open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Fotelis

**Fotelis** () – minkštas sėdimasis baldas su atkalte ir ranktūriais; minkštas krėslas. Dažnai foteliai yra baldų komplekto dalis.

Gaminamas iš įvairios medienos, dažomas, lakuojamas, poliruojamas, auksuojamas, tekinamas, drožinėjamas, aptraukiamas oda, puošniais apmušalais (damastu, lampasu, atlasu, aksomu, specialiai išaustais peizažiniais ar kitokio rašto gobelenais, naujausiais laikais – žakardinais audiniais). Puošiamas dekoratyviniais apvadais, kutais, apkalamas vinutėmis, minkštos dalys užpildomos drožlėmis, džiovinta žole, vata, plunksnomis, ašutais, XIX a. – spyruoklėmis, nuo XX a. – ir poroplastikais.

Vadintas dailės stiliaus (Liudviko XIII, regentystės stiliaus), valdovų, didikų (*à la Pompadour*) vardais. Išsirutuliojo XVI a. iš katedros – akmeninio arba medinio krėslo, skirto ypatingam asmeniui. Baroko epochos foteliams būdinga aukšta atkaltė, įvairios tekintos kojos, sujungtos stačiakampiais, X arba H raidės formos skersiniais XVII–XVIII a. susiformavo įvairios atmainos, kurios skiriasi dydžiu, pasostės, atkaltės, ranktūrų forma:
* *à la reine* (pranc. 'pagal karalienę') – platus su žema atkalte),
* kabriolė – žemas su ryškiai suapvalinta atkalte,
* markizė – platus su stačiakampe atkalte ir pagalve,
* gondolė – lenktų, suapvalintų formų su žema atkalte,
* beržerė – žemas, platus su pagalve,
* konfesionalas – masyvių formų su aukšta atkalte.

Savito stiliaus sukūrė baldų dail. *T. Chipendale*, *G. Hepplewhite*, *T. Sheraton* ir kiti. Klasicizmo stiliaus mažesni, tiesių, architektoniškų formų. XIX a. suvienodėjo, atmainos nunyko, paplito patogūs, gilūs, minkšti krėslai mažai kito iki XXI a.

Lietuvoje foteliai paplito XVII–XVIII amžiuje. Gaminti dvarų ir amatininkų dirbtuvėse pagal Vakarų Europos stilių pavyzdžius, vežti iš užsienio. XX a. unikalių sukūrė baldų dizaineriai J. Prapuolenis, J. Vainauskas, J. Virakas, A. Speičys ir kiti.

## Šaltiniai
Materialus taškas

**Materialus taškas** - kūnas, kurio matmenų pasirinktomis judėjimo sąlygomis galima nepaisyti.

Norint išspręsti pagrindinį mechanikos uždavinį, t. y. nustatyti kūno padėtį erdvėje, susidaro kai kurių sunkumų. Kiekvienas kūnas turi tam tikrus matmenis, vadinasi įvairūs kūno taškai yra skirtingose erdvės vietose. Tačiau daugeliu atvejų nebūtina nurodyti judančio kūno kiekvieno taško padėties. to nereikia tada, kai visi kūno taškai juda vienodai.

Judėjimą, kai visi kūno taškai juda vienodai, vadiname *slenkamuoju*. Nereikia nurodinėti kūno kiekvieno taško judėjimo ir tada, kai kūno matmenys yra daug mažesni už jo nueitą atstumą arba už atstumą nuo jo iki kitų kūnų.
Havanos katedra

**Havanos katedra** (, Havanos Mergelės Marijos nekaltojo prasidėjimo katedra, arba *Catedral de San Cristóbal de La Habana*, Havanos Šv. Kristoforo katedra) – barokinio stiliaus Romos katalikų katedra Kubos sostinėje Havanoje. Havanos kardinolo arkivyskupo buveinė. Architektas – italas Francesco Borromini. Katedra taip pat yra pašvęsta Šv. Kristoforui, todėl ji kartais vadinama Šv. Kristoforo katedra.

Katedra išsiskiria tuo, kad jos barokinis fasadas yra asimetrinis: vienas bokštas platesnis už kitą. Šis sprendimas buvo priimtas siekiant palengvinti lietaus vandens nutekėjimą gatvėmis iš aikštės.

## Istorija

Bažnyčios statybą jėzuitai pradėjo 1748 m. 1767 m. jėzuitai buvo išvaryti iš Ispanijos ir jos užjūrio teritorijų, bet statyba nenutrūko. 1777 m. pastatas buvo baigtas, 1787 m. buvo įkurta Havanos vyskupija ir bažnyčia tapo katedra – viena seniausių Amerikoje. 1795–1898 m. katedroje buvo laikomi Kristupo Kolumbo palaikai. Vėliau jie buvo perkelti į Seviliją Ispanijoje. 1982 m. Havanos senamiestis, kuriame yra ir katedra, buvo paskelbtas UNESCO pasaulio paveldo objektu.
Grafitis

**Grafitis** () – tai įvairūs nupiešti, išbraižyti ar kitaip pavaizduoti piešiniai, vaizdai, įrašai ant gatvės statinių sienų ir panašių paviršių, panaudojant dažus, rašalą. Toks menas ant sienų paviršių, judančių objektų (pvz., traukinių) be jų savininko sutikimo yra laikomas vandalizmu. Tai gali būti nuo paprasčiausio autoriaus parašo, nepadoraus žodžio iki sudėtingo piešinio. Taip pat politinio protesto išraiška, reklama ar panašiai.

## Istorija

Grafičiai pradėti kurti nuo seno. Jie datuojami nuo senovės Romos imperijos laikų, yra aptinkami ant Egipto piramidžių ir kitur.

Šiuolaikiniai grafičiai pagarsėjo Niujorke apie 1970 m. Juos piešė darbininkų kvartalų jaunimas. 1971 m. dienraštis New York Times savo straipsnyje pirmą kartą sąvoką *graffiti* panaudojo naujajai miestų meno rūšiai apibrėžti, kuri ypač greitai išpopuliarėjo šiame JAV mieste.

## Galerija

Vaizdas:Mnajdra graffito temple.jpg|Senovės grafitis
|Grafityje – Maiklas Džeksonas
Bundesarchiv B 145 Bild-F088809-0038, Berlin, East Side Gallery.jpg|Berlyno sienos fragmentas su L. Brežnevu ir E. Honekeriu
Vaizdas:Vlg shop.jpg|Parduotuvė grafičių meistrams
File:Twiggy Graffiti.jpg|Modelio Twiggy grafitis Krokuvoje (Lenkija)


## Nuorodos

* Rašymas ant sienos
Kiažna

**Kiažna** – miestas pietų Rumunijoje, 7 km į vakarus nuo sostinės Bukarešto centro (faktiškai jo priemiestis). Yra aukštoji mokykla.

## Istorija

Minima nuo 1787 m.

### Pavadinimo kilmė

Vietovardis kilęs nuo  – „kunigaikštienė“.

## Sportas
* CS Concordia Chiajna (futbolas)
Novi Pazaras

:: *Apie miestą Bulgarijoje žr. [[Novi Pazaras (Bulgarija)]]*.

**Novi Pazaras** – miestas pietvakarių Serbijoje, Sandžako regione, Serbijos bosnių kultūrinis centras. Prateka Raška.

Svarbus prekybos, pramonės centras, išvystyta tekstilė, yra du universitetai.

## Sportas
* FK Novi Pazar (futbolas)

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
* 
* 
*  Radio Sto Plus - Sandžak
* www.novipazar.org 
* http://www.sandzaknews.com  news from Sandzak, Sancak tan haberler
* http://www.sandzakinfo.net/ 
*  
* www.novipazar.com 
* www.sanjak.org  Sanjak Information Center of Novi Pazar
* Sandžak Press
* SandzakHaber.Net
* Sandzaklive.rs
*  
* Univerzitet u Novom Pazaru 
* 
* 
* Sandžak Eu 
* Sandžak Autonomija 
* Sandžak Me 
* Sandzak-x.net 
* http://scnp.rs/
*  
* Stari Ras and Sopoćani - World Heritage site
*
Kondostrovas

**Kondostrovas** () – sala Onegos įlankos (Baltoji jūra) centre. Priklauso Karelijos respublikai (Rusija).

Salos plotas – 11 km². Sala apaugusi pušų ir maumedžių mišku. Saloje dažnai lankosi turistai. Pro salą eina kasmetinės Solovkų regatos trasa.

1899 m. saloje pradėtas statyti vienuolyno statiniai, tarp kitų pastatų – ir cerkvė. 1905 m. Kondostrovas gavo Solovkų vienuolyno skito statusą. 1908 m. cerkvė buvo baigta statyti ir pašventinta. Skite buvo 17 vienuolių.
Netoliese iš vietinio akmens buvo pastatytas paminklas Petrui I, kuriame iškaltos datos, kai jis lankėsi Archangelske (1693, 1694 ir 1702 m.).

1920 m. skitas buvo uždarytas, o vėliau tapo Solovkų lagerio filialu.

## Išnašos

## Nuorodos
* Kondostrovo vieta Baltojoje jūroje (Wikimapia vaizdas)
* Kondostrovo palydovinė nuotrauka (Wikimapia vaizdas)
Majabekė

**Majabekė** () – upė vakarinėje Kubos dalyje, Majabekės provincijoje. Prasideda Charuko aukštumose ir teka iš šiaurės į pietus per Bainoa lygumą ir Gvineso slėnį. Žemupyje skaidosi į protakas; įteka į Karibų jūros Batabano įlanką.

Upės žemupys laivuojamas. Majabekės žemupyje sudarytas Pedroso tvenkinys. Pakrantės apaugusios mangrovėmis. Prie Majabekės įsikūręs Gvineso miestas.

Upė europiečių žinoma nuo 1509 m. (tuomet vadinta *Río Onicajinal*). Pavadinimas Majabekė minimas nuo 1524 m. Jo tiksli reikšmė nežinoma, bet jis matyt kilęs iš tainų ar sibonėjų kalbos.
Prancūzijos futbolas 1917–1918 m.

**[[Prancūzija|Prancūzijos]] futbolo varžybos [[1917]]–[[1918]] m.**
*  dar nevyko;
* s turnyras prasidėjo 1917 m. rudenį, finalas įvyko 1918 m. pavasarį.

## 1917–1918 m. [[Prancūzijos futbolo taurė]] ''(Coupe de France)''
* **[[Prancūzijos futbolo taurė]]** () – nuo 1917 metų Prancūzijos futbolo federacijos organizuojamos Prancūzijos futbolo klubų taurės varžybos.
* Taurę iškovojo Olympique Pantin.
#### Finalo ir pusfinalio rungtynės

## Išnašos

## Nuorodos
* Rsssf.com
Žižgino sala

**Žižgino sala**, *Žižginskis* () – sala Baltojoje jūroje, įeinanti į Archangelsko srities sudėtį. Yra 40 km į rytus nuo Solovkų salyno, 5 km nuo Vasaros kranto. Prie salos priplaukti sunku, nes ją supa gausios smėlio seklumos.

Salos plotas apie 5 km². Reljefas kalvotas, saloje yra trys gėli ežeriukai. Saloje tundra. Saloje auga beržai, drebulės, alksniai, nedaug pušų. Dėl atšiauraus klimato ir nuolatinių vėjų medžiai užauga iki 3–5 m aukščio, retai – iki 7 m, jų kamienai buvo išklaipyti (vadinamieji „šokantys beržai“).
Saloje daug uogynų (bruknės, vaivorai, mėlynės, katuogės, tekšės, avietės) ir grybų. Saloje gyvena lemingai, lapės. Seklumose apie salą – ruonių poilsio vietos. Aplinkiniuose vandenyse būna baltųjų delfinų. Rudenį ir pavasarį saloje apsistoja daug migruojančių paukščių.

Vienintelis gyvenamasis punktas – gyvenvietė Žižginas.

Saloje yra:
* Žižgino švyturys (veikia nuo 1841 m.),
* meteorologinė stotis, priklausanti Rusijos hidrometeorologijos centrui,
* kilimo ir tūpimo takas,
* dumblių perdirbimo kombinatas (nebeveikiantis).
Aplink Žižgino salą vasarą iki šiol renkamos laminarijos.

## Nuorodos
* Žemėlapis  (Mastelis 1 : 200 000. 1981 m. būklė. 1989 m. leidimas.)
* Žižgino salos padėtis Baltojoje jūroje (Wikimapia vaizdas)
* Žižgino salos palydovinė nuotrauka (Wikimapia vaizdas)
1933–1934 m. Division 1

**[[Prancūzija|Prancūzijos]] futbolo varžybos [[1933]]–[[1934]] m.**
*  prasidėjo 1933 m. rudenį, baigėsi 1934 m. pavasarį;

## 1933–1934 m. Division 1
* **Division 1** – aukščiausioji futbolo lyga.
* Dalyvavo 14 komandų.
* Čempionais tapo FC Sete.

### Galutinė lentelė

|}

## Išnašos

## Nuorodos
* Rsssf.com
* Foot.dk archyvas
1932–1933 m. Division 1

**[[Prancūzija|Prancūzijos]] futbolo varžybos [[1932]]–[[1933]] m.**
*  prasidėjo 1932 m. rudenį, baigėsi 1933 m. pavasarį;

## 1932–1933 m. Division 1
* **Division 1** – aukščiausioji futbolo lyga.
* Dalyvavo 20 komandų 2 grupėse.
* Čempionais tapo Olympique Lille.

### A grupė

|}

### B grupė

|}

### Finalas

## Išnašos

## Nuorodos
* Rsssf.com
* Foot.dk archyvas
1935–1936 m. Division 1

**[[Prancūzija|Prancūzijos]] futbolo varžybos [[1935]]–[[1936]] m.**
*  prasidėjo 1935 m. rudenį, baigėsi 1936 m. pavasarį;

## 1935–1936 m. Division 1
* **Division 1** – aukščiausioji futbolo lyga.
* Dalyvavo 16 komandų.
* Čempionais tapo RC Paris.

### Galutinė lentelė

|}

## Išnašos

## Nuorodos
* Rsssf.com
Batabano įlanka

**Batabano įlanka** () – Karibų jūros įlanka, įsiterpusi ties pietvakariniais Kubos salos krantais. Skiria Kubos salą šiaurėje ir Chuventudo bei Kanareoso salas pietuose. Rytuose į įlanką išsikiša Sapatos pusiasalis. Batabano įlankos ilgis (iš vakarų į rytus) 130 km, plotis iki 80 km. Būdingas gylis 6–7 m, didžiausias – 61 m. Šiaurės rytinė, giliausiai į salą įsiterpianti įlankos dalis vadinama Broa užutėkiu. Pakrantės apaugusios mangrovių sąžalynais, pačioje įlankoje nemažai koralinių rifų. Svarbiausia įtekanti upė – Majabekė.
1955–1956 m. Division 1

**[[Prancūzija|Prancūzijos]] futbolo varžybos [[1955]]–[[1956]] m.**
*  prasidėjo 1955 m. rudenį, baigėsi 1956 m. pavasarį;

## 1955–1956 m. Division
* **Division 1** – aukščiausioji futbolo lyga.
* Dalyvavo 18 komandų.
* Čempionais tapo OGC Nice.

### Galutinė lentelė

|}

## Čempionų trofėjus ''(Supertaurė)''
* **Čempionų trofėjus** () – kasmetinės Prancūzijos futbolo federacijos rengiamos rungtynės tarp praeitų metų šalies čempiono ir Prancūzijos taurės laimėtojo. 
* Vyko 1955–1973 m. ir 1985–1986 m.
* Trofėjų iškovojo Stade Reims.

## Išnašos

## Nuorodos
* Rsssf.com
* Foot.dk archyvas
1961–1962 m. Division 1

**[[1961]]–[[1962]] m. Division 1 sezonas** prasidėjo 1961 m. rudenį, baigėsi 1962 m. pavasarį;

## 1961–1962 m. Division 1
* **Division 1** – aukščiausioji futbolo lyga.
* Dalyvavo 20 komandų.
* Čempionais tapo Stade Reims.

### Galutinė lentelė

|}

## Išnašos

## Nuorodos
* Rsssf.com
* Foot.dk archyvas
1963–1964 m. Division 1

**[[1963]]–[[1964]] m. Division 1** sezonas prasidėjo 1963 m. rudenį, baigėsi 1964 m. pavasarį;

## 1963–1964 m. Division 1
* **Division 1** – aukščiausioji futbolo lyga.
* Dalyvavo 18 komandų.
* Čempionais tapo AS Saint-Etienne.

### Galutinė lentelė

|}

## Išnašos

## Nuorodos
* Rsssf.com
* Foot.dk archyvas
2002–2003 m. Ligue 1

**2002–2003 m. [[Ligue 1]]** () – aukščiausioji Prancūzijos futbolo lyga.

## Apie lygą
* **[[2002]]–[[2003]] m. Ligue 1** – sezonas prasidėjo 2002 m. rudenį, baigėsi 2003 m. pavasarį.
* Dalyvavo 20 komandų. Čempionais tapo Olympique Lyon.

### Galutinė lentelė

|}

## Išnašos

## Nuorodos
* Rsssf.com
* Foot.dk archyvas
* Soccerway.com
2010–2011 m. Ligue 1

**2010–2011 m. [[Ligue 1]]** () – aukščiausioji Prancūzijos futbolo lyga.

## Apie lygą
* **[[2010]]–[[2011]] m. Ligue 1** sezonas prasidėjo 2010 m. rudenį, baigėsi 2011 m. pavasarį.
* Dalyvavo 20 komandų. Čempionais tapo OSC Lille.

### Galutinė lentelė

|}

## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF duomenų bazė
* Foot.dk archyvas
* SOCCERWAY
Kajo Largo del Suras

**Kajo Largo del Suras** () arba **Kajo Largas** („didžioji salelė“) – koralinė sala Karibų jūroje, rytiniame Kanareoso salyno pakraštyje, pavaldi Kubai, Chuventudo provincijai. Salos plotas 37,5 km². Ji nusidriekusi siaura nerija per 25 km. Beveik visą salą užima balto smėlio paplūdimiai, apaugę kokospalmėmis.

Kajo Largo del Suras – svarbus turistinis objektas. Saloje veikia 7 viešbučiai, visi jie susitelkę vakarinėje dalyje. Sala pasiekiama lėktuvu (yra Vilo Acuña oro uostas) bei laivu.

Kajo Largo del Surą 1494 m. atrado Kristupas Kolumbas. Vėliau šioje saloje slapstydavosi piratai. 2001 m. salą smarkiai nuniokojo uraganas Mišelė.
Kemės šcherai

**Kemės šcherai** () – salų grupė Baltojoje jūroje prie Pomorų kranto. Administraciškai priklauso Karelijos respublikos (Rusija) Kemės ir Belomorsko rajonams.

## Padėtis
Kemės šcherai yra salynas iš daugiau kaip šimto įvairaus dydžio salų, nuo mažų uolų iki 3,5 km ilgio salų. Salos yra palei šiaurinę Pomorų kranto dalį, daugiausia Onegos įlankoje. Jos driekiasi nuo rytinio Šujostrovo galo Šujos upės žiotyse iki 65°05' šiaurės platumos..

## Aprašas
Piečiausia salyno sala yra Varbarludos sala (), o šiauriausia – Studencų salos (). Ryčiausia salyno sala – Žilojus (), esanti beveik 18 km nuo Karelijos žemyninio kranto. Salyno ilgis yra 40 km. Daugelis salų sujungtos seklumomis. Apie salas ir seklumose daug antvandeninių ir povandeninių uolų.

Salos uolingos, iš dalies apaugusios puš-eglių ir eglių-beržų mišku, medžių aukštis siekia iki 19 m. Yra negilių pelkių. Aukščiausias salyno taškas yra 123,4 m virš jūros lygio, jis yra saloje Ruskij Kuzovas (), kuri yra didžiausia Kemės šcherų sala (matmenys 3,4×2,2 km). Antras pagal aukštį taškas (117,8 m) yra kaimyninėje saloje Nemeckij Kuzovas.

Kemės šcherai negyvenami. kai kuriose salelėse yra žvejų trobelės, kai kurių salų aukščiausiuose taškuose – astronominiai ir geodeziniai punktai.

## Sudėtis
Tikslus salų ir salelių skaičius salyne nežinomas. Kai kuriuose žemėlapiuose jų yra 117. Didžiausiosios salos yra Spalio revoliucijos sala ({{ru|остров Октябрьской Революции]], Jakas, Šiaurinis Kolovaras (), Ruskij Kuzovas (*Русский Кузов*), Nemeckij Kuzovas (*Немецкий Кузов*), Pietinis Kiljakas (*Южный Кильяк*), Konevas (*Конев*), Revluda (*Ревлуда*). Kitos salos ne ilgesnė už kelis šimtus metrų.

## Nuorodos
Sapatos pusiasalis

**Sapatos pusiasalis** () – pusiasalis pietų Kuboje, Matansaso provincijoje. Įsiterpęs tarp Broa užutėkio šiaurėje, Batabano įlankos vakaruose, Kasoneso įlankos pietuose ir Kiaulių įlankos rytuose. Šiauriniu pusiasalio pakraščiu eina Kubos centrinis plentas.

Sapatos pusiasalis apaugęs mangrovėmis ir džiunglėmis, jame yra didžiausia Karibuose Sapatos pelkė.
Gvakanajabo įlanka

**Gvakanajabo įlanka** () – Karibų jūros įlanka, įsiterpusi ties pietrytiniais Kubos salos krantais. Įlanka apima ~8000 km² teritoriją, didžiausias gylis siekia 13 m. Vakariniame įlankos pakraštyje nusidriekęs Chardines de la Reinos salynas.

Įlankoje gausu koralinių rifų ir salelių. Į Gvakanajabo įlanką suteka svarbiausios Kubos upės – Kautas, Tana, Nachasa, Jara. Svarbiausias uostamiestis – Mansaniljas.
Chardines de la Reinos salynas

**Chardines de la Reinos salynas** ( – „karalienės sodų salynas“) – smulkių salų grupė Karibų jūroje, ties pietrytiniais Kubos krantais, priklauso Kamagvėjaus ir Sjego de Avilos provincijoms. Driekiasi tarp Anos Marijos įlankos vakaruose, Gvakanajabo įlankos rytuose ir Kabaljoneso sąsiaurio pietuose. Nusidriekusios šiaurės vakarų-pietryčių kryptimi 150 km, lygiagrečiai Kubos pakrantei.

Salyną sudaro ~600 salelių; didžiausios – Kaguamasas, Sinko Balas, Las Dose Leguas, Anklitasas, Algodon Grandė, Pingvesas, Granada ir kt. Chardines de la Reinos salynas užima 2170 km² teritoriją, jis paskelbtas nacionaliniu parku. Salos mėgiamos povandeninio nardymo, žvejybos entuziastų.

Salas atrado Kristupas Kolumbas ir pavadino karalienės Izabelės garbei.
Desembarko del Granmos nacionalinis parkas

**Desembarko del Granmos nacionalinis parkas** () – saugomos gamtos teritorija pietryčių Kuboje, Granmos provincijoje, aplink Kryžiaus kyšulį. Įkurtas 1986 m.

Nacionalinis parkas žymus ne tik gamtine, bet ir kultūrine reikšme – 1956 m. jo pakrantėse išsilaipino Če Gevara, Fidelis Kastro, Raulis Kastro ir dar 79 jų bendražygiai, atvykę jachta „Granma“ iš Meksikos, ir pradėję Kubos revoliuciją. Nuo to ir kilo parko pavadinimas – *Desembarco del Granma* reiškia „Granmos prisišvartavimas“.

Parke auga 512 rūšių augalų, iš kurių 60 % yra endeminiai. Čia taip pat sutinkami gyvūnai, reti kitose Kubos dalyse – Kubos naktinis driežas (*Cricosaura typica*), *Liguus vittatus* moliuskas, baltauodegis fajetonas (*Phaethon lepturus*), mėlyngalvis putpelinis karvelis (*Starnoenas cyanocephala*), kubinė amazonė (*Amazona leucocephala*), taip pat amerikinis lamantinas, 4 jūrinių vėžlių rūšys. Iš viso čia gyvena 13 žinduolių, 110 paukščių, 44 roplių ir 7 varliagyvių rūšys, didelė jų dalis yra endeminės. Teritorija pasižymi vaizdingomis pakrančių terasomis, karstiniais dariniais, kriokliais, išskirtiniais pakrančių klifais. El Guatės urve yra tainų archeologinė vietovė.

1999 m. Desembarko del Granmos nacionalinis parkas įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą dėl išskirtinio gamtos grožio bei svarbių geologinių darinių.
El Junkė

**El Junkė** () – stalkalnis rytų Kuboje, Gvantanamo provincijoje, Barakoa įlankos pakrantėje, tarp Duabos ir Toa upių žiočių. Aukštis – 575 m. Pavadinimas kilo nuo ispaniško žodžio *yunque*, reiškiančio „priekalą“.

1492 m. lapkričio 27 d. El Junkę išvydo Kristupas Kolumbas, tai buvo viena iš pirmųjų Kubos vietų, kurias pasiekė europiečiai.
Haraldas I Mėlyndantis

**Haraldas I Mėlyndantis** (apie 910 m. – apie 985 m. (dab. Wolin, V. Pamario vaivadija) – Danijos karalius (~ 940- ~ 985 m.).

## Biografija

Skjoldungų dinastijos atstovas. Gormo Senojo sūnus.

## Valdymas

Baigė vienyti Daniją, sustiprino karaliaus valdžią. ~ 960 m. apsikrikštijo, pradėjo krikštyti danus. ~ 970 m. primetė Danijos siuzerenitetą Norvegijai. Pralaimėjęs Šv. Romos imperatoriui Otonui II 974 m. prarado pietinę dalį. ~ 985 m. buvo nugalėtas sostą uzurpavusio sūnaus Sveno I Šakotabarzdžio; netrukus mirė.

## Šeima
Buvo vedęs tris kartus
# Guchilda
# Tova, Mstivojaus Obodrito duktė
# Girida, Švedijos valdovo Olafo II Bjornsono duktė
Nuo tų santuokų gimė:
* Chakonas Charoldsenas (-987)
* Gunchilda (užmušta 1002 lapkričio 13). Devoširo Paligo žmona.

* Tira (-1000). Žmona: 1) Švedijos konungo  Stirbjorno Stipriojo; 2) vendų valdovo Brislavo; 3) Olafo I Triugvansono

* Svenas I Šakiabarzdis (960-е – 1014). Danijos karalius nuo 985 metų, Novegijos karalius nuo 1002 nuo, Anglijos karalius nuo 1013 metų. Vyras 1) Gunchildos (arba Meškos I, arba Burislavo Venedo dukters) mirė 1013 metais; 2) Sigrid Išdidi.

## Galerija

## Šaltiniai
Arbeiter-Zeitung

**Arbeiter-Zeitung** () – komunistinis laikraštis, ėjęs Klaipėdoje vokiečių kalba 1924–1927 m.

## Istorija

Iš pradžių leistas kas savaitę Klaipėdos miesto savivaldybės darbininkų frakcijos, o nuo 1925 m. kas dvi savaites – Darbininkų partijos.

Oficialus redaktorius Adolfas Moninas, faktinis redaktorius Juozas Greifenbergeris.

## Šaltiniai
Hikakoso pusiasalis

**Hikakoso pusiasalis** () – siauras pusiasalis šiaurės Kuboje, Matansaso provincijoje. Tai toliausiai į šiaurę nutolusi Kubos salos vieta (Hikakoso kyšulys). Išsikišęs tarp Kardenaso įlankos pietuose ir Nikolaso sąsiaurio šiaurėje. Ilgis 18 km, plotis 0,5–2,5 km. Hikakoso pusiasalio pratąsa yra Sabanos-Kamagvėjaus salynas.

Pusiasalis pasižymi savo paplūdimiais, jame įsikūręs kurortinis Varadero miestas.
Seamus Heaney

**Šeimas Hinis** (1939 m. balandžio 13 d. – 2013 m. rugpjūčio 30 d.) – airių poetas ir rašytojas. Gyveno Dubline. Buvo Harvardo ir Oksfordo universitetų poezijos profesoriumi. Laimėjo Nobelio literatūros premiją 1995 m., T. S. Elioto prizą 2006 m. ir du Whitbread prizus 1996 ir 1999 m. 2007 m. duomenimis, jo knygos sudarė du trečdalius parduodamų gyvų poetų knygų Didžiojoje Britanijoje.

## Šaltiniai
Micro-Star International

**Micro-Star International Co., Ltd (MSI)** – techninės įrangos bendrovė, įsikūrusi Taivane. Vienas stambiausių pasaulyje pagrindinių ir vaizdo plokščių gamintojas. Taip pat gamina įvairaus tipo kompiuterius, serverius, atminties plokštes, plataus vartojimo elektronikos įrenginius ir kt.

## Istorija
„MSI“ buvo įkurta 1986 m. Taipėjuje penkių asmenų grupės. 1987 m. sukūrė pirmąją pasaulyje spartinamąją pagrindinę plokštę.

„MSI“ išsiplėtė žemyninėje Kinijoje, 2002 m. atidarydama gamyklą Šendžene bei 2001 m. Kunšane įsteigdama mokslinės tiriamosios veiklos centrą. 2005 m. pasauliniai pardavimai siekė $2,4 mlrd. JAV dolerių.

2020 m. rugsėjo mėn. MSI pristatė naujas verslui skirtų nešiojamųjų kompiuterių linijas „Modern“, „Prestige“ ir „Summit“ ir naują šių modelių logotipą.

## Išnašos
Kazokinės dvaras

**Kazokinės dvaras** – dvaras, buvęs Kazokinėje. Išlikusios dvaro arklidės, parkas, dvi alėjos, klojimas, koplyčia-mauzoliejus, keli ūkiniai pastatai gretimame Nastazavo kaime.

## Istorija

Pirmą kartą minima 1738 m., priklausė Ašmenos apskričiai. Valdė Bortkevičių giminė, kurios narių yra palaidota Zuikų koplyčioje. XVIII a. pabaigoje dvaro teritorija išsiplėtė. Jam priklausė Kimbariškių, Osipiškių, Pamalakalnio, Sabališkių, Kairiškių, Kirkučių, Gaveikėnų ir Zuikų kaimai, Jonapolio palivarkas.

1940 m. dvaras buvo nacionalizuotas. Iki šių dienų dvaro pastatų išliko nedaug. Autentiški išliko tik [karvidė]Kazokinės dvaro koplyčia-mauzoliejus]s-[arklidės fasadų architektūrinio dekoro elementai. Yra išlikusios kai kurios parko alėjos.

## Šaltiniai

* Mudėnaitė E. Kazokinės kaimo puošmena // „Nauja vaga“, 1993-09-08.
Vadžgirio dvaras

**Vadžgirio dvaras** – dvaras, buvęs Vadžgiryje. Išlikęs dvaro parkas, plytintis palei Logupio upelį.

## Istorija

Minimas nuo 1595 m. 1676 m. prie jo pastatyta koplyčia. XIX a. dvarą valdė Vaitkevičiai, po jų Davainiai-Silvestravičiai.

## Šaltiniai
Arbeter Lebn

**Arbeter Lebn** () – LKP CK savaitraštis ėjęs 1926 m. liepos – gruodžio mėn. Kaune jidiš kalba.

## Istorija

Bendradarbiavo Vulfas Šimensas, Aizikas Lifšicas, Zigmas Angarietis. Redaktorius Faivušas Abramavičius.

## Šaltiniai
HTC Corporation

**HTC Corporation** (anksčiau **High Tech Computer Corporation**) – telekomunikacijų bendrovė, įsikūrusi Taojuane (Taivanas). Daugiausia gamina išmaniuosius telefonus. Bendrovės telefonuose naudojamos Windows Mobile, Android ir Windows Phone operacinės sistemos.

„HTC“ taip pat yra „Open Handset“ aljanso, delninių įrenginių ir mobiliojo ryšio operatorių grupės, kuri atsakinga už Android platformos vystymą, narė. HTC Dream buvo pirmasis telefonas, pasirodęs su jame įdiegta Android sistema.

## Išnašos
Viešvilės herbas

**Viešvilės herbas** – pagrindinis Viešvilės miestelio ir Viešvilės seniūnijos (Jurbarko rajono savivaldybė) heraldinis atributas.

## Aprašas

Sidabriniame lauke raudona fantastinė būtybė su žirgo priekine dalimi plevėsuojančiais karčiais ir žuvies užpakaline, uodega palenkta žemyn.

## Simbolika

Svarstant galimus Viešvilės herbo motyvus nekilo abejonių, kad herbo simbolis turėtų būti susijęs su gamta. Viešviliečių bendruomenės atstovai, remdamiesi Viešvilėje atliktos apklausos rezultatais, nusprendė, kad tai turėtų būti gyvūnas. Iš septynių dailininko Rolando Rimkūno Lietuvos heraldikos komisijai pateiktų Viešvilės herbo variantų buvo pasirinkti du: ūdra su žuvimi nasruose ir fantastinė būtybė – žirgo ir žuvies junginys. Po diskusijų nutarta herbe vaizduoti būtent pastarąją, nes ji geriausiai atspindi miestelio istoriją ir dabartį, vietą prie sausumos ir vandens kelių. 
* Žirgas yra ne tik vienas populiariausių lietuvių naminių gyvulių, apdainuotas tautosakoje kaip sunkių ūkio darbų atlikėjas, jaunikaičio ir kario bendražygis, bet ir nuo seno žinomas kaip susisiekimo priemonė sausumos keliais. 
* Žuvis rodo Viešvilės geografinę padėtį prie vandens telkinių, jų faunos turtingumą, tenykščių žmonių verslus, susijusius su vandeniu. 
* Sidabrinis laukas simbolizuoja vandenį.

## Istorija

Viešvilės herbo etaloną sukūrė dailininkas Rolandas Rimkūnas. Jį Lietuvos heraldikos komisija aprobavo 2011 m. kovo 17 d. 2011 m. kovo 29 d. herbą dekretu Nr. 1K-646 patvirtino prezidentė Dalia Grybauskaitė.

## Šaltiniai
Kubos herbas

**Kubos herbas** – oficialus Kubos valstybės simbolis. Sukurtas Kubos poeto ir dramaturgo Migelio Teurbės Tolono ir oficialiai patvirtintas 1906 m.

Pagrindinę herbo dalį sudaro skydas, padalintas į 3 dalis. Jo viršuje pavaizduotas raktas jūroje tarp dviejų uolų, o virš jo – tekanti saulė. Šis raktas simbolizuoja Kubos padėtį tarp Floridos ir Jukatano, saulėtekis – gimimą, iškilimą. Apatinė kairioji herbo dalis įstrižai dryžuota mėlynomis ir baltomis juostomis, kurios vaizduoja kolonijinių laikų Kubos provincijas. Apatinėje dešiniojoje skydo dalyje pavaizduotas šalies nacionalinis medis – karališkoji roistonija.

Herbo skydas įtvirtintas ant fašinos, ant kurios viršaus užmauta Frygų kepurė – laisvės simbolis. Iš šonų skydą supa ąžuolų (simbolizuoja narsą) ir laurų (simbolizuoja garbę) vainikai.
Doris Lessing

**Doris May Lessing** (mergautinė pavardė **Tayler**, 1919 m. spalio 22 d. – 2013 m. lapkričio 17 d.) – britų rašytoja. Jos garsiausi romanai: „Žolė dainuoja“, „Auksinė užrašų knyga“, penkių fantastinių romanų ciklas „Kanopas Arge“.

2007 m. D. Lessing gavo Nobelio literatūros premiją. Švedijos akademija ją apibūdino kaip „moteriškos patirties rašytoją, kuri su skepticizmu, ugnies ir vizijų galia tiriamuoju žvilgsniu naršo po susiskaldžiusią civilizaciją“. Tuo metu Lessing buvo vienuolikta moteris ir vyriausias asmuo, laimėjęs Nobelio literatūros premiją.

2001 m. Doris Lessing gavo David Cohen prizą už nuopelnus britų literatūroje. 2008 m. „The Times“ paskelbė, kad ji užėmė penktą vietą „50 didžiausių britų rašytojų nuo 1945 m. sąraše“.

## Kilmė
Doris Lessing gimė 1919 m. spalio 22 d. Kermanšahe, Persijoje, anglams kapitonui Alfredui Taileriui ir jo žmonai Emilei Modei Tailer (mergautinė McVeagh). Jos tėvas prarado koją per Pirmąjį pasaulinį karą ir sutiko būsimą žmoną, kuri dirbo sesele, Royal Free ligoninėje, kur jis atsigavo po amputacijos. Vedę jie persikėlė į Kermanšahą, kad taptu Persijos imperatoriškojo banko klerku ir čia jiems gimė dukra 1919 m. Po to šeima persikėlė į Pietų Rodeziją (dabar Zimbabvė) 1925 m., kad augintų kukurūzus, kai tėvas nupirko tūkstantį akrų krūmynų. Emilė Tailer mėgino gyventi „šiuolaikiškai“ laukinėje aplinkoje, o tai būtų buvę įmanoma, jei šeima turtinga. Tačiau ferma buvo nesėkminga ir laukti turtai neatėjo.

Doris mokėsi Romos katalikų vienuolyno mergaičių mokykloje Salisburyje (dabar Hararė). Ji paliko mokyklą 14 metų ir nuo to laiko mokėsi pati. 15 metų ji paliko namus ir tapo vaikų aukle. Ji pradėjo skaityti knygas apie politiką ir sociologiją, kurias davė jos darbdavys, ir tuo metu pradėjo rašyti. 1937 m. Doris persikėlė į Salisburį dirbti telefono operatore ir greitai ištekėjo už pirmojo vyro Franko Visdomo, su kuriuo susilaukė dviejų vaikų (Džono ir Žano) prieš skyrybas 1943 m.

Po skyrybų ji įsitraukė į Kairiųjų knygų klubo bendruomenę, komunistinį būrelį, į kurį įstojo prieš metus. Čia ji sutiko antrą vyrą Gotfrydą Lesingą. Jie greitai susituokė ir susilaukė sūnaus (Petro), kol santuoka irgi iširo 1949 m. Gotfrydas Lesingas vėliau tapo VDR ambasadoriumi Ugandoje ir buvo nužudytas 1979 m. per sukilimą prieš Idi Amin.

D. Lessing 1949 m. išvyko į Londoną su savo jauniausiu sūnumi Peteriu siekti rašytojos karjeros ir komunistinių idealų. Du savo vyresnius vaikus ji paliko su jų tėvu Pietų Afrikoje. Vėliau ji teigė, kad neturėjo pasirinkimo: „Ilgai maniau, kad pasielgiau drąsiai. Nėra nieko nuobodesnio intelektualiai moteriai kaip praleisti neribotą laiko kiekį su mažais vaikais. Aš jaučiau, kad nebuvau geriausias žmogus jiems užauginti. Aš būčiau tapusi alkoholike ar nusivylusia intelektuale kaip mano motina.“

## Šaltiniai
Eskambrajaus kalnai

**Eskambrajaus kalnai** () – kalnai centrinėje Kuboje, Sankti Spirituso, Sjenfuegoso ir Vilja Klaros provincijose. Nusidriekę iš vakarų į rytus ~80 km, netoli pietinio salos kranto. Aukštis – iki 960 m (San Chuano k.). Agabamos upė dalina kalnus į dvi dalis: vakarinė vadinama Gvamuhaja, o rytinė – Sankti Spirituso kalnais.

Eskambrajaus kalnai smarkiai paveikti erozijos, apaugę tropiniais miškais, gausu krioklių, urvų, slėnių. Įsteigtas Topes de Koljanteso draustinis.
Bžuzkai

**Bžuzkai** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Kolno valsčiuje, Kolno apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 10 km į šiaurę nuo Kolno ir apie 92 km į šiaurės vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės.
Liepos 26-osios judėjimas

**Liepos 26-osios judėjimas** (; *M-26-7*) – Fidelio Kastro įkurta ir vadovaujama revoliucinė organizacija, kuri 1959 m. Kuboje nuvertė Fulchensijo Batistos vyriausybę. 

## Kilmė
Liepos 26-osios judėjimas buvo pavadintas pagal nepavykusį Monkados kareivinių užpuolimą Kubos Santjage 1953 m. liepos 26 d. 1955 m. 82 ištremti revoliucionieriai (tarp jų Fidelis Kastro, jo brolis Raulis Kastro, Kamilas Sjenfuegosas, Huberas Matosas ir argentinietis Ernesto „Če“ Gevara) pertvarkė judėjimą. Jų užduotis buvo sukurti disciplinuotą partizaninį judėjimą, kuris nuverstų F. Batistos režimą.

1956 m. gruodžio 2 d. 82 vyrai jachta „Granma“ išplaukė iš Tuspano (Verakruso valstija, Meksika) ir išsilaipino Kuboje, pasirengę pradėti revoliuciją. Išsilaipinimas vyko dieną. Operaciją apšaudė Kubos oro pajėgos, todėl revoliucionieriai patyrė didelių nuostolių, buvo atskirti nuo savo atsargų ir priversti pasidalyti į dvi grupes. Be to, vietinis vedlys įviliojo partizanus į pasalą. Galiausiai, iš 82 išsilaipinusių revoliucionierių liko tik 12. Jie persigrupavo Siera Maestros kalnuose. Čia buvo įkurta ilgalaikė stovyklavietė ir pradėta rengti Kubos revoliucija, kuri tęsėsi dvejus metus ir baigėsi 1959 m. sausį, kai Naujųjų metų išvakarėse Liepos 26-osios judėjimo pajėgos įžengė į Havaną ir F. Batista pabėgo iš Kubos.

## Po 1959 m.
Kai judėjimas perėmė valdžią, prie jo prisijungė daugelis prieš F. Batistą kovojusių asmenų ir liberalų. Judėjimas buvo sujungtas su kitomis organizacijomis ir pavadintas Kubos socialistinės revoliucijos jungtine partija, kuri 1965 m. buvo pertvarkyta į Kubos komunistų partiją. Apie F. Kastro planus pertvarkyti judėjimą žinojo tik jo artimiausi asmenys. Kai išaiškėjo, kad Kuba ketina priimti griežtą marksistinę-leninistinę politinę bei ekonominę sistemą, kilo kai kurių partijos narių ir JAV pasipriešinimas..

Liepos 26-osios judėjimo vėliava naudojama ant Kubos karinių uniformų pečių ir tebėra Kubos revoliucijos simbolis.

## Šaltiniai
Lampėdžių liepa Gražuolė

**Lampėdžių liepa Gražuolė** – botaninis gamtos paveldo objektas, 1968 metais paskelbtas gamtos paminklu. Auga Kaune, Lampėdžiuose, Romuvos g. 57. Patenka į Nemuno ir Nevėžio santakos kraštovaizdžio draustinio buferinės zonos teritoriją. Medžio rūšis – mažalapė liepa (*Tilia cordata* Mill.). Liepos kamieno apimtis 1,3 metro aukštyje – 720 cm, aukštis – 23 m., lajos aukštis – 22 m. Turi 4 kamienus ir 5 viršūnes. Medis viršijo gamtinę brandą ir yra eksploracijos fazėje.

## Nuorodos
* Saugomų teritorijų valstybės kadastras  
* Paminkliniai medžiai Lietuvoje 
* Išskirtiniausių Lietuvos medžių dešimtukas. Lampėdžių liepa gražuolė *alkas.lt*
*
Kubos centrinis plentas

**Kubos centrinis plentas** () – svarbiausias automobilių kelias Kuboje, besidriekiantis per visą salą. Prasideda La Fė vietovėje Pinar de Rijo provincijoje ir eina į rytus 1250 km iki Barakoa miesto Gvantanamo provincijoje. Kelias eina per visas šalies provincijas ir jų sostines, išskyrus Sjenfuegosą. Kelias turi po vieną eismo juostą.

Kelias pradėtas statyti 1927 m., Cherardo Mačado valdymo metais. Jo pagrindinė paskirtis buvo palengvinti cukraus transportavimą.
Karališkoji roistonija

**Karališkoji roistonija** (*Roystonea regia*) – arekinių (*Arecaceae*) šeimos medis (palmė). Natūraliai paplitęs pietų Floridoje, šiaurės rytų ir pietryčių Meksikoje, Belize, Hondūre, Kuboje, Kaimanų salose ir Bahamuose.

Medžio aukštis 20-30 m, išskirtiniais atvejais iki 34,5 m. Kamieno skersmuo – 47 cm (didžiausias – 61 cm). Kamienas tvirtas, lygiažievis, žalsvai baltas, jo viršuje yra žalios spalvos „lajos kotas“. Medis turi ~15 lapų, kurių ilgis iki 4 m. Žiedai balti, su rausvomis dulkinėmis. Vaisius sferiškas, 8,9–15 mm ilgio, 7–10,9 mm pločio. Prinokęs jis būna purpuriškai juodos spalvos.

Karališkosios roistonijos vaisiais maitinasi paukščiai. Iš sėklų spaudžiamas aliejus, naudojamas gyvūnų šėrimui. Augalo šaknyse yra diuretikų. Mediena naudojama pastatų statybai. Medis auginamas įvairiuose tropiniuose kraštuose dekoratyviniais tikslais. Karališkoji roistonija yra Kubos nacionalinis medis, užimantis svarbią vietą sinkretiniuose tikėjimuose. Šio medžio lapai taip pat naudojami Verbų sekmadienio metu.


Image:20100503 roystonea.jpg|Žiedynas

Image:Starr 070221-4686 Roystonea regia.jpg|Kamienas
File:Roystonea regia.jpg|Augavietė (Florida)
Der Arbeiter

**Der Arbeiter** () – Darbininkų partijos leidinys, išleistas 1927 m. rugpjūtį Klaipėdoje vokiečių kalba.

## Istorija

Rašė apie rinkimus į Klaipėdos krašto seimelį ir ragino balsuoti už Darbininkų partijos narius. Išleidus pirmąjį numerį, uždarytas. Redaktorius Vilius Joneikis.

## Šaltiniai
Arbeter Vort

**Arbeter Vort** () – LKP CK savaitraštis darbininkams, ėjęs 1920 m. Kaune jidiš kalba.

Oficialusis redaktorius Adomas Buitvydas.

## Šaltiniai
Granma

**„Granma“** – jachta, kuria 1956 m. 82 Kubos revoliucijos kovotojai, vadovaujami Fidelio Kastro, atplaukė iš Meksikos į Kubą, siekdami nuversti Fulchensijo Batistos režimą. 18 m ilgio uždara jachta su dyzeliniu varikliu buvo pastatyta 1943 m. ir skirta 12 įgulai. Anglų kalba *Granma* yra švelni žodžio „senelė“ forma. Teigiama, kad jachta buvo taip pavadinta pirmojo jos savininko senelės garbei.

1956 m. spalio 10 d. jachtą už 50 000 Meksikos pesų (15 000 JAV dolerių) iš JAV bendrovės „Schuylkill Products Company, Inc.“ nupirko Meksikos pilietis (manoma, Meksiko prekeivis ginklais Antonio del Conde pravarde „Draugas“.), atstovaujantis Fideliui Castro. Lėšas jachtai pirkti Floridoje parūpino buvęs Kubos prezidentas Karlosas Prijo Sokarasas.

1956 m. lapkričio 25 d. jachta su revoliucionieriais, jų ginklais ir atsargomis išplaukė iš Tuspano uosto Meksikos Verakruso valstijos. Gruodžio 2 d. kovotojai išsilaipino Kubos Las Koloradas paplūdimyje, Nikero savivaldybėje (dabar Granmos provincija).

Netrukus po to, kai 1959 m. sausio 1 d. revoliucinės pajėgos nuvertė F. Batistos režimą, jachta buvo atplukdyta į Havanos įlanką. Nuo 1976 m. jachta eksponuojama stikliniame „Granmos“ memorialo pastate prie Revoliucijos muziejaus Havanoje. Dalis Orientės provincijos, kur išsilaipino jachtos įgula, laivo garbei buvo pavadinta Granmos provincija. 1986 m. buvo įkurtas „Granmos“ prisišvartavimo nacionalinis parkas, kuris dėl išskirtinio gamtos grožio bei svarbių geologinių darinių 1999 m. buvo įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą. Jachtos garbei pavadintas Kubos Centrinio Komiteto laikraštis „Granma“.

## Šaltiniai

## Nuorodos
*„Granma“ Voyage Began Revolutionary War. „The Miltant“, 1996 m. balandžio 1 d. Tikrinta 2011-11-26.
*Speech by the President of the Republic of Cuba, Fidel Castro Ruz, at the ceremony commemorating the 45th anniversary of the landing of the Granma expedition and the birth of the Revolutionary Armed Forces, in Antonio Maceo Square, Santiago de Cuba, December 2, 2001. Tikrinta 2011-11-26.
*J.A. Sierra. Landing of the „Granma“ . historyofcuba.com. Tikrinta 2011-11-26.
*Che Describes his Departure to Cuba from Mexico. Tikrinta 2011-11-26.

## Taip pat skaitykite
*Kubos revoliucija
*Liepos 26-osios judėjimas
Arbeter

**Arbeter** () – nelegalus komunistinis laikraštis, išėjęs 1926 m. gruodžio 30 d. Anykščiuose jidiš kalba.

## Istorija

Išėjo vienas numeris. Leidėjas Profesinių sąjungų pogrindžio komitetas. Išleistas hektografu. Bendradarbiavo Abraomas Bermanas ir Chana Ševachaitė.

## Šaltiniai
Tiški Labnas

**Tiški Labnas** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Kolno valsčiuje, Kolno apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 4 km į rytus nuo Kolno ir apie 86 km į šiaurės vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės.
Michailas Krugas

**Michailas Krugas** (*Михаил Владимирович Круг*; 1962 m. balandžio 7 d. Tverėje – 2002 m. liepos 1 d.) – žymus Rusijos dainininkas, tekstų autorius. Išgarsėjo dėl savo atliekamų *rusiško šansono* muzikos stiliaus dainų, kurios Rusijoje išpopuliarėjo XX amžiaus pabaigoje. Vėlų 2002 m. birželio 30 d. vakarą atlikėjas buvo rastas savo namuose smarkiai sužeistas nežinomų nusikaltėlių. Ligoninėje dainininkas po kelių valandų mirė. Krugas žuvo pačioje karjeros viršūnėje, turėdamas didelį gerbėjų ratą Rusijoje ir daugumoje buvusių TSRS bloko valstybių.
Vincenta (upė)

**Vincenta** () – upė šiaurės rytų Lenkijoje, Varmijos Mozūrų vaivadijoje, Pišo apskrityje, Pišo valsčiuje. Upės ištakos netoli Bžuzki Velkių kaimo. Žiotys Pisos upė. Upė teka netoli Vincentos kaimo.
Džono Birčo draugija

**Džono Birčo draugija** () – ultrakonservatyvių dešiniųjų pažiūrų JAV politinė grupė, deklaruojanti antikomunizmo, apribotų įgaliojimų valdžios, asmens laisvės ir konstitucinės respublikos idealus..

Įkūrėjas Robertas Velčas jaunesnysis (1899–1985) nuodugniai parengė organizacinę infrastruktūrą 1958 m., įgalindamas tvirtą organizacijos skyrių kontrolę. Nors įkūrus bendriją jos būstinė buvo Belmonte, dabar ji įsikūrusi Grendšiute, Viskonsine, su vienu skyriu kiekvienoje JAV valstijoje. Organizacijai priklauso Amerikos Nuomonės Leidyba (*American Opinion Publishing*), leidžianti žurnalą „Naujasis amerikietis“ *(The New American)*.

## Vertybės

Draugija laikosi originalistinio JAV Konstitucijos, kurią aiškina kaip paremtą fundamentaliais krikščionybės principais, interpretavimo. Ji siekia sumažinti valdžios galias, priešinasi perskirstymui bei ekonominiam intervencionizmui. Taip pat ne tik priešinasi kolektyvizmo, totalitarizmo bei komunizmo, bet ir socializmo ir fašizmo praktiniams taikymams bei teigia, kad šios idėjos yra paplitusios tarp esančiųjų JAV administracijoje. 1983 m. *[[Crossfire (TV laida)|Crossfire]]*, kongreso narys Larry McDonald (D-Džordžija), tuomet neseniai išrinktas šios draugijos prezidentas, savo organizaciją priskyrė prie senųjų dešiniųjų, o ne naujųjų dešiniųjų jėgų.

Draugija priešinosi 1960 m. pilietinių teisių judėjimui, teigdama, esą judėjime aukščiausias pareigas užima komunistai. Bendrija nepritarė pilietinių teisių aktui, tvirtindami, kad šis prieštarauja JAV Konstitucijos dešimtajai pataisai ir peržengia individualių valstijų teises priimti savus pileitinių teisių įstatymus. Draugija priešinasi „vieno pasaulio vyriausybei“, JTO, NAFTA, CAFTA, FTAA bei kitus laisvosios prekybos susitarimus ir pasisako už imigracijos mažinimą.

Antisemitinės, rasistinės, antimormoninės ir antimasoninės organizacijos aršiai kritikavo organizaciją dėl žydų, nebaltųjų, masonų ir mormonų narystės joje, apkaltindamos tuometį organizacijos prezidentą Velčą kaip simpatizuojantį feminizmui, ekumenizmui ir evoliucinėms idėjoms. Jį kaltinusiems asmenims Velčas atsakė: „Mus domina tik priešinimasis komunistų puolimui ir galutinis jų konspiracijos sutriuškinimas, kad tiek žydai ir krikščionys, tiek mahometonai ir budistai galėtų vėl gyventi gerame pasaulyje.“

## Bendrijos prezidentai
* Robert W. Welch, Jr. (1958–1983)
* Larry McDonald (1983)
* Robert W. Welch, Jr. (1983–1985)
* Charles R. Armour (1985–1991)
* John F. McManus (1991–2004 ir nuo 2005 m. iki dabar)
* G. Vance Smith (2004–2005)

## Žymūs nariai
* Vilius Bražėnas, Lietuvos visuomenės veikėjas, publicistas, feljetonistas, paskaitininkas, dainininkas tenoras

## Populiariojoje kultūroje
* Bobas Dailanas parašė dainą „Talkin' John Birch Paranoid Blues“, kurioje dainos subjektas yra apimtas paranojos apie komunistus – jų ieško visur, net unitazo viduje ir galop nusprendžiąs, kad šie yra televizoriuje.

## Išnašos
Lachovo valsčius

**Lachovo valsčius** () – nuo 1923 m. iki 1954 m. ir 1973–1976 m. egzistavęs valsčius šiaurės rytų Lenkijoje, Balstogės vaivadijoje ir Lomžos vaivadijoje, Ščučino apskrityje ir Kolno apskrityje. Valsčiaus centras buvo Lachovo kaimas.

## Istorija

1923 m. sausio 1 d. Ščučino apskrityje buvo įkurtas valsčius sudarytas iš dalies Grabovo valsčiaus kaimų. Valsčius ribojosi su Trečiuoju Reichu. 1948 m. kovo 12 d. valsčius tapo Kolno apskrities dalimi. 1952 m. liepos 1 dienos valsčių sudarė 23 kaimai. Vykdant Lenkijos valsčių reformą, valsčius buvo panaikintas 1954 m. rugsėjo 29 dieną. Nuo 1973 m. sausio 1 d. iki 1975 m. birželio 1 d. valsčius priklausė Balstogės vaivadijos Kolno apskričiai. 1975–1976 m. liepos 2 d. priklausė Lomžos vaivadijos Kolno apskričiai. 1976 m. valsčius tapo Kolno valsčiaus dalimi.

## Šaltiniai

* Główny Urząd Statystyczny w Warszawie: Województwa centralne i wschodnie Rzeczypospolitej Polskiej – podział na gminy według stanu z dnia 1.IV 1933 roku, Książnica-Atlas, Lvovas 1933 m.;
* Liczba ludności z publikacji „Rocznik Demograficzny Polski“, GUS 1975–1995;
* Skorowidz miejscowości Rzeczypospolitej Polskiej – Tom V – Województwo Białostockie, Główny Urząd Statystyczny Rzeczypospolitej Polskiej, Warszawa 1924;
* Wykaz Gromad Polskiej Rzeczypospolitej Ludowej według stanu z dnia 1.VII 1952 m., PRL, GUS, Varšuva;
* 1923 m. valsčiaus įkūrimo įstatymas (lenk.) ;
* 1948 m. valsčiaus perkėlimo į Kolno apskritį įstatymas (lenk.) ;
* 1954 m. valsčiaus panaikinimo įstatymas (lenk.) ;
* 1972 m. Lenkijos valsčių atkurimo įstatymas (lenk.) ;
* 1975 m. Valsčiaus perkėlimo į Lomžos vaivadiją įstatymas (lenk.) ;
* 1976 m. Lenkijos valsčių panaikinimo įstatymas (lenk.) .
Šlaveita

**Šlaveita** – upelis Vakarų Lietuvoje, Kretingos rajono savivaldybės teritorijoje, dešinysis Akmenos intakas.

Prasideda į pietryčius nuo Plokščių kaimo. Teka pietų – pietvakarių kryptimi, atvira vietove, o žemupyje – mišku. Į Akmeną įteka 0,23 km į šiaurės rytus nuo tilto per Akmeną kelyje Darbėnai–Vaineikiai, Vaineikių kaimo žemių vakariniame pakraštyje, 50,0 km nuo jos žiočių.

Intakai: Laukupis, Narmanšakė (dešinieji), Pievolupis (kairysis).

Dešiniajame krante yra Kumpikų II senosios kapinės ir Barkelių senovės žemdirbystės vieta, kairiajame – Vaineikių mitologinis akmuo ir Vaineikių II senosios kapinės.

Prie upės esančios gyvenvietės: Kumpikai, Šlaveitai

Upėvardis kildinamas nuo žodžio *šluoti* (*šlavu, šlaviau*; „braukti, valyti su šluota“),  („šluoti“), plg. sen.  („valau“),  („valau, skalauju, plaunu“),  („grynas, tyras“). Upės vardu pavadintas Šlaveitų kaimas.

## Nuotraukos

Vaizdas:Vaineikių Šlaveitos kūlis 1985.JPG|Vaineikių Šlaveitos kūlis
Vaizdas:Vaineikių kapinės 2011.JPG|Vaineikių II senosios kapinės


## Nuorodos
* Lietuvos Respublikos upių ir tvenkinių klasifikatorius
Borkovo Šv. Trejybės parapija

**Borkovo Šv. Trejybės parapija** () – parapija įkurta 1918 metais. Parapija priklauso Lomžos vyskupijai, Kolno dekanatui. 1923-1932 m. pastatyta Borkovo Šv. Trejybės bažnyčia. 400 m nuo bažnyčios yra 1,4 ha ploto parapijos kapinės.
Labna (upė)

**Labna** () – upė šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Kolno apskrityje, Kolno valsčiuje. Upės ištakos netoli Obiedzino kaimo. Žiotys Skrodos upė. XIV a. upė vadinama *Lubna*. Anksčiau buvo manoma, kad upė įteka į Pisos upę.
Borkovo Šv. Trejybės bažnyčia

**Borkovo Šv. Trejybės bažnyčia** () – bažnyčia pastatyta Borkovo kaime 1923-1932 m. priklausanti Borkovo Šv. Trejybės parapijai. 400 m nuo bažnyčios yra 1,4 ha ploto parapijos kapinės. 1980 m. balandžio 28 d. bažnyčia įtraukta į Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašą.

## Nuotraukos

Vaizdas:Kościół w Borkowie 2.jpg|Borkovo bažnyčia
Vaizdas:Kościół w Borkowie ołtarz.jpg|Bažnyčios altorius


## Literatūra

* Henryk Luft (1877-1934) : działalność architektoniczna i budowlana. Olecko: Wydawnictwo Wszechnicy Mazurskiej Acta Universitatis Masuriensis, 2006, s. 174. ISBN 83-86523-45-X. 

## Nuorodos

* Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašas (lenk.)
Kolno valsčiaus vėliava

**Kolno valsčiaus vėliava** () - tai Kolno valsčiaus vėliava, kuri padalinta į tris dalis, viršutinė dalis raudonos spalvos, vidurinė geltonos ir apatinė žalios. Vidurinėje dalyje geltonos spalvos paviršiuje vaizduojamas Kolno valsčiaus herbas. Vėliava pradėta naudoti 2008 m. gegužės 28 dieną.

## Taip pat skaitykite

* Kolno valsčiaus herbas.
Kolno valsčiaus herbas

**Kolno valsčiaus herbas** () – Kolno valsčiaus heraldinis simbolis, pradėtas naudoti 2008 m. gegužės 28 dieną.

## Aprašas
Raudoname lauke ant žalios kalvos pavidalo papėdės auksinė medinė gynybinė siena, kurios rąstai viršuje nusmailinti, su mediniai vartais, kurių viršuje – stogelis.

## Taip pat skaitykite

* Kolno valsčiaus vėliava.
Gibų valsčiaus herbas

**Gibų valsčiaus herbas** () – Gibų valsčiaus heraldinis simbolis, naudojamas nuo 2011 m. kovo 28 d.

## Aprašas
Žaliame lauke virš papėdės su dviem sidabrinėmis banguotomis juostelėmis sidabrinė sulenkta dešinė ranka su sidabrine pirštine, laikanti sidabrinę strėlę, pervėrusią kabančią auksinę žuvį galva aukštyn.

### Simbolika
* Žuvis – seliava.
* Sidabrinės banguotos juostelės – dvi upės, Juodoji Ančia ir Seina.

## Nuorodos

* Aprašymas apie herbą (lenk.).
Kolno apskrities herbas

**Kolno apskrities herbas** () – Kolno apskrities heraldinis simbolis.

## Aprašas
Perkirsto skydo viršutiniame auksiniame lauke Šv. Florijonas sidabriniais šarvais ir raudonu apsiaustu gesina gaisrą raudonoje pilyje, iš kurios veržiasi raudonos liepsnos, o apatinėje žaliame lauke iš skydo apatinio krašto augantis auksinis medis, kurio dešinėje auksinis arbaletas su sidabrine strėle, o kairėje barzdinis kirvis sidabrine galva ir auksiniu kotu. 

Herbas pradėtas naudoti 1999 m. rugpjūčio 31 dieną.

## Taip pat skaitykite

* Kolno apskrities vėliava.
Kolno apskrities vėliava

**Kolno apskrities vėliava** () - tai Kolno apskrities vėliava kuri padalinta į dvi dalis, viršutinė dalis žalios spalvos, apatinė auksinės. Vėliavos viduryje vaizduojamas Kolno apskrities herbas. Vėliava pradėta naudoti 1999 m. rugpjūčio 31 dieną.

## Taip pat skaitykite

* Kolno apskrities herbas.
Darsūniškio herbas

**Darsūniškio herbas** – buvęs Darsūniškio kaimo (Kaišiadorių rajonas) heraldinis atributas. Šiuo metu jis puošia Darsūniškio šv. Agotos vartus.

## Aprašymas

Herbe pavaizduotas šv. Kazimieras su mitra ant galvos, purpuriniu apsiaustu, papuoštu šermuonėlių kailiais. Karalaitis pavaizduotas išskėstomis rankomis – dešinėje rankoje laikantis leliją, kairėje – kryžių.

## Istorija

1791 m. gruodžio 7 d. Darsūniškiui herbą ir savivaldą suteikė ATR valdovas Stanislovas Augustas. Tuo metu patvirtinta ir Magdeburgo teisių privilegija. Tačiau 1792 m. privilegijos ir herbas buvo panaikinti.

## Šaltiniai
Darsūniškio seniūnija

**Darsūniškio seniūnija** buvo LDK seniūnija.

## Istorija

Minima nuo 1625 m. iki XVIII a. pabaigos.

### Seniūnai
* 1500 m. – Grigalius Astikas
* 1523 m. – Albertas Goštautas
* 1539 m. – Stanislovas Goštautas
* 1542 m. – Jonas Oginskis
* 1586 m. – Marcijonas Bogdanas Oginskis,
* 1625 m. – Samuelis Levas Oginskis,
* 1640 m. – Aleksandras Oginskis
* 1667 m. – Marcijonas Aleksandras Oginskis
Lumbovkos sala

**Lumbovkos sala**, *Lumbovskio sala* () – sala, ribojanti Lumbovkos įlanką nuo Baltosios jūros, už 1 km nuo Terės kranto (Kolos pusiasalis). Sala priklauso Murmansko sričiai (Rusija).

Salos ilgis 3 km, plotis – 2 km. Paviršius kalvotas ir pelkėtas, aukščiausia vieta yra 54 m aukščio kalva salos pietvakariuose. Augalija tundros tipo. Saloje du nedideli ežerai. Salos šiaurės vakaruose stovi žvejų troba.

Sala pavaizduota 1682 m. olando Johano van Kioleno () žemėlapyje.

## Nuorodos