1-3 || Lietuva || 1937-08?
|}

## Treneriai
* Pranas Babušis, 1936–1937
* Benjaminas Malvicas, 1938–1939

## Žymūs žaidėjai
* Sigitas Bacevičius

## Šaltiniai

## Nuorodos
Panevėžio Makabi

**Panevėžio „Makabi““** – buvęs tarpukario Lietuvos futbolo klubas iš Panevėžio.

## Istorija

Panevėžyje „Makabi“ sporto draugija įsikūrė 1921 m. Vienas jos kūrėjų buvo O. Dembo. 1924 m. Panevėžio „Makabi“ turėjo net 4 komandas. 1926 m. klubas jau turėjo profesionalų trenerį iš Kauno – Burnšteiną. 1927 m. „Makabi“ prisijungė Panevėžio „Hakoak“ komandą. Klubui priklausė „Makabi“ stadionas Panevėžyje.

1933 m. Panevėžio „Makabi“ laimėjo savo apygardos I lygą ir pateko į L klasę – Lietuvos aukščiausiąją lygą, kurioje debiutavo 1934 m. pavasarį pralaimėjimu Kauno „Kovo“ ekipai 0-10. Vasarą „Makabi“ klubo centro valdyba už jos nutarimų nevykdymą pašalino iš savo organizacijos visą Panevėžio skyrių, dėl ko klubas pakeitė savo pavadinimą į *Hakibor* („sveikata“). Netrukus, jau 1935 m. „Makabi“ vardas klubui buvo sugrąžintas. 1940 m. užėjus sovietams, liepos 22 d. visos „Makabi“ sporto sąjungos ir jų skyrių veikla buvo sustabdyta.

## Sezonai

## Treneriai
* Burnšteinas, 1926

## Šaltiniai

## Nuorodos
Jochen Dietrich Range

**Jochenas Dytrichas Rángė** (; 1941 m. gegužės 3 d. Berlyne, Vokietijoje – 2025 m. birželio 21 d. Greifsvalde, Meklenburge-Pomeranijoje, Vokietijoje) – vokiečių kalbininkas, vertėjas, Klaipėdos universiteto garbės daktaras (2010 m.).

## Biografija
1961–1969 m. Berlyne, Sarajeve ir Miunchene studijavo slavistiką, 1974–1975 m. Vilniuje – baltistiką. 1985–1987 m. stažavosi Miunsteryje. 1987 m. tapo mokslų daktaru, 1987–1996 m. dirbo Miuncheno, 1997–2007 m. – Greifsvaldo universitetuose. 1997 m. pradėjo eiti profesoriaus pareigas. J. D. Rangė buvo Greifsvaldo universiteto Baltistikos instituto vedėjas.

Išleido mokslinį veikalą „Figura etymologica“ lietuvių liaudies dainose kalbinis stilistinis tyrinėjimas“ (1976 ir 1977 m. spausdinta žurnale „Baltistica“). Reikšmingiausias darbas – remiantis disertacija parašyta knyga „Bretkūno tyrimų pamatai: Bretkūno leidimo (NT) komentarų tomas“ (1992 m.). Su F. Šolcu paruošė J. Bretkūno Biblijos vertimo rankraščio keturis faksimilinius tomus (1991–2002).

J. D. Rangė nagrinėjo lietuvių liaudies dainų vertimus į vokiečių kalbą. Publikavo straipsnių apie A. Šleicherio lietuviškų pasakų vertimus, baltų kalbų skolinius, postpozicinius vietininkus (inesyvą, iliatyvą, aliatyvą, adesyvą) senuosiuose lietuvių raštuose, knygose „Vokiečiai, slavai ir baltai“ (1989 m.) ir „Baltų vokiečių kalbų ir kultūrų ryšiai Šiaurės Rytų Prūsijoje“ (2002 m.) analizavo lietuvių ir vokiečių kultūrinius ryšius. 1981 m. į vokiečių kalbą išvertė „Lietuvių liaudies pasakas“, vertė I. Simonaitytės, R. Granausko ir kitų lietuvių rašytojų kūrinius. J. D. Rangė Bavarijos radijui paruošė lietuvių muzikos laidų, užsienyje pristatė Lietuvos dailininkų knygų iliustracijas.

## Šaltiniai
Raudonasis žaizdris

**Raudonasis žaizdris** (*Embothrium coccineum*) – protėjinių (*Proteaceae*) šeimos visžalių medžių ar krūmų rūšis. Natūraliai paplitusi vidurio ir pietų Čilėje, Argentinos Patagonijoje, Ugnies Žemėje.

Tai 4–15 m krūmas arba nedidelis medis, iki 50 cm skersmens. Žievė tamsiai pilka su šviesiomis dėmėmis, mediena šviesiai rausva. Pasižymi ryškiai raudonais (kartais gelsvais) žiedynais. Vaisius – sausas lapavaisis su maždaug 10 sėklų. Natūraliame areale augalą apdulkina kolibriai ir vabzdžiai.

Natūraliame areale raudonasis žaizdris auga lygumose ir kalnuose iki 1400 m aukščio, prisitaikęs prie įvairių biotopų. Arealo šiaurėje, kur sausa, auga upių slėniuose, lagūnų pakrantėse, įgavęs medelio formą. Drėgno klimato juostoje (Valdivijos miškuose) auga kaip medis, gausus, bet ištisų medynų nesudaro. Toliau pietuose vėl retesnis ir menkesnis. Britų salose, kitur auginamas kaip dekoratyvinis augalas dėl ryškių žiedų.

Savo areale raudonasis žaizdris žinomas kaip .


Embothrium coccineum — Notro — pellaea 001.jpg|Žiedai
Embothrium coccineum, pods (8674343664).jpg|Vaisiai
Chile 2015-11-14 (24019704705).jpg|Krūmas Čilėje
Mañihuales 7.jpg|Augavietė (Manjihualeso slėnis, Aiseno regionas, Čilė)


## Šaltiniai
Urbanistikos ir architektūros bienalė (Šendženas/Honkongas)

**Dviejų miestų urbanistikos ir architektūros bienalė** (angl. *Bi-City Biennale of Urbanism and Architecture*, UABB) – nuo 2005 m. Šendžene ir nuo 2007 m. Honkonge rengiamas tarptautinis kultūrinis renginys, skirtas urbanistikai, urbanizacijai ir architektūrai. Tai vienintelė pasaulyje bienalė, kurios pagrindinis dėmesys sutelkiamas į urbanizmą.

## Istorija
Bienalė pradėta Šendžene 2005 m., o nuo 2007 m. prie jos prisijungė Honkongas. Nors abiejų miestų kuratorių komandos dirba nepriklausomai, laikomasi bendros teminės krypties. Bienalės parodos vyksta abiejuose miestuose skirtingose vietose, su skirtingais dalyviais, bet prasideda panašiu metu – paprastai gruodį arba sausį.

## Struktūra ir organizavimas
Bienalėje dalyvauja tarptautiniai architektai, menininkai ir kūrybinės grupės, tarp jų Yona Friedman, Rem Koolhaas, MVRDV ir kiti. Renginys kiekviename mieste pritraukia daugiau nei milijoną lankytojų.

Septintojoje bienalėje Šendžene, atidarytoje 2017 m. gruodį, pirmą kartą dalyvavo atstovai iš Lietuvos: tarpdisciplininė miestų žaidimų ir tyrimų grupė „Laimikis.lt“ pristatė parodą, skirtą urbanistinei istorinio Šnipiškių rajono Vilniuje kaitai. Parodos kuratoriai – miesto antropologė Jekaterina Lavrinec ir architektas Julius Narkūnas.

## Bienalės temos
Kiekviena bienalė turi skirtingą temą.

### 2017 m. tema „Miestai, augantys skirtumuose“
* Kuratorių komanda (Šendženas): Hou Hanru, Liu Xiaodu ir Meng Yan. 
* Vyriausiasis kuratorius (Honkongas): Chan Lai-Kiu.
* Parodos laikas: 2017 m. gruodžio 15 d. – 2018 m. kovo 17 d. (Šendženas); 2017 m. gruodžio 12 d. – 2018 m. vasario 11 d. (Honkongas).
* Pagrindinės vietos: Nantou senamiestis Nanšano rajone (Šendženas); Kowloon parkas Tsim Sha Tsui (Honkongas).

## Leidiniai
* A. Oosterman, O. Bouman, R. Koolhaas, M. Wigley, B. Cormier. "Miesto siena". *Archis*, 2014. 
* A. Betsky, A. Brillembourg, H. Klumpner, D. Heng Liu, G. F. Shapiro. *Re-Living the City*. Actar, 2016. 
* „Cities Grow in Difference“ (*Miestai augantys skirtumuose*). Eds. Harnu Hou, Xiaodu Liu, Yan Meng. Shenzhen: UABB, 2018.

## Šaltiniai


## Nuorodos
* Šendženo dviejų miestų urbanistikos ir architektūros bienalė
* Honkongo dviejų miestų urbanistikos ir architektūros bienalė
* Bienalės fondas
* English Wikipedia
Gėlių mėnulio žudikai

**Gėlių mėnulio žudikai** () – 2023 m. amerikiečių epinis kriminalinis vesternas, kurio scenarijaus bendraautorius, prodiuseris ir režisierius yra Martin Scorsese. Jis sukurtas pagal 2017 m. David Grann knygą. Filmo veiksmas vyksta 1920-ųjų Oklahomoje, o jo centre – Oseidžų genties narių žmogžudysčių serija, įvykdyta po to, kai genties žemėje buvo aptikta naftos.

Filmo premjera įvyko 2023 m. gegužės 20 d. 76-ajame Kanų kino festivalyje. Jį Jungtinėse Amerikos Valstijose 2023 m. spalio 20 d. išleido „Paramount Pictures“. Visame pasaulyje uždirbo daugiau nei 156 milijonus JAV dolerių ir sulaukė palankių kritikų vertinimų, kurie gyrė režisūrą, scenarijų, montažą, kinematografiją, muziką ir aktorių pasirodymus, nors šiek tiek kritikos sulaukė filmo trukmė.

Amerikos kino institutas jį pripažino vienu iš dešimties geriausių 2023 m. filmų. Vesternas buvo nominuotas dešimčiai apdovanojimų 96-uose „Oskarų“ apdovanojimuose ir septyniems „Auksiniams gaubliams“.

## Vaidmenys

: *Aktorius – veikėjas*
* Leonardo DiCaprio – *Ernest Burkhart*
* Robert De Niro – *William King Hale*
* Lily Gladstone – *Mollie Burkhart*
* Jesse Plemons – *Thomas Bruce White Sr.*
* John Lithgow – *Peter Leaward*
## Atsiliepimai
### Kritikai
Recenzijų suvestinėje „Rotten Tomatoes“ 93 % iš 454 kritikų atsiliepimų yra teigiami, o vidutinis įvertinimas – 8,6/10. „Metacritic“ svetainė įvertino filmą 89 balais iš 100 galimų, remdamasi 63 kritikais, o tai reiškia „visuotinį pripažinimą“. „CinemaScore“ apklausti žiūrovai filmą įvertino vidutiniškai „A-“ skalėje nuo A+ iki F, o 72 % teigė, kad tikrai jį rekomenduotų.
### Apdovanojimai ir nominacijos
„Gėlių mėnulio žudikai“ gavo 10 nominacijų artėjančių 96-ųjų „Oskarų“ apdovanojimų ceremonijoje, įskaitant geriausio filmo, geriausio režisieriaus, geriausios aktorės, geriausio antro plano aktoriaus, geriausio kostiumų dizaino, geriausios originalios dainos, geriausios originalios muzikos, geriausio meninio apipavidalinimo, geriausio montažo ir geriausios kinematografijos kategorijas. Filmas taip pat buvo nominuotas 15 BAFTA apdovanojimų ir 7 „Auksiniams gaubliams“.

## Nuorodos
* 
* 
* 
## Išnašos
Kietalapis raugerškis

**Kietalapis raugerškis** (*Berberis microphylla*, sin. *Berberis buxifolia*) – raugerškinių (*Berberidaceae*) šeimos krūmų rūšis. Paplitusi Patagonijoje, Ugnies Žemėje, vidurio Čilėje.

Tai nedidelis, 1–1,5 m aukščio visžalis krūmas. Iš pažemės labai šakotas, šakos spygliuotos. Lapai nedideli, kieti, panašūs į buksmedžio. Vasarą žydi mažais, ryškiai geltonais žiedais. Vaisius – tamsiai mėlyna uoga. Kietalapio raugerškio uogos valgomos, naudojamos uogienėms gaminti, turi šiek tiek alkaloido berberino (jo gausiau yra šaknyse, stiebuose, vidinėje žievėje). Ši medžiaga turi antibakterinių savybių, bet didesniais kiekiais nuodinga.

Kietalapis raugerškis auga pakrantėse, pamiškėse, kirtavietėse, drėgnesnėse pievų vietose. Gerai įsikuria pažeistose vietose, taip par ganyklose, pakelėse. Labai dažnas augalas, neretai laikomas Patagonijos simboliu. Kaip dekoratyvinis želdynų, gyvatvorių augalas auginamas ir kitur.

Pietų Amerikoje augalas žinomas kaip .


Flora Antarctica Plate LXXXVII.jpg|Požymiai
Calafate bush.jpg|Gausiai žydintis krūmas
"B. microphylla" en flor. Foto tomada en el Parque Nacional de Tierra del Fuego, Ushuaia, Argentina.jpg|Žiedai
RMathiasVIX.jpg|Šakelės su uogomis


## Šaltiniai
Makarija

**Makarija** () – graikų mitologijos veikėja, Heraklio ir Dejaneiros duktė. Išpranašavus, kad Herakleidai įveiksią Euristėją tik tuomet, jeigu kuris nors Heraklio vaikas pasiaukosiąs Persefonei, Makarija sutikusi.

Atikoje, šalia Maratono kaimo, būta Makarijos šaltinio.

## Išnašos
Baikštys

;Baikštys
* Juozas Baikštys – šuolininkas į aukštį;
;Baikštytė
* Gražina Baikštytė – teatro kino ir televizijos aktorė, žurnalistė;
* Urtė Baikštytė – šuolininkė į aukštį;
* Živilė Baikštytė – baleto artistė.

Pavardė užrašyta Kriukuose, Linkuvoje, Kaune, Klaipėdoje. Iš  „bailus, nedrąsus“.

## Šaltiniai
Jonas Rėza

**Jonas Rėza** (, 1576 m. gegužės 25 d. Tilžė – 1629 m. rugpjūčio 30 d. Karaliaučius) – lietuvių religinės literatūros rengėjas, senosios lietuvių rašomosios kalbos normintojas.

## Biografija
Kaip kunigaikščio stipendininkas, nuo 1591 m. studijavo teologiją Karaliaučiaus universitete, kurį laiką tikriausiai mokėsi Vitenbergo ir Strasbūro universitetuose. Kaip lietuvių kalbos mokovas, 1599 m. Tilžėje paskirtas kantoriumi (giedotoju solistu, bažnytinio choro vadovu). 1600–1621 m. buvo Tolminkiemio, nuo 1621 m., mirus L. Zengštokui (*L. Sengstock*), Karaliaučiaus lietuvių evangelikų liuteronų kunigas. Rūpinosi lietuvių raštais. Buvo vienas iš J. Bretkūno išverstos Biblijos rankraščio redaktorių, bet spėjo baigti ir 1625 m. kunigaikščio Jurgio Vilhelmo (*Georg Wilhelm*) lėšomis išleisti tik psalmių knygą („Psalteras Dovydo“, 1625). Psalmes J. Rėza tvarkė remdamasis vokiškais M. Liuterio tekstais, psalmynas buvo kartojamas, juo buvo grindžiamasi Mažojoje Lietuvoje vėliau verčiant psalmes. Tai buvo pirmasis lietuviškas psalmynas ir pirmoji knyga, besiremianti vien Prūsijos vakarų aukštaičių patarme, kurią vėliau aprašė, jos gramatines formas įtvirtino D. Kleinas. Išskyrus keletą atvejų, šioje tarmėje nėra nei žemaitiškų formų be afrikatų, nei turinčių dvibalsių *uo, ie* žemaitiškus atitikmenis, nei liepiamosios nuosakos su priesaga *-ke*- ar kitokių žemaitybių. Prūsijos lietuvių raštų kalboje labiausiai orientuotasi į vietinės tarmės pietines šnektas (būsimuosius baltasermėgius). J. Rėzos psalmyne matyti lietuvių bendrinei kalbai artimõs rašomosios kalbos užuomazga. XIX a. pabaigoje prasidėjus tautiniam lietuvių atgimimui ir ėmus spausdinti „Aušrą“, šis rašomosios kalbos variantas iš esmės buvo perkeltas į Didžiąją Lietuvą ir padėjo pamatus dabartinei lietuvių bendrinei kalbai. J. Rėza ketino išleisti daugiau J. Bretkūno Biblijos dalių ir suredagavo Naująjį Testamentą, bet visus darbus nutraukė netikėta mirtis nuo maro. J. Rėzos kalbą tyrė V. Žulys ir kiti kalbininkai.

## Išnašos
Ivanas Koškošas

**Ivanas Koškošas** (*Кошкош Іван Аркадійович*; g. 2001 m. balandžio 8 d.) – Ukrainos futbolininkas, vidurio saugas. Žaidė Ukrainoje, Latvijoje, Lietuvoje.

## Karjera
Žaidė gimtojoje šalyje. Karjerą pradėjo „Mariupol“ klube. Atstovavo jaunimo ekipoms, o nuo 2020 m. vasaros kviestas į dublerių komandą. 

Debiutavo ir pagrindinėje komandoje. 2020–2021 m. sezone sužaidė vienerias rungtynes aukščiausioje Ukrainos lygoje. 2021 m. balandžio 10 d. debiutavo prieš Donecko „Šachtar“. Pasirodė startinėje sudėtyje ir žaidė iki 74 min., kol buvo pakeistas. Donecko „Šachtar“ sutriuškino „Mariupol“ rezultatu 3-0.

2021–2022 m. sezone aukščiausioje lygoje sužaidė vienerias rungtynes. 2021 m. rugsėjo 18 d. pasirodė startinėje sudėtyje rungtynėse prieš Donecko „Šachtar“ ir žaidė iki finalinio švilpuko. Namuose žaidęs „Mariupol“ patyrė triuškinantį pralaimėjimą rezultatu 0-5.

### Tukums
Nuo 2023 m. vasaros žaidė „Tukums“ klube (Latvija). Debiutavo klube Virsliga rungtynėse prieš BFC Daugavpils. Daugavpils nugalėjo varžovus rezultatu 3-1. Ivanas Koškošas pasirodė po keitimo 74 min. ir žaidė iki finalinio švilpuko. 2023 m. sezone Aukščiausioje lygoje sužaidė 14 rungtynių.

### [[FK Transinvest]]
2024 m. vasario mėn. tapo žinoma, kad susitarė su Vilniaus rajono FK Transinvest.

2024 m. kovo 30 d. debiutavo A  lygos rungtynėse prieš FA Šiauliai.

### [[DFK Dainava]]
2024 m. vasarą perėjo į Alytaus „Dainavą“. 2024 m. liepos 7 d. debiutavo A lygos rungtynėse prieš FK Sūduva.

Po 2025 m. sezono klubas iškrito iš A lygos, žaidėjo kontraktas pratęstas nebuvo.

### FK Tauras
2026 m. sausio 26 d. oficialiai pranešta, kad atstovaus „Tauro“ klubui.

## Statistika
; A lygos statistika

Spalvų reikšmės:
:  rungtyniavo A lygoje;

## Pasiekimai

## Išnašos

## Nuorodos
* alyga.lt svetainė
* SOCCERWAY
* Transfermarkt
* lietuvosfutbolas.lt
* Globalsportsarchive
Pėstininkų pulkas

**Pėstininkų pulkas** – kariuomenės dalinys, kurio pagrindinė parengtis ir funkcija yra kovoti ant žemės pėsčiomis.

## Lietuva

1918–1940 m. Lietuvoje buvo 9 pėstininkų pulkai:
* Pirmasis pėstininkų Lietuvos Didžiojo Kunigaikščio Gedimino pulkas,
* Antrasis pėstininkų Lietuvos Didžiojo Kunigaikščio Algirdo pulkas,
* Trečiasis pėstininkų Lietuvos Didžiojo Kunigaikščio Vytauto pulkas,
* Ketvirtasis pėstininkų Lietuvos Karaliaus Mindaugo pulkas,
* Penktasis pėstininkų Lietuvos Didžiojo kunigaikščio Kęstučio pulkas,
* Šeštasis pėstininkų Pilėnų Kunigaikščio Margio pulkas,
* Septintasis pėstininkų Žemaičių kunigaikščio Butegeidžio pulkas,
* Aštuntasis pėstininkų Kauno Kunigaikščio Vaidoto pulkas,
* Devintasis pėstininkų Lietuvos kunigaikščio Vytenio pulkas.
Čerskio Akmuo

**Čerskio Akmuo** arba *Čerskio Uola*   () – viršukalnė Rusijoje, Irkutsko srityje, prie
Baikalo ežero, dešiniajame Angaros ištakos krante, prie Listviankos gyvenvietės. Aukštis – 728,4 m.

Viršukalnė yra pavadinta pirmojo mokslininko, lietuvio, ištyrusio Baikalo ežero krantus, 1863 m. sukilėlio, o vėliau tremtinio ir geologo Jono Čerskio garbei.

Šiuo metu tai labai populiarus turistinis objektas, gausiai lankomas įvairiu metų laiku. Į viršukalnę galima užlipti pėsčiųjų trasa arba pasikelti specialiu keltuvu. Viršukalnėje yra įrengta apžvalgos aikštelė, nuo kurios atsiveria vaizdas į Baikalo ežerą, Angaros upės ištaką bei priešingame Angaros krante esantį Baikalo uostą.

## Išnašos
Magelaninis kiminas

**Magelaninis kiminas** (*Sphagnum magellanicum*) – kimininių (*Sphagnaceae*) šeimos samanų rūšis. Plačiai paplitusi pasaulio spygliuočių miškų juostoje – Eurazijoje, Šiaurės Amerikoje, Pietų Amerikoje.

Samana vidutinio didžio arba didoka, pavėsyje augant gana padrika, o atviroje vietoje – tvirta. Spalva nuo žalios iki rausvai žalios ir purpurinės. Unksmėje auga vejomis, atvirose vietose – tankiais gniutulais. Stiebas nuo žalio ir purpuriškai raudono, aiškiai matomos paviršinės žievinės ląstelės su palaikančiomis spiralinėmis fibrilėmis, paprastai 1–2 poros ląstelėje. Šukinės fibrilės neturi išorinių sienelių. Stiebo lapeliai 2 x 0,7 mm matmenų, retai hemisofiliniai. Skaidriosios ląstelės be raštų, daugiausia be sienelių. Šakelės ilgos, siaurėjančios į trumpus ir smailius lapelius, mažai suskeldėjusios. Šakelių lapai plačiai kiaušiniški 1–2 mm pločio. Augalas dvinamis. Kapsulės su gausiomis pseudostomomis. Sporos 22–30 µm dydžio, tolimajame gale su Y raidės formos žymėmis. Magelaninis kiminas lengvai atpažįstamas dėl savo ryškios purpuriškai raudonos spalvos.

Magelaninis kiminas auga aukštapelkėse, durpinėse slėnių pelkėse. Kur susidarę ryškūs kupstai, magelaniniai kiminai auga tarpinėse padėtyse tarp kupsto viršaus ir apačios.

Tai svarbus magelaninės tundros ekoregiono, apimančio Ugnies Žemės salyną ir Čilės Patagonijos pietus, aukštapelkių augalas.

2018 m., remiantis genetinėmis ir morfologinėmis savybėmis, iš *Sphagnum magellanicum* rūšies išskirtos *Sphagnum medium* ir *Sphagnum divinum*, augančios Šiaurės pusrutulyje, o *magellanicum* pavadinimas paliktas Pietų Amerikos kiminams.


Sphagnum magellanicum (b, 150145-481742) 8437.JPG|Lapeliai
Sphagnum magellanicum (a, 150139-481741) 6951.JPG|Iš arti
Sphagnum magellanicum (b, 150145-481742) 8547.JPG|Lapelių ląstelės
Sphagnum magellanicum (b, 150145-481742) 8536.JPG|Stiebo skerspjūvis
Lasifashaj river, Tierra del Fueg (39986178484).jpg|Ryškiai raudonos dėl magelaninių kiminų pelkės. Lasifašacho slėnis, Ugnies Žemė, Argentina


## Šaltiniai
Gitėnų tiltas

**Gitėnų tiltas** – automobilių transporto tiltas per Nevėžį, stovintis Panevėžio rajone, Miežiškių seniūnijoje, Gitėnų kaime, krašto kelyje , už 1 km į šiaurės vakarus nuo sankirtos su keliu . Tilto prieigose plyti dirbami laukai, pavienės sodybos. Tiltas per upę nutiestas smailiu kampu (plane). Gitėnuose per Nevėžį (prieš srovę) stovi dar vienas tiltas vietiniame žvyrkelyje, su apribotu transporto priemonių svoriu iki 20 t.

Hidrologas Steponas Kolupaila pateikė duomenų apie vietos medinius tiltus per Nevėžį, stovėjusius tarpukaryje gretimų Gitėnų ir Kerblonių kaimų paribyje. Gitėnų kaimo vieškelyje iš Raguvos į Panevėžį stovėjo 2 tiltai – 15 ir 4 m ilgio. 1935 m. vykdant apylinkėse žemių melioracijos darbus, kartu buvo tiesinama vingiuota Nevėžio vaga, dėl ko stovėję nedideli tiltai nebetiko upei. Buvo numatyta artimiausiu laiku pastatyti naują, 19 m ilgio ir 5,5 m pločio, ąžuolinį tiltą tuometinio mažesnio tilto vietoje, didesnįjį išardant ir užpilant. Buvo paskaičiuota tilto sąmata – 3500 lt. Naujas medinis tiltas 1935 m. pastatytas ties Kerblonimis sureguliavus Nevėžio vagą. Jis buvo atremtas ant mūrinių ramtų, dviejų angų po 6 m, 15 m ilgio.

Dabartinis gelžbetoninis tiltas Gitėnuose pastatytas 1960 m. Juo nutiestos dvi eismo juostos, yra šalitilčiai pėstiesiems. Transporto statinys sijinės, karpytosios konstrukcijos. Tiltą sudaro trys tarpatramiai 11,45+11,45+11,05 m, jis yra 40 m ilgio. Pirmas ir antras tarpatramiai sumontuoti iš surenkamojo gelžbetonio, trečias - monolitinis. Perdangos skerspjūvį sudaro šešios tėjinės sijos. Tilto tarpinės atramos – vienos kolonos betoniniai taurai su kintamo skerspjūvio rygeliais.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Sąrašas:Tiltai per Nevėžį
Raudonoji varnauogė

**Raudonoji varnauogė** (*Empetrum rubrum*) – erikinių (*Ericaceae*) šeimos augalų rūšis. Paplitusi Patagonijoje, Ugnies Žemėje, Folklando (Malvinų) salose, Tristano da Kunjos salose.

Tai iki 80 cm aukščio krūmokšnis. Žiedai smulkūs, raudoni, sudaryti iš 6 vainiklapių. Vaisius – raudona valgoma uoga. Šios uogos dera gausiai, todėl augalas dekoratyvus. Turi tonizuojančių savybių.

Raudonoji varnauogė auga atvirose vietose – pakrantėse, ant kalnų šlaitų iki pat medžių ribos. Taip pat auga pelkėse, atviruose notofagų miškuose. Atspari šalčiams, vėjui, sniegui.

Argentinoje ir Čilėje augalas žinomas kaip , Folklando (Malvinų) salose – .


Edwards' botanical register, or, Ornamental flower-garden and shrubbery .. (1829-1847) (21146881596).jpg|Požymiai
Empetrum rubrum falklands.jpg|Raudonoji varnauogė Folklando salose
Empetrum rubrum (Terre de Feu).jpg|Uoga ir lapai iš arti
Empetrum rubrum (3261437658).jpg|Ant akmenų su uogomis


## Šaltiniai
Žemoji bruknuolė

**Žemoji bruknuolė** (*Gaultheria pumila*, sin. *Arbutus pumila, Pernettya pumila*) – erikinių (*Ericaceae*) šeimos visžalių krūmokšnių rūšis. Paplitusi vidurio ir pietų Čilėje, šiaurės vakarų ir pietų Argentinoje (Patagonijoje, Ugnies Žemėje), Folklando (Malvinų) salose.

Tai 10–60 cm aukščio visžalis krūmokšnis, šakotas, vešlus, stačias. Žiedai balti, 5 žiedlapiais. Vaisius – 22 skersmens balta ar rausva valgoma uoga. Augalas dvinamis, apdulkinamas vabzdžių.

Žemoji bruknuolė auga viržynėse, pelkėse, atvirose vietose, kalnuose iki 900 m aukščio. Pakenčia sausrą, drėgmę, šaltį.

Pietų Amerikoje žemoji bruknuolė žinoma kaip .

## Šaltiniai
2021–2022 m. Frauen-Bundesliga

**2021–2022 m. Frauen-Bundesliga** arba **FLYERALARM Frauen-Bundesliga** – aukščiausiosios moterų Vokietijos futbolo lygos diviziono 2021–2022 m. sezonas.

## Formatas
Visos dvylika komandų tarpusavyje sužaidžia po dvejas rungtynes. Daugiausiai taškų turinti komanda tampa Vokietijos čempione. 

Čempionės patenka į UEFA moterų čempionų lygos turnyrą. Antrą vietą užėmusi komanda irgi patenka į turnyrą.

## 2021–2022 m. sezonas
* 2021–2022 m. dalyvavo dvylika ekipų. iš viso komandos sužaidė po dvidešimt dvejas rungtynes.
### Galutinė ekipų rikiuotė
* Wolfsburg tapo čempionėmis ir pateko į Čempionių lygos turnyrą.
* Bayern München ir Eintracht Frankfurt taip pat pateko į turnyrą.
Šaltinis: Soccerway.

## Taip pat skaitykite
* Frauen-Bundesliga

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Frauen-Bundesliga
* Soccerway
Venskus

* Adolfas Venskus – chemikas, diplomatas;
* Briana Venskus (:en:Briana Venskus) – lietuvių kilmės JAV aktorė;
* Erikas Venskus – krepšininkas;
* Reinhardas Venskus – lietuvių kilmės Vokietijos istorikas.

Pavardė *Veñskus* labiausiai paplitusi šiaurės vakarų, vakarų Lietuvoje (Salantai, Klaipėda, Kretinga, Plateliai ir kt.). Kilusi iš krikšto vardų ,  trumpinio. Giminiškos pavardės – Venckus, Venskas, Venskys.

## Šaltiniai
Transinvest B

**[[FK Transinvest]]** (arba ***Vilniaus rajono „Transinvest“ futbolo klubas***) – Lietuvos futbolo klubo iš Galinės (Vilniaus rajonas) dublerių komanda.

## Istorija

2022 m. įkurtas **„Transinvest“ futbolo klubas**. 2023 m. tapo Pirmos lygos nuglėtojais ir licencijavosi A lygai. Pagal čempionato nuostatus A lygos klubai privalo turėti dublerių komandą, rungtyniaujančią Pirmoje arba Antroje lygoje. Tokiu būdu 2024 m. atsirado „Transinsvest“ klubo „bekų“ ekipa. 2024 m. vasario 19 d. komandai suteikta Antros lygos licencija

2025 m. Transinvest pagrindinė komanda tapo 2025 m. Pirmos lygos nugalėtojais, o Transinvest B – 2025 m. Antros lygos nugalėtojais.

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai
* Namuose žaidžia tradicine apranga.

Aprangų gamintojai – Adidas.

## Stadionai
Komanda namų rungtynes žaidžia Širvintų miesto stadione, Širvintų mieste.

## Sezonai
; Pastarųjų metų sezonai

## Sudėtis
*Atnaujinta *

 (Іван Бигар)

## Taip pat skaitykite
* FK Transinvest – apie pagrindinę vyrų komandą;
* FK Transinvest (moterys) – apie klubo moterų komandą;

## Išnašos