open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ešas prie Alzeto

**Ešas prie Alzeto** (; ; ) – Liuksemburgo miestas, esantis šalies pietvakariuose, Alzeto upės slėnyje prie sienos su Prancūzija. Ešo kantono administracinis centras. Antrasis pagal dydį šalies miestas. Išvystyta plieno pramonė. Stovi nacionalinis pasipriešinimo muziejus (kovai su naciais atminti), teatras, miesto parkas.

## Istorija

Miestas paskelbtas 2022 metų Europos kultūros sostine (kartu su Kaunu Lietuvoje ir Novi Sadu Serbijoje).

## Sportas

### Futbolas
* CS Fola Esch – futbolo klubas.
: Namų rungtynes žaidžia Stade Émile Mayrisch. Šio stadiono talpa – 3,8 tūkst. žiūrovų.
* AS Jeunesse Esch – futbolo klubas.
: Namų rungtynes žaidža Stade de la Frontière. „Frontière“ stadiono talpa – 5,4 tūkst.
* US Esch – futbolo klubas.
: Namų rungtynes žaidžia Stade Lankhelz. Šio stadiono talpa – 1,5 tūkst.

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali komunos svetainė
Kompostavimas

**Kompostavimas** – tai biologiškai skaidžių atliekų tvarkymo būdas, kai dėl kompleksinio biologinio, biocheminio ir fizinio proceso, t. y. mikroorganizmų, dirvožemio gyvūnų ir jų išskiriamų fermentų poveikio, mineralizuojasi biologiškai skaidžios atliekos, išsiskiria biogeniniai elementai ir susidaro humusas.

Tai yra vienas iš būdų perdirbti atliekas ir, svarbiausia, atsikratyti šiukšlių. Kompostavimas namų ūkyje yra puikus biologiškai skaidžių atliekų tvarkymo būdas, jis prilyginamas atliekų vengimui. Kompostavimo metu organinės medžiagos sugrąžinamos atgal į medžiagų apykaitos ratą. Komposte vyksta tie patys procesai kaip ir dirvoje, tačiau daugelį kartų greičiau ir efektyviau. Kaip ir atliekų vengimas, šis metodas padeda mažinti atliekų surinkimo bei šalinimo kaštus ir turi būti skatinamas.
Kompostas

**Kompostas** ( 'sudėti, sukrauti, mišinys'), *pūdinys* – skirtingo mineralizacijos lygio įvairių organinių medžiagų mišinys. Jame esančios puvenos (ne visai supuvusios šakelės, žolių stiebeliai ir įvairios organinės liekanos) užtikrina žemės purumą ir ilgalaikį trąšumą. Komposte yra gausybė bakterijų, mielių, pelėsinių grybų, pirmuonių ir kitų mikroorganizmų, kurios tiesiogiai ar netiesiogiai maitinasi organinėmis liekanomis.

Fermentų pagalba jas mineralizuoja, paverčia tirpiomis medžiagomis, kurias jau gali iš komposto įsisavinti augalų šaknys. Į dirvą patekęs kompostas suyra išskirdamas pagrindines augalų maistines medžiagas – azotą, fosforą, kalį ir mikroelementus. Tai natūrali trąša, kurios per daug nebūna nei dirvai, nei augalams. Priešingai negu mineralinės trąšos, jis neturi neigiamo šalutinio efekto. Kompostas palengvina molingų dirvų struktūrą ir pagerina oro laidumą, o smėlingose – sulaiko drėgmę, atstato nualintas dirvas. Komposto sugebėjimas atstatyti dirvos struktūrą yra daug labiau vertinamas už trąšos savybes.

## Taip pat skaitykite
* Kompostavimas
* Humusas
Melburno universitetas

**Melburno universitetas** () – vienas seniausių ir garsiausių Australijos, seniausias Viktorijos valstijos universitetas Melburne. Vienas svarbiausių biomedicinos, humanitarinių, inžinerinių, menų ir teisės mokslų centrų. 2018 m. universitete buvo 52 475 studentai, 4 631 dėstytojas. Pagal „Times Higher Education“ žurnalo sudarytą 2020 m. reitingą Melburno universitetas buvo 32 vietoje pasaulyje ir geriausias Australijoje.

## Istorija
Įkurtas 1853 m., paskaitos prasidėjo 1855 m., buvo 16 studentų ir 3 dėstytojai. Nuo 1881 m. universitete studijuoja ir moterys.  1910-2005 m. universitete veikė Ridlio koledžas. Trys universiteto mokslininkai yra gavę Nobelio premiją. 

Po Antrojo pasaulinio karo universitete studijavo lietuvių studentai. Atkūrus Lietuvos nepriklausomybę nuo 2002 m. su Melburno universitetu bendradarbiauja Vilniaus universitetas.

## Struktūra
* Architektūros, statybos ir miestų planavimo fakultetas
* Edukologijos fakultetas
* Ekonomikos ir prekybos fakultetas
* Filologijos fakultetas
* Fizinių mokslų fakultetas
* Inžinerinių mokslų fakultetas
* Medicinos, stomatologijos ir sveikatos mokslų fakultetas
* Muzikos fakultetas
* Teisės fakultetas
* Veterinarijos mokslų fakultetas
* Žemės ūkio ir aplinkos mokslų mokykla
* Melburno verslo mokykla
* Doktorantūros studijų mokykla
* Viktorijos verslo koledžas
* Švč. Trejybės koledžas, įkurtas 1872 m.
* Ormondo koledžas, įkurtas 1881 m.
* J. C. Halio koledžas, įkurtas 1886 m.
* Karalienės koledžas, įkurtas 1887 m.
* Vaitlio koledžas, įkurtas 1891 m.
* Njumano koledžas, įkurtas 1918 m.
* Universitetinis koledžas, įkurtas 1937 m.
* Medly Halio koledžas, įkurtas 1954 m.
* Tarptautinis koledžas, įkurtas 1957 m.
* Doktorantūros koledžas, įkurtas 1962 m.
* Šv. Hildos koledžas, įkurtas 1964 m.
* Šv. Marijos koledžas, įkurtas 1966 m.
* 2 universitetinės ligoninės
* Veterinarijos klinika
* Universiteto biblioteka, (įkurta 1855 m.), fakultetų, mokyklų ir koledžų bibliotekos
* Retų knygų centras
* Anatomijos ir patologijos muziejus
* Fizikos muziejus
* Medicinos istorijos muziejus
* Menų muziejus
* Stomatologijos muziejus

Universitetui priklauso daugiau kaip 70 mokslo tyrimo institutų ir mokslo centrų, iš jų vienintelis Australijoje kultūros vertybių konservavimo centras, kuris derina ir teoriją, ir praktiką, Universiteto leidykla, įkurta 1902 m. leidžia daugiau kaip 3000 pavadinimų mokslinių leidinių per metus.

## Šaltiniai
Bokės regionas

**Bokė** – regionas vakarų Gvinėjoje. Ribojasi su Kindijos ir Labės regionais bei Senegalu ir Bisau Gvinėja. Šio regiono sostinė yra Bokė.

## Prefektūros

Bokės regiono prefektūros:
* Bofos prefektūra
* Bokės prefektūra
* Frijos prefektūra
* Gavalio prefektūra
* Kundaros prefektūra
Labės regionas

**Labė** – regionas šiaurės vidurio Gvinėjoje. Ribojasi su Faranos, Kindijos, Mamu ir Bokės regionais bei su Senegalu ir Maliu.

## Prefektūros

Labės regiono prefektūros:
* Kubijos prefektūra
* Labės prefektūra
* Lelumos prefektūra
* Malio prefektūra
* Tuguės prefektūra
Echternachas

**Echternachas** (, , ) – Liuksemburgo miestas, esantis šalies rytuose. Echternachas yra Grėvenmacherio apygardoje. Miestas yra Echternacho kantono administracinis centras. Gyventojų – 4 855 (2008 m.). Miestas yra prie sienos su Vokietija.
Mičigano universitetas

**Mičigano universitetas** (, **UM**) – JAV universitetas Anarbore, seniausias Mičigano valstijos ir vienas garsiausių JAV universitetų. 41 040 studentų, 6240 dėstytojų (2008 m.).

## Istorija
Mičigano universitetas įsteigtas 1817 m. Detroite. 1837 m. perkeltas į Anarborą. Vienas pirmųjų JAV universitetų, kuriame nuo 1870 m. galėjo studijuoti moterys.

## Struktūra
* Meno ir dizaino mokykla
* Stiveno Roso verslo mokykla
* Odontologijos mokykla
* Edukologijos mokykla
* Rakhamo doktorantūros mokykla
* Informacijos mokykla
* Teisės mokykla
* Medicinos mokykla
* Muzikos, teatro ir šokio mokykla
* Gamtos išteklių ir aplinkos mokykla
* Slaugos mokykla
* Sveikatos apsaugos mokykla
* Džeraldo Fordo viešosios politikos mokykla
* Alfredo Taubmano architektūros ir miestų planavimo koledžas
* Inžinerinis koledžas
* Literatūros, mokslų ir menų koledžas
* Farmacijos koledžas
* Kineziologijos ir Karininkų rengimo skyriai

* **Mičigano–Flinto universitetas** (*University of Michigan–Flint*), įkurtas 1956 m.:
** Menų ir mokslų koledžas
** Edukologijos ir socialinio darbo, Slaugos profesijų ir studijų, Vadybos mokykla

* **Mičigano–Dyrborno universitetas** (*University of Michigan–Dearborn*), įkurtas 1959 m.:
** Menų, mokslų ir literatūros koledžas
** Inžinerijos ir informatikos koledžas
** Edukologijos mokykla
** Vadybos mokykla

* 19 bibliotekų (2008 m. fonduose buvo 8,27 mln. tomų)
* 3 universitetinės ligoninės
* Detroito observatorija, įkurta 1854 m.
* Gamtos istorijos muziejus, įkurtas 1878 m.
* F. V. Kelsio archeologijos muziejus, įkurtas 1880 m.
* Zoologijos muziejus, įkurtas 1882 m.
* Paleontologijos muziejus, įkurtas 1882 m.
* Antropologijos muziejus, įkurtas 1922 m.
* Meno muziejus, įkurtas1946]] m.
* Stomatologijos muziejus, įkurtas 1991 m.
* Botanikos sodas, įkurtas 1907 m.
* Herbariumas, įkurtas 1921 m.
* V. Robinso galerija
* J. P. Sluserio galerija
* Mičigano universiteto futbolo stadionas, didžiausias JAV, 107 501 vieta

Universitetas leidžia „Michigan Quarterly Review“, „Research News“, „Astronomical Notices“, „University of Michigan Papers on Paleontology“, „Michigan Telecommunications and Technology Law Review“ ir kitus leidinius.

## Asmenybės
Mičigano universiteto 7 mokslininkai yra gavę Nobelio premiją.

Universitete studijavo Haičio diktatorius Fransua Diuvaljė, JAV prezidentas Džeraldas Fordas, dramaturgas Arturas Mileris

## Lietuviai
Atkūrus Lietuvos nepriklausomybę su Mičigano universitetu bendradarbiauja Kauno technologijos universitetas, Šiaulių universitetas, Vytauto Didžiojo universitetas, Lietuvos mokslo taryba

;Universitete dirbo:
Linas Bieliauskas, Antanas Grina, Romualdas Kriaučiūnas, Juozas Mockaitis

;Universitete studijavo:
Jonas Genys, Romas Kilikauskas, Arvydas Kliorė, Jonas Kuprionis, 

## Šaltiniai
Misūrio universitetas

**Misūrio universitetas** arba **Misūrio–Kolumbijos universitetas** () – JAV universitetas Kolumbijoje, Misūrio valstija. Pirmasis valstybinis Misūrio valstijos ir vienas garsiausių JAV valstybės universitetų. Daugiau kaip 28 000 studentų, 4000 dėstytojų (2008 m.). 

## Istorija

Misūrio universitetas įkurtas 1839 m. Nuo 1871 m. universitete galėjo studijuoti moterys. Nuo 2008 m. su Misūrio universitetu bendradarbiauja Vytauto Didžiojo universitetas.

## Struktūra
* Inžinerijos koledžas
* Menų ir mokslų koledžas
** Vaizduojamojo meno mokykla
** Muzikos mokykla
* Švietimo koledžas
** Informacijos mokslo mokykla
** Mokymo technologijos mokslų mokykla
* R. J. Trulasko verslo koledžas
** Buhalterijos mokykla
* Veterinarinės medicinos koledžas
* Žemės ūkio, maisto produktų ir gamtos išteklių koledžas
** Gamtos ištekliu mokykla
* Žmogaus aplinkotyros koledžas
** Socialinio darbo mokykla
* Doktorantūros  mokykla
** Hario Trumeno valstybės reikalų mokykla
* Medicinos mokykla
* U. B. Sinclero slaugos mokykla
* Sveikatos darbuotojų mokykla
* Teisės mokykla
* Žurnalistikos mokykla, pirmoji pasaulyje žurnalistikos mokymo įstaiga, įkurta 1908 m. 
* Misūrio valstijos E. Eliso mokslinė biblioteka, įkurta 1839 m., turi Vakarų istorijos rankraščių kolekciją (įkurta 1943 m.). Koledžų ir mokyklų bibliotekos (2008 m. visų bibliotekų fondus sudarė 3 mln. knygų, 7 mln. mikrofilmų, daugiau kaip 272 000 žemėlapių, apie 1,7 mln. vyriausybės dokumentų, daugiau kaip 33 000 pavadinimų žurnalų ir laikraščių.
* Apie 30 centrų ir mokslo tyrimų institutų
* Literatūros laureatų asociacija
* Universitetinė ligoninė ir klinikos
* Menų ir archeologijos
* Antropologijos muziejus
* G. C. Binghemo galerija
* Botanikos sodas
* Leidykla, įkurta 1958 m. Leidžia daugiau kaip 70 pavadinimų leidinių, svarbiausi – „The Collected Works of Langston Hughes“, „Missouri Biografy Series“, „New Currents in the History of Southern Economy and Society Series“, „Sport and American Cilture Series“, žurnalus „President's Bulletin“, „Mizzou Weekly / Mizzou Magic“, „Research Briefs“.

## Šaltiniai
Diudelanžas

**Diudelanžas** (; ; ) – Liuksemburgo miestas, esantis šalies pietuose, prie sienos su Prancūzija. Pramonės, ypač plieno centras. Ant Šv. Jono kalno išlikusios viduramžių pilies liekanos.

## Istorija

Miestas išaugo apie 1900 m. iš 3 kaimų.

## Sportas
### Futbolas
* F91 Diddeleng – futbolo klubas;
** Namų rungtynes žaidžia Stade Jos Nosbaum stadione, kurio talpa – 2 558 žiūrovai.
* Stade Dudelange – buvęs futbolo klubas;
* US Dudelange – buvęs futbolo klubas.

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali futbolo klubo svetainė
Daamatas

:*Nepainioti su viduramžių valstybe [[Damotas|Damotu]]* 

**Daamatas** (senovės pietų arabų kalba: DʿMT , spėjamas tarimas *Da'amat*) – istorinė Senovės Jemeno civilizacijos valstybė, buvusi dabartinės Eritrėjos ir šiaurinės Etiopijos teritorijoje (Etiopijos civilizacijos kultūriniuose Mereb Melašo ir Tigrajaus regionuose). Tai buvo vienintelė Jemeno civilizacijos paveikta valstybė, buvusi ne Pietinėje Arabijoje, o Afrikos žemyne, no kitų Jemeno valstybių atskirta Raudonosios jūros. Svarbiausias valstybės uostas buvo Adulis, o sostinė buvo Jeha.

Damoto tauta buvo proto-habešai.

## Istorija

Daamato atsiradimui įtakos turėjo Ausano, o vėliau Saabos kolonistai I tūkst. pr. m. e. pirmoje pusėje kolonizavę šį kraštą. Jie iš Azijos atnešė pažangesnę kultūrą. Nėra vieningai sutariama, kiek valstybės atsiradimui reikšmės turėjo vietinis proto-etiopinis substratas. Vieni laiko daamatų tautą proto-etiopų ir saabėjų mišiniu, o kiti - saabos kultūros paveiktais proto-etiopais.

Daamato sostinė greičiausiai buvo Jeha, kurios pirmieji statiniai datuojami VIII a. pr. m. e. Joje pastatyta saabėjų stiliaus Didžioji šventykla. 

Atokesnė padėtis kitų Jemeno valstybių atžvilgiu nulėmė tai, kad Daamatas niekada nebuvo užkariautas ir vystėsi savarankiškai. Bet jo kultūra ir politika tikriausiai vystėsi labai priklausoma nuo Saabos. V a. pr. m. e., Pietų Arabijoje nunykus Saabai, Daamatas irgi nusilpo, o jo vietoje susikūrė daug smulkių valstybėlių. 

Prieš mūsų eros pradžią tame pačiame regione susiformavo Aksumo imperija, tačiau nėra iki galo aišku, kokie jo santykiai su senesniu Daamatu.
## Valdovai

Keturių žinomų valdovų sąrašas VII a. pr. m. e.
* Wʿrn Ḥywt (apie 700 m. pr. m. e.) – gyveno tuo pat metu, kaip ir Saabos Kariba-il Vataras
* Rdʿm - tituluotas mukaribu
* Rbḥ - tituluotas YGʿḎ tautos karaliumi (Ṣrʿn), Daamato ir Saabos mukaribu
* Lmn - tituluotas YGʿḎ tautos karaliumi (Ṣrʿn), Daamato ir Saabos mukaribu
## Nuorodos
* Jemeno ir Etiopijos senovės ryšiai
Vilcas

**Vilcas** (; ; ) – Liuksemburgo miestas, esantis šalies šiaurėje, prie Vilco upės. Vilco kantono centras. Tarptautinis skautijos centras. Vasarą vyksta kasmetinis Vilco festivalis.

## Sportas
* FC Wiltz 71 – futbolo klubas;
* Terrain Poetz-Weidingen – talpa 3 tūkst. žiūrovų. rungtyniauja nuo 2015 m.
* Stade am Petz, talpa 2 tūkst. žiūrovų.

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali futbolo klubo svetainė
Šiflanžas

**Šiflanžas** (; ; ) – Liuksemburgo miestas, esantis šalies pietuose, į rytus nuo Ešo. Išvystyta metalurgija, kalnakasyba, plieno pramonė.

## Istorija

Įkurtas 1876 m.

## Sportas
### Futbolas
* FC The National Schifflange – buvęs futbolo klubas. Šiflanžo „National“ veikė 1912–1995 m.
* FC Schifflange 95 – futbolo klubas; Įkurtas 1995 m.
* Stade Rue Denis Netgen – futbolo stadionas, kurio talpa 2 tūkst. žiūrovų. Stadiono veja – dirbtinė danga.

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali FC Schifflange 95 svetainė
Menotyra

**Menotyra** – humanitarinių mokslų kryptis, kuri tiria įvairias meno šakas. Jai priskiriama architektūrologija, dailėtyra, kinotyra, literatūrologija, muzikologija, teatrologija ir kitos. Kai kada menotyra yra vadinamas tik dailę ir architektūrą tiriantis mokslas.

## Šaltiniai
Betembūras

**Betembūras** (, , ) – Liuksemburgo miestas, esantis šalies pietuose. Betembūras yra Liuksemburgo apygardoje, Ešo kantone. Gyventojų – 9 597 (2008 m.).

## Sportas
* Sporting Bettemburg – futbolo klubas; 
* Namų rungtynes žaidžia Savivaldybės stadione – futbolo stadione, kurio talpa 1 tūkst. žiūrovų. Stadiono veja – dirbtinė danga.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali futbolo klubo svetainė
Buceliarijai

**Buceliarijai** (; vns. *bucellarius*) – kareiviai, tarnavę daliniuose, priklausiusiuose atskiriems asmenims (karvedžiams, valdytojams ir kt.), vėlyvojoje Romos imperijoje ir Bizantijoje. Buceliarijai buvo privati kariuomenė.

Buceliarijų daliniai paprastai būdavo maži, bet galėdavo išaugti iki kelių tūkstančių, pvz., pilietinių karų metu. Buceliarijų dalinius savo reikmėms išlaikydavo turtingi įtakingi žmonės. Dėl to buceliarijai dažnai būdavo geriau treniruoti, ekipuoti ir net motyvuoti negu to meto reguliarieji kareiviai.
VI a. Belisarijus, kariaudamas už Justiniano interesus, turėjo apie 7000 buceliarijų. Tuo metu buceliarijai jau buvo gerai integruoti į pagrindinę Romos armiją. Netrukus žodžiu *buceliarijus* vadino bet kokį gerai ekipuotą kavaleristą.

VII a. Bizantijoje karinio rekrūtavimos aričių pagrindu buvo suformuota temų sistema, kurioje buvo ir *Boukellariōn* (apimantis Paflagoniją ir Galatiją, sostinė Ankara), regionas, priskirtas buceliarijams.
Petanžas

**Petanžas** (; ; ) – Liuksemburgo miestelis, esantis šalies pietuose, prie sienos su Prancūzija ir Belgija.

## Istorija

Minimas nuo 938 m.

## Sportas
* Union Titus Pétange – futbolo klubas įkurtas 2015 m.
* CS Pétange – buvęs futbolo klubas, veikęs iki 2015 m.
* Namų rungtynes žaidžia savivaldybės stadione, kuris talpina 2, 4 tūkst. žiūrovų. Stadiono danga – natūrali žolė.

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali futbolo klubo svetainė
Etelbriukas

**Etelbriukas** (; ; ) – Liuksemburgo miestas, esantis šalies centre, Zauerio, Varko ir Alzeto upių santakoje. Susisiekimo mazgas (antrasis pagal svarbą šalyje po sostinės Liuksemburgo). Geležinkelio stotis. Yra valstybinė žemės ūkio mokykla, medicinos centras, Šv. Liudviko ligoninė, Dž. Patono muziejus, bažnyčia.

## Sportas
* FC Etzella – futbolo klubas.
* Namų rungtynes žaidžia Stade du Centre Sportif du Deich. Sporto Centro stadione, kurio talpa virš 2,2 tūkst. žiūrovų.

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali futbolo klubo svetainė
Nacionalinis pagrindinis Šv. Morkaus universitetas

**Nacionalinis pagrindinis Šv. Morkaus universitetas** () – seniausias Peru, vienas seniausių Šiaurės ir Lotynų Amerikos universitetų Limoje. 33 260 studentų, 3230 dėstytojų (2008 m.). 

## Istorija
1551 m. Ispanijos karaliaus Karolio I dekretu dominikonai įkūrė *Karalių miesto Limos karališkąjį ir popiežiaus universitetą* (1551–1574 m. dar vadintas Limos universitetu). Universitete buvo 2 fakultetai: Menų ir Teologijos, 1553 m. prasidėjo studijos. 1571 m. universitetas pripažintas popiežiaus Pijaus V bule. 1573 m. įsteigtas Medicinos fakultetas. XIX a. universitete buvo 6 fakultetai: Gamtos, literatūros, Medicinos, Politikos ir administracinių mokslų, Teisės, Teologijos. Teologijos fakultetas 1935 m. uždarytas. 1946 m. universitetui suteiktas Šv. Morkaus vardas.

## Fakultetai
* Administravimo mokslų fakultetas
* Apskaitos fakultetas
* Biologijos mokslų fakultetas
* Chemijos ir chemijos inžinerijos fakultetas
* Ekonomikos mokslų fakultetas
* Elektronikos ir elektros inžinerijos fakultetas
* Farmacijos ir biochemijos fakultetas
* Fizikos mokslų fakultetas
* Geologijos, kasybos, metalurgijos ir geografinės inžinerijos fakultetas
* Literatūros ir humanitarinių mokslų fakultetas
* Matematikos mokslų fakultetas
* Medicinos fakultetas
* Odontologijos fakultetas
* Pedagogikos fakultetas
* Pramoninės inžinerijos fakultetas
* Psichologijos fakultetas
* Sistemų ir informatikos inžinerijos fakultetas
* Socialinių mokslų fakultetas
* Teisės ir politikos mokslų fakultetas
* Veterinarijos fakultetas

## Struktūra
* 56 mokyklos, 23 bibliotekos
* Gamtos istorijos muziejus, įkurtas 1918 m.
* Archeologijos ir antropologijos muziejus, įkurtas 1919 m.
* Meno muziejus, įkurtas 1970 m.
* Šv. Morkaus kultūros centras, įkurtas 2001 m.
* Chemijos analizės, eksperimentinės psichologijos, geologijos, klinikos, anatomijos ir patologijos, parazitologijos, petrologijos, skaičiavimo, veterinarijos laboratorijos
* Botanikos sodas, herbariumas

Leidžia laikraštį „Gaceta Sanmarquina“ (nuo 1990 m.), „Campus de San Marcos“ (nuo 2000 m.)

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Oficiali svetainė
Monpeljė universitetas

**Monpeljė universitetas** () – vienas seniausių Prancūzijos ir Europos universitetų, 

## Istorija
Įkurtas 1289 m. spalio 26 d. popiežiaus Mikalojaus IV bule *Quia Sapientia* sujungus Medicinos (įkurta 1150 m.), Teisės (įkurta 1220 m.) ir Laisvųjų menų (įkurta 1242 m.) mokyklas. Pagal 1968 m. lapkričio 12 d. Prancūzijos aukštojo mokslo įstatymą, nuo 1970 m. Monpeljė universitetas suskirstytas i 3 universitetus:
* Monpeljė I (*Université Montpellier 1*) (2009 m. buvo 21 000 studentų, 950 dėstytojų)
* Monpeljė II (*Université Montpellier 2*) – mokslo ir technikos universitetas (daugiau kaip 14 000 studentų, 920 dėstytojų) 
* Monpeljė III, Polio Valery universitetas – Kalbų, literatūros  ir humanitarinių mokslų universitetas (16 140 studentų, 627 dėstytojai) 

Nuo 2012 m. visi trys universitetai vėl susijungia į vieną.

## Struktūra
;Monpeljė I universitetas:
* Ekonomikos ir socialinio administravimo fakultetas
* Farmacijos fakultetas
* Medicinos fakultetas
* Fizinio aktyvumo ir sporto mokslų bei technikos fakultetas
* Odontologijos fakultetas
* Teisės fakultetas
* Vadybos ir administravimo institutas
* Du mokslo tyrimų institutai 
* Botanikos sodas (seniausias Prancūzijoje, įkurtas 1593 m.)
* Anatomijos muziejus, įkurtas 1794 m.
* Ksavjė Atgero muziejus, įkurtas XVIII a. pabaigoje; turi daugiau kaip 1000 paveikslų ir 5000 estampų
* A. Ciurano farmacijos muziejus, įkurtas 1972 m.

Leidžia mokslinius leidinius „L'Economie méridionale“, „Revue de la societé d'histoire du droit“, „Le Journal de médecin“, „Le Ligament“. 

;Monpeljė II universitetas:
* Monpeljė mokslų fakultetas
* Monpeljė mokytojų rengimo universitetinė akademija
* Nimo technologijos mokslų institutas
* Bezjero technologijos mokslų institutas
* Monpeljė politechnikos mokykla
* Monpeljė įstaigų administravimo institutas
* Monpeljė nacionalinė aukštoji chemijos mokykla
* Gamtos muziejus

Leidžia mokslinius leidinius „Naturalia Monopolianes“, „Palaeovertebra“, „Cahiers de mathématiųues“. 

;Monpeljė III universitetas:
* Filologijos, menų, filosofijos, lingvistikos ir psichoanalizės fakultetas
* Anglų – Amerikos fakultetas
* Germanų, slavų ir rytų kalbų studijų fakultetas
* Humanitarinių ir gamtos mokslų fakultetas
* Socialinių mokslų ir psichologijos fakultetas
* Romanų ir viduržemio kalbų fakultetas
* 14 mokslo institutų ir centrų
* Imperatoriaus Antonino, arba Liejimo darbų, muziejus (įkurta 1880 m. 

Leidžia mokslinius leidinius „Revue des langues romanes“, „Lenguas“, „Revue archéologique“, „Annales du Midi“ ir kitus.

## Asmenybės
;Universitete dėstė:
Gijomas Grimardis, Pedro de Luna, Eduardas Rošas

;Universitete studijavo: 
Michailas Gurevičius, Frančeskas Petrarka, Nostradamas, Fransua Rablė, Feliksas Plateris, Polis Valeri, Žanas Emanuelis Žiliberas 

## Lietuviai
;Universitete studijavo: 
Povilas Gaučys, Juozas Kajeckas, Viktoras Kamantauskas

## Šaltiniai
Emily Dickinson

**Emilė Elizabetė Dikinson** (; 1830 m. gruodžio 10 d. Amherste, Masačusetse – 1886 m. gegužės 15 d. ten pat) – JAV poetė. Gyveno uždarą gyvenimą. Per visą gyvenimą ji paskelbė mažiau nei dešimt savo eilėraščių (pagal daugumą šaltinių – nuo 7 iki 10) iš tūkstančio aštuonių šimtų. Netgi išspausdinti eilėraščiai buvo redaguojami, kad jie atitiktų to meto poezijos standartus: pilnas ir beveik neredaguotas jos eilėraščių rinkinys buvo išleistas tik 1955 m. E. Dikinson kūrybai yra būdingas polinkis į misticizmą, gamtos, meilės, mirties motyvai, intymios, kartais ironiškos intonacijos, paradoksai, novatoriškas eiliavimas.

Nors dauguma jos pažįstamu žinojo, kad E. Dikinson rašo eilėraščius, apie daugelį jos kūrinių buvo sužinota tik po autorės mirties, kai jos sesuo Lavinija 1886 m. atrado jos nepublikuotų kūrinių. XIX a. pabaigoje ir XX a. pradžioje jos publikacijos sulaukė neigiamų kritikų vertinimų, tačiau dabar E. Dikinson yra laikoma viena didžiausių amerikiečių poečių.

## Biografija
E. Dikinson gimė Naujojoje Anglijoje, puritonų šeimoje, kuri nuo XVII a. gyveno Masačusetse. Tėvas – Edvardas Dikinsonas (1803–1874) – juristas bei politinis veikėjas, motina – Emilė Dikinson (1804–1882). Name, kur gimė Emily Dickinson, dabar yra jos memorialinis muziejus.

Mokėsi Pleasant Street pradinėje mokykloje. 1840 m. ji kartu su seserimi pradėjo lankyti Amhersto akademiją, kur studijavo septynerius metus, praleidusi kelis semestrus dėl ligos. Ji mokėsi anglų bei lotynų kalbų, literatūros, istorijos, botanikos, geologijos, psichologijos ir aritmetikos. Kurį laiką domėjosi religija ir nuolat lankė bažnyčią, tačiau 1852 m. nustojo tai daryti. 

E. Dikinson mirė 1886 m. gegužės 15 d.

## Astronomijoje
1985 m. jos vardu buvo pavadintas Dikinson krateris Veneroje.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Oficiali svetainė
Gvinėjos ryšiai

**[[Gvinėja|Gvinėjos]] ryšiai ir komunikacijos**:

***[[Telefonija]]**
** fiksuoto ryšio: 50 000 (2008)
** mobilaus ryšio: 2 600 000 (2008)

***[[Radijas]]**
**Radijos stotys: AM 0, FM 5, trumpųjų bangų 3 (2006)
**Radijo naudotojai: 357 000 (1997)

***[[Televizija]]**
**Telvizijos stočių: 6 (2001)
**Televizijos naudotojai: 85 000 (1997)

***[[Internetas]]**
**Interneto kodas: .gn
**Interneto šeimininkų: 14 (2009)
**Interneto naudotojų: 1,6 mln. (2017)

## Šaltiniai
*CIA Factbook
Gajanos ryšiai

**[[Gajana|Gajanos]] ryšiai ir komunikacijos**:

**[[Telefonija]]**
*Laidinių telefonų naudotojų: 130 000 (2009)
*Mobiliųjų telefonų naudotojų: 281 400 (2005)

**[[Radijas]]**
*Radijo stotys: AM 3, FM 3, 1 trumpųjų bangų (1998)
*Radijo naudotojų: 420 000 (1997)

**[[Televizija]]**
*Televizijos stočių: 3 (1997)
*Televizijos naudotojai: 46 000 (1997)

**[[Internetas]]**
*Interneto tiekėjai: 3 (2000)
*Interneto naudotojų: 205 000 (2008)
*Interneto kodas: .gy

## Šaltiniai
*CIA Factbook
Bakojus

**Bakojus** () – upė Vakarų Afrikoje, Gvinėjoje ir Malyje; viena Senegalo upę sudarančių upių. Prasideda Futa Džalono masyve, teka į šiaurės rytus Mandinkų aukštumomis. Malyje pasuka į šiaurės vakarus. Ties Bafulabe susilieja su Bafingu ir suformuoja Senegalo upę.

Svarbiausias intakas – Baulė. Bakojus dar vadinamas Baltąja upe kaip priešingybė Juodajai upei Bafingui.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Bafulabė, Bakojaus ir Bafingo upės tinklalapyje www.multimap.com
Mėnlapis

**Mėnlapis** – viso Mėnulio paviršiaus ar jo dalies atvaizdas plokštumoje. Dažniausiai jis būna su selenografinių koordinačių tinklu, analogišku geografiniam koordinačių tinklui. Mėnulio pusiaujo padėtis yra nusakoma pagal jo sukimosį ašį. Pr. dienovidinis pagal susitarimą eina per regimojo Mėnulio skritulio centrą, tuo momentu, kai jis yra orbitos mazgų linijoje (Mėnulio ir Žemės orbitų plokštumų susikirtimo linija) ir kartu perigėjuje ar apogėjuje. 

Objekto platuma Mėnulyje skaičiuojama į šiaurę (N) ir į pietus (S) nuo pusiaujo išilgai dienovidinio – nuo 0° iki 90°. Ilguma skaičiuojama į vakarus (W), ir į rytus (E) nuo pr. dienovidinio išilgai pusiaujo nuo 0° iki 180°. Mėnulio skritulyje šiaurė yra viršuje, pietūs – apačioje, vakarai – kairėje, rytai – dešinėje.
## Mėnulio objektai

Mėnulio jūros (lavos lygumos) paprastai mėnlapiuose žymimos lotyniškais pavadinimais. Mėnulio geriausiai žinomiems krateriams suteikti praeities mokslininkų ir filosofų vardai. 

Mėnlapių objektų pavadinimuose:

Žemiau pateikiamas Mėnulio matomosios pusės gerai iš Žemės matomų jūrų ir kraterių sąrašai.

## Šaltiniai
Kapelionas

**Kapelionas** ( – koplyčia) – Romos katalikų, unitų, anglikonų ar evangelikų bažnyčių dvasininkas, kuriam paskirta uždaros bendruomenės ar tam tikros tikinčiųjų grupės, neturinčios klebono, nuolatinė ganytojiška globa.

Kapelionai skiriami ligoninėms, kariniams daliniams (karo kapelionas), ugniagesių komandai, policijai, mokykloms, tolimojo plaukiojimo laivams (jūreivių ir keleivių), kalėjimams, emigrantų bendruomenėms, draugijoms ir kitkam. Kapelionas būna pavaldus vyskupui. Karo kapelionams paprastai suteikiamas ne žemesnis kaip kapitono laipsnis, vyriausiam kapelionui – majoro laipsnis. Kapeliono titulas taip pat gali būti suteikiamas vyskupo sekretoriui.

## Šaltiniai
Miunsterio universitetas

**Miunsterio universitetas** arba **Vestfalijos Vilhelmo universitetas** (, *Westfälische Wilhelms-Universität*) – vienas didžiausių Vokietijos universitetų, mokslo ir kultūros centrų. 37 226 studentai, 3300 dėstytojų, iš jų 565 profesoriai (2008 m.).

## Istorija
Įkurtas 1780 m. vietoj Miunsterio jėzuitų kolegijos (įkurta 1588 m.). Iš pradžių turėjo Filosofijos, Medicinos, Teologijos ir Teisės fakultetus. 1805–1843 m. Vestfalijos Prūsijos universitetas, 1843–1902 m. Prūsijos teologijos ir filosofijos akademija, 1902 m. atgavo universiteto statusą, 1907 m. pavadintas Vokietijos imperatoriaus Vilhelmo II vardu.

## Struktūra

* Ekonomikos mokslų institutas
* Evangelikų teologijos institutas
* Filosofijos institutas
* Katalikų teologijos institutas
* Matematikos ir gamtos mokslų institutas
* Medicinos institutas
* Teisės mokslų institutas
* Muzikos ir 2 doktorantūros mokyklos 
* Apie 40 mokslinių centrų ir tyrimo institutų (t. p. 1993 m. įkurtas Tarpdisciplininių Baltijos studijų institutas)
* Universitetinė klinika (7000 darbuotojų)
* Universitetinė biblioteka
* Archeologijos muziejus
* Geologijos ir paleontologijos muziejus
* Mineralogijos muziejus
* Biblijos muziejus
* Botanikos sodas. 

## Asmenybės
;Universitete dirbo:
Vihelmas Akermanas, Karlas Bartas, Erichas Hofmanas, Paulis Kirchhofas, Jozefas Aloizas Racingeris, 

;Universitete studijavo: 
Gustavas Heinemanas, Tomas de Mezjeras, Ulrikė Meinhof, Kurtas Šumacheris,

## Lietuviai
Po Antrojo pasaulinio karo universitete studijavo studentų iš Lietuvos, 1956–1959 m. dėstė Antanas Maceina. Atkūrus Lietuvos nepriklausomybę su Miunsterio universitetu bendradarbiauja su Vilniaus universitetas, Mykolo Romerio universitetas.

;Universitete studijavo: 
Vytautas Černius, Ona Galdikaitė, Pranas Jucaitis, Halina Kairiūkštytė-Jacinienė, Veronika Karvelienė, Janina Liustikaitė, Kazimieras Senkus.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Oficiali svetainė
Vulkanas (Italija)

**Vulkanas** (, ) – maža vulkaninė sala Tirėnų jūroje 25 km į šiaurę nuo Sicilijos salos. Sala užima 21 kvadratinio kilometro plotą, iškyla iki 501 m aukščio ir susideda iš kelių vulkaninių kraterių. Vienas iš šių kraterių priklauso vienam iš keturių ugnikalnių Italijoje (kiti trys – Vezuvijus, Etna ir Strombolis).

2011 m. saloje gyveno beveik 1000 gyventojų, kurių pagrindinės pajamos gaunamos iš turizmo. Vulkano saloje yra keli viešbučiai ir restoranai.

Kuomet žlugo Burbonų dinastija 1860 m. šiaurinę salos dalį nusipirko britas J. Stevensonas ir pastatė joje vilą. Savo dalyje jis augino vynuoges ir iš jų gamino vyną. Britas gyveno saloje iki paskutinio Vulkano ugnikalnio išsiveržimo 1888 m. Šis išsiveržimas truko dvejus metus ir J. Stevensonas pardavęs visą savo turtą vietiniams išvyko iš salos. Iki šiol ši vila dar stovi ir yra gerame stovyje.

Šis 1888–1890 m. išsiveržimas buvo paskutinis iki šiol.

Vulkano dujų nuotėkiams išmatuoti yra įrengtos specialios sistemos.

2021 m. lapkritį 150 salos gyventojų buvo evakuoti iš uosto dėl suaktyvėjusio kraterio bei išmetamų dujų pavojaus.

## Šaltiniai
Trazimenas

**Trazimenas** () – didžiausias Italijos ežeras į pietus nuo Po upės bei ketvirtas pagal dydį visoje šalyje, užimantis 128 kvadratinių km plotą. Nei viena didesnė upė neįteka ir neišteka iš šio ežero.

Ežere yra trys didelės salos, iš kurių viena yra apgyvendinta. Joje yra mažas žvejų kaimelis, atsiradęs XIV a., kuriame gyvena apie 30 gyventojų.

Trazimeno sala žinoma ir dėl savo didelio pilių skaičiaus, iš kurių kai kurios pastatytos dar XI a. Kadangi dabar ten žmonės nebegyvena, daugumoje iš jų liko tik griuvėsiai.
Kapelmeisteris

**Kapelmeisteris** ( 'kapela' + *Meister* 'meistras, mokytojas') – muzikos atlikėjų kolektyvo vadovas, XVI a. – XVIII a. – choro arba instrumentinės kapelos, XIX a. – simfoninio orkestro, operos teatro orkestro, choro dirigentas. 

## Istorija
Kapelmeisterio pareigybė atsirado XI a. Prancūzijos karaliaus rūmuose. Iki XVI a. juo būdavo ne muzikas, o aukštas dvasininkas, vadintas *karališkosios kapelos magistru* (), Popiežiaus rūmuose Avinjone – *kapelos magistru* (*Magister capellae*). Nuo XVI a. Vokietijoje *kapelmeisteriu* vadintas rūmų pasaulietinės muzikos atlikėjų kolektyvo vadovas. Kapelmeisteriais buvo Johanas Sebastianas Bachas, Rikardas Drigo, Ferencas Listas, Liudvigas Minkus ir kiti kompozitoriai.

XIX a. iširus karalių ir kunigaikščių kapeloms, nebeliko ir kapelmeisterio titulo. Nuo XX a. kapelmeisteriu kartais vadinamas karinio orkestro vadovas, Italijoje () ir Prancūzijoje () – bažnytinio muzikos kolektyvo vadovas. 

## Lietuvoje
Lietuvoje nuo XIV a. kunigaikščių, didikų rūmų, dvarų (vėliau ir mokyklų) kapelų (daugiausia instrumentinių), orkestrų kapelmeisteriai ilgą laiką buvo svetimšaliai, vėliau vietiniai muzikantai (Kristupas Klabonas, Antanas Milvydas). XIX a. pabaigoje – XX a. pradžioje Rietavo, Plungės, Rokiškio muzikos mokyklų orkestrų (kapelų) kapelmeiteriai ir pedagogai buvo J. Mašekas, P. Dovydavičius, Rudolfas Lymanas. Pirmieji profesionalai kapelmeisteriai Emerikas Gailevičius, Juozas Gudavičius baigė kapelmeisterių klasę Varšuvos muzikos institute. 

Nuo 1934 m. Kauno konservatorijoje veikė karo kapelmeisterių klasė (vedėjas E. Gailevičius), ją baigė Povilas Bekeris, Juozas Gaudrimas, mokėsi Klemensas Griauzdė. Vilniaus konservatorijos Pučiamųjų instrumentų katedroje 1945–1949 m. veikė karinio orkestro dirigavimo klasė (vedėjas J. Gaudrimas). Žymesni Lietuvos Respublikos karinių orkestrų kapelmeisteriai: Petras Armonas, Bronius Jonušas, Justinas Jonušas, Pranas Narušis, Stasys Navickas ir kiti. Kapelmeisterius nuo 1990 m. rengia Lietuvos muzikos ir teatro akademija. 

## Šaltiniai
Vakarų Kazachstano sritis

**Vakarų Kazachstano sritis** () – sritis šiaurės vakarų Kazachstane. Iš šiaurės ir vakarų ribojasi su Rusija, iš pietų – su Atyrau sritimi, ir rytų – su Aktiobės sritimi. Administracinis centras – Oralas.

Vakarų Kazachstano sritis tarybiniais metais vadinta **Uralsko sritimi**.

## Geografija
Sritis yra Pakaspijo žemumos šiaurinėje dalyje: būdingos lygumos su dideliais smėlynų masyvais ir įdubomis. Šiose neretai telkšo druskingi ežerai ar druskos lygumos. Šiaurinėje dalyje siekia Bendrojo Syrto pakraštį. Jame yra aukščiausia srities vieta – Ičkos kalva (259 m). Rytuose – Pauralės plynaukštės pakraštys.

Klimatas ryškiai žemyninis, su karšta ir sausa vasara, bei šalta ir nesnieginga žiema. Vidutinė liepos mėnesio temperatūra 24-26 °C, sausio mėnesio – nuo -11 iki -14 °C. Metinis kritulių kiekis nuo 300 mm šiaurėje iki 180 mm pietuose. Būdingi stiprūs vėjai: žiemą – buranai, vasarą – sausvėjai.

Upės priklauso nenuotakiam Kaspijos jūros baseinui. Pagrindinė upė – Uralas, su intakais Ileku, Utva, Kušumu. Vakaruose į nenuotakų Kamyšo-Samaros duburį teka Didysis Uzenis ir Mažasis Uzenis. Dauguma upių nevandeningos, didžiąją metų dalį sausos, susiskaidžiusios į ežerėlius ir tvenkinius. Srityje daug nenuotakių, druskingų ežerų: Šalkaras, Aralsoras, gėli ežerai yra Kamyšo-Samaros, Itmurynkolio, Rybnyj Sakrylo.

Vakarų Kazachstano šiaurėje būdingos stepės, kurios pietuose pereina į pusdykumes. Upių slėniuose būdingos lankos, Syrte ir prie Uralo upės išlikę nedidelių miškelių (beržai, topoliai, ąžuolai, guobos). Pietvakariuose yra pušų, baltųjų akacijų giraičių.

## Gyventojai
Apie pusę srities gyventojų sudaro kazachai, 38 % – rusai, 6 % – ukrainiečiai, 2 % – totoriai. Sritis gyvenama retai (4,1 žm./km²), ypač pietuose; tankiau gyvenamas Uralo slėnis, šiauriniai rajonai (5-7 žm./km²).

Svarbiausios gyvenvietės:
* Oralas
* Aksajus
* Čiapajevas

## Šaltiniai
Nemėjos žaidynės

**Nemėjos žaidynės** – senovės graikų sportinės ir muzikinės varžybos Argolidės Nemėjos slėnyje (Peloponesas), šalia Dzeuso šventyklos.
Anot padavimo, Nemėjos žaidynes įsteigęs Adrastas (septyneto žygiui prieš Tėbus vadovavęs herojus), arba Heraklis. Žinoma, kad žaidynės rengtos nuo 573 m. pr. m. e. Vykdavo kartą per dvejus metus, per birželio jaunatį. Iš pradžių Nemėjos žaidynės buvo organizuojamos Kleono, nuo 460 m. pr. m. e. – Argo miesto gyventojų.

Nugalėtojai būdavo apdovanojami alyvmedžių arba salierų vainikais.

Žaidynes nustota rengti, IV a. pabaigoje įsigalėjus krikščionybei.

## Šaltiniai
Neurodermitas

**Neurodermitas** (*neuron* ir  – oda) – lėtinė odos liga. Jos atsiradimas siejamas su organizmo intoksikacija per lėtinės infekcijos židinius, virškinimo organų sutrikimais.

Ribotasis neurodermitas pažeidžia sąnarių sulenkimų, kaklo, veido odą, šlaunų vidinius paviršius, vietas apie lytinius organus ir išangę. Difuzinis neurodermitas pažeidžia beveik visą odą. Pažeistas vietas labai niežti, jos išberiamos plokščiais mazgeliais. Oda sustorėja, pleiskanoja, atsiranda delno dydžio apskritų rausvų židinių.

Liga gydoma B grupės vitaminais, dieta, sieros ir deguto tepalais su steroidiniais hormonais; gerai veikia gydymas kurorte.

## Šaltiniai
Gvinėjos administracinis suskirstymas

Gvinėja yra suskirstyta į 8 regionus, iš kurių kiekvienas suskirstytas į prefektūras (iš viso yra 34 prefektūros):
* Bokė (*Boké*):
** Bofos prefektūra (*Boffa*)
** Bokės prefektūra (*Boké*)
** Frijos prefektūra (*Fria*)
** Gavalio prefektūra (*Gaoual*)
** Kundaros prefektūra (*Koundara*)
* Konakris (*Conakry*):
** Konakrio prefektūra (*Conakry*)
* Farana (*Faranah*):
** Faranos prefektūra (*Faranah*)
** Dabolos prefektūra (*Dabola*)
** Dingirajos prefektūra (*Dinguiraye*)
** Kisidugu prefektūra (*Kissidougou*)
* Kankanas (*Kankan*):
** Kankano prefektūra (*Kankan*)
** Keruanės prefektūra (*Kérouané*)
** Kurusos prefektūra (*Kouroussa*)
** Mandijanos prefektūra (*Mandiana*)
** Sigvirio prefektūra (*Siguiri*)
* Kindija (*Kindia*):
** Kojos prefektūra (*Coyah*)
** Dubrekos prefektūra (*Dubréka*)
** Forekarijos prefektūra (*Forécariah*)
** Kindijos prefektūra (*Kindia*)
** Telimelės prefektūra (*Télimélé*)
* Labė (*Labé*):
** Kaubijos prefektūra (*Koubia*)
** Labės prefektūra (*Labé*)
** Lelumos prefektūra (*Lélouma*)
** Malio prefektūra (*Mali*)
** Taugės prefektūra (*Tougué*)
* Mamu (*Mamou*):
** Dalabos prefektūra (*Dalaba*)
** Mamu prefektūra (*Mamou*)
** Pitos prefektūra (*Pita*)
* Nzerekorė (*Nzérékoré*):
** Beilos prefektūra (*Beyla*)
** Gekedu prefektūra (*Guéckédou*)
** Lolos prefektūra (*Lola*)
** Macentos prefektūra (*Macenta*)
** Nzerekorės prefektūra (*Nzérékoré*)
** Jomu prefektūra (*Yomou*)

## Nuorodos
* Guinea: Administrative Division (Citypopulation.de)
* Prefectures of Guinea (Statoids.com)
Neurofibroma

**Neurofibroma** (*neuron* ir  – skaidula) – nepiktybinis periferinių nervų auglys.

Neurofibroma auga lėtai, paprastai iš sėdmenų ar tarpšonkaulinių nervų dangalų mezenchiminių ląstelių. Būna pavienė ir dauginė. Pastaroji vadinama neurofibromatoze, arba Reklinghauzeno liga. Pasitaiko, kad neurofibroma virsta piktybiniu augliu.

Gydoma operacija.

## Šaltiniai
Neuroleptikai

**Neuroleptikai** – psichotropinių vaistų grupė.

Veikia centrinę nervų sistemą, silpnina jos reakciją į išorinius dirgiklius, slopina psichomotorinį jaudinimą, šalina psichinės veiklos sutrikimus, tokius kaip baimės jausmas, kliedėjimas, haliucinacijos, agresyvumas. Manoma, jog didžioji dalis neuroleptikų laikinai užblokuoja smegenų kamieno retikulinės formacijos ir kai kurių hipotaliamo branduolių adrenoreceptorius, taip pat atitinkamų smegenų struktūrų dopaminerginius receptorius. Dėl šių psichotropinių vaistų poveikio pakinta noradrenalino ir dopamino biosintezė, jų kaupimasis atitinkamose smegenų struktūrose.

Neuroleptikams priklauso fonetiazino (pvz., aminazinas) ir butirofenono (pvz., rezerpinas) dariniai. Šie vaistai vartojami schizofrenijai ir kitoms psichikos ligoms gydyti.

Vaistus ilgiau vartojant, atsiranda ekstrapiramidinių sutrikimų, panašių į Parkinsono ligą (pakinta raumenų tonusas, dreba galūnės).

## Šaltiniai
For Your Entertainment (daina)

**„For Your Entertainment“** – amerikiečių dainininko Adamo Lamberto pirmasis singlas iš debiutinio albumo „For Your Entertainment“, išleistas 2009 m.

Dainą parašė Claude Kelly ir Dr. Luke, kuris anksčiau bendradarbiavo su tokiais artistais kaip Britney Spears, Katy Perry, Avril Lavigne, Flo Rida ir Kelly Clarkson.

## Gyvi pasirodymai
Daina „For Your Entertainment“ pirmą kartą gyvai buvo atlikta 2009 m. lapkričio 22 d. Amerikos muzikos apdovanojimuose. Sadomazochistinis pripildytas seksualumo pasirodymas sukėlė diskusijų, o šou transliavusi ABC sulaukė daugiau kaip 1 500 nusiskundimų.

2009 m. lapkričio 24 d. buvo paskelbta, kad numatytas Lamberto pasirodymas laidoje „Good Morning America“ yra atšaukiamas.
Tuomet CBS nusprendė pakviesti Lambertą pasirodyti laidoje „The Early Show“.

## Pozicijos

## Šaltiniai
Faranos regionas

**Farana** – regionas vidurio Gvinėjoje. Ribojasi su Mamu, Labės, Kankano ir Nzerekorė regionais bei Maliu ir Siera Leone. Šio regiono sostinė yra Farana.

## Prefektūros

Faranos regiono prefektūros:
* Dabolos prefektūra
* Dingirae prefektūra
* Faranos prefektūra
* Kisidugu prefektūra
Snietala

**Snietala** – upė Lietuvoje, Jurbarko rajono rytuose; Mituvos kairysis intakas. Prasideda 8 km į šiaurės vakarus nuo Seredžiaus, Spruktų apylinkėse, Burbinės miško pakraštyje. Teka į vakarus daugiausia pamiškėmis. Įteka į Mituvą 64 km nuo jos žiočių, ties Stakių gyvenviete.

Žemupyje (ties Stakiais) patvenkta. Vidutinis nuolydis – 89 cm/km.

Prie upės įsikūrę kaimai: Spruktai, Bereiviškiai, Pasnietalys, Birbilai, Naujininkai, Čerbai, Stakiai.

## Intakai
* Kairieji: Agliuona – 6,9 km, Kirmeliškė – 3,1 km.
* Dešinieji: Snietalaitė – 2,2 km, Varlupė – 2,3 km, Juodpjautis – 3,4 km.

## Etimologija
Upėvardžio šaknies *snit-/sniet-* kilmė neaiški. Ją bandoma sieti su , reiškiančia „tekėti, drėgmė“ (plg.  „maudosi“  „skalauja“,  „plaukiu“, sen.  „plaukimas“, vid.  „srovė, srautas“,  iš **sn-* „plaukiu“,  „žemas, skystas, takus“).

## Šaltiniai
Mentelė

**Mentelė** – dailininko (tapytojo, grafiko, skulptoriaus) įrankis. Tai metalinė plokštelė, pritvirtinta prie medinės arba plastikinės rankenos.

Jos yra įvairaus pločio, ilgio ir formos. Peilio formos (mastichinas) skirtas pigmentams įtrinti, dažams maišyti, gruntuoti, kartais tapyti. Kastuvėlio formos (špachtelis) dažniausiai būna plačiu buku galu, naudojama gruntuoti, t. y. paviršiui modeliuoti, faktūrai lyginti.

Enkaustikos tapyboje ir restauracijoje naudojamos eletrinės nelanksčios mentelės.

## Šaltiniai
Kentas

**Kentas** () – grafystė Anglijos pietryčiuose, prie Lamanšo sąsiaurio. Plotas 3543 km², 1 647 100 gyventojų 2007 m.). –UKJ4. Centras Maidstounas.

## Istorija

Apie 200 m. apgyventas išeivių iš žemyno. 43 m. e. Kentą prisijungė Romos imperija. V a. pradžioje nukariavo jutai ir saksai, tapo viena iš septynių Britanijos anglosaksų karalysčių. Šv. Augustinas 597 m. apkrikštijo Kento karalių Etelbertą ir įkūrė Kenterberio vienuolyną, kuris tapo krikščionių Bažnyčios centru Anglijoje. 1170 m. Kenterberio katedroje nužudytas arkivyskupas Tomas Beketas, ši vieta tapo piligrimų traukos centru. 1381 m. Kente kilo pirmasis Anglijoje Vato Tailerio vadovaujamų valstiečių sukilimas. Dėl strateginės padėties pakrantėje buvo statoma daug gynybinių užtvarų, nuo 1278 m. grafystėje buvo 4 iš 5 Anglijos uostų (Doveris, Haitas, Romnis, Sendvičas), kur bazavosi karališkasis laivynas. Per Antrąjį pasaulinį karą Vokietijos kariuomenei puolant vakarų fronte, 1940 m. gegužės mėn. iš uostų išplaukę tūkstančiai nedidelių upių ir pakrantės laivų evakavo Sąjungininkų kariuomenę (Dunkerko operacija).

## Ekonomika
Auginamos obelys, vyšnios, paplitusi avininkystė. Nusausintos Romnio pelkės laikomos vienomis geriausių pasaulyje ganyklų. Popieriaus gamyba (Darentas, Medvėjus), naftos perdirbimas (Graino sala).

## Administracinis padalijimas

Grafystė renka savo parlamentą, kurį sudaro 17 atstovų. Grafystė politiškai padalyta į dvi dalis, kurioms vadovauja atskiros Kento grafystės taryba (*Kent County Council*) ir Medvėjaus taryba (*Medway Council*). Kiekvienas iš 13 rajonų renka savo tarybas.
;Didžiausi miestai:
* Kenterberis
* Meidstounas
* Dartfordas
* Doveris
* Ročesteris
* Čatemas
* Sendvičas
* Ramsgeitas
* Margeitas
* Greivsendas
* Tonbridžas
* Tanbridžo Velsas

## Šaltiniai
Neurolimfomatozė

**Neurolimfomatozė** – lėtinė infekcinė paukščių liga, kuria dažniau serga vištos, rečiau – kalakutai, fazanai ir antys. Neurolimfomatozę sukelia virusai.

Dažniausiai užsikrečiama per orą (įkvėpus sukėlėjų), taip pat per užkrėstus kiaušinius, pašarus, išmatas. Pažeidžiami sergančių paukščių periferiniai nervai, akys, vidaus organai (visceralinė forma), neretai paralyžiuojamos kojos ir sparnai.

Liga nepagydoma. Kaip profilaktinė priemonė vartojama specifinė vakcina.

## Šaltiniai
Karoliai

**Karoliai** – vėrinys, papuošalas, dėvimas ant kaklo ar krūtinės. Gaminami iš kaulo, gintaro, emalio, metalo, stiklo, perlų, koralų. 

## Istorija
Ankstyviausi žinomi gintaro, emalio ir stiklo karoliai. Baltų kraštuose pavienių gintaro karolių būta neolite (3 tūkstantmetis pr. m. e.), manoma, jie nešioti kaip amuletai, juos nešiojo ir vyrai. Karoliai nešioti prikabinti prie drabužių, kalavijo, ieties, žirgo aprangos. Emalio ir stiklo karoliai atsirado I a. – II a. m. e., I a. – IV a. plito stiklo karoliai, apvalūs, rantyti ir kampuoti. Labiausiai buvo paplitę vienspalviai, dažniausiai tamsiai mėlyni, rečiau – žydri, geltoni, raudoni, violetiniai, stiklo karoliai. IX a. – XIII a. būta auksuotų ir sidabruotų karolių. Manoma, juos nešiojo turtingoji visuomenės dalis. 

## Lietuvoje
Lietuvos teritorijoje neolito laikotarpiu nešioti vamzdeliniai ir rutuliniai gintaro karoliai (Šventoji, Juodkrantė). II a. – III a. m. e. atsirado žalvario ir emalio, II a. – IV a. – įvairiaspalvių stiklo karolių, įvežtų iš Senovės Romos provincijų. Nuo V a. plito vietinės gamybos gintarinių karolių ir žalvarinių įvijų vėriniai (Kurmaičių kapinynas ir Lazdininkų kapinynas). V a. – VII a. nešioti stiklo ir gintaro karolių bei žalvarinių įvijų apvarai. VIII a. – XIII a. puoštasi pavieniais karoliais ir jų vėriniais. 

Karoliais puošta ir galvos danga, iš smulkių karoliukų daryti apgalviai – dažniausiai 5 eilės stiklo karoliukų, suvertų ant plonų žalvario vielučių. Rytų Lietuvoje gaminti tuščiaviduriai iš žalvarinės įvijos susukti dvigubo kūgio formos karoliukai. Karoliukais buvo puošiamos kepurėlės, juostų kutai, nuometų ir drabužių pakraščiai. IX a. – XIV a. buvo paplitę stikliniai sidabruoti ir auksuoti karoliai iš Rusios miestų, sraigių kriauklelių – iš Indijos. XIII a. – XIV a. pradėta gaminti ir sidabrinius karolius (Kretingos lobis, Stakliškių lobis). 

Labiausiai karoliai buvo paplitę prie tranzitinių prekybos kelių – Baltijos pajūryje, palei Miniją, Jūrą, Nevėžį, Nemuną. VIII a. – X a. į Lietuvą pateko karolių iš Artimųjų Rytų, XI a. – XIII a. – iš Rusios miestų (Naugardas, Smolenskas, Polockas, Kijevas). 

Viduramžiais didikės puošėsi perlų, koralų, brangiųjų metalų, valstietės – stiklo ir gintaro karoliais. XIX a. – XX a. nešioti gintariniai, metaliniai, stiklo, koralų karoliai, kai kada kelios eilės, pynės, karolių apykaklės. Karolius iš gintaro, medžio, metalo, keramikos kuria liaudies meistrai ir dailininkai, iš brangiųjų metalų – juvelyrai, jų įvežama iš kitų šalių. 

Karolių radiniai: Eigulių piliakalnis, Gaiteinių kapinynas, Jaknico kapinynas, Kaimkalnių kapinynas, Kairėnėlių kapinynas, Kalniškių kapinynas, Kampiškiemių kapinynas, Žardės piliakalnis.

## Šaltiniai
Fiodoras Šaliapinas

**Fiodoras Šaliapinas** (, 1873 m. vasario 13 d. Kazanėje – 1938 m. balandžio 12 d. Paryžiuje) – vienas garsiausių rusų operos dainininkų, bosas.

## Biografija
Fiodoras Šaliapinas gimė 1873 m. rusų valstiečių šeimoje. Vaikystėje jis dainavo cerkvės chore. F. Šaliapinas solinę karjerą pradėjo 1890 m. kovo mėn. Kazanėje, Zareckio vaidmeniu operoje Eugenijus Oneginas. Vėliau dirbo Ufoje, Tiflise. Geriausius vaidmenis atliko Maskvos Didžiajame bei Sankt-Peterburgo Marijos teatruose. Daug gastroliavo užsienyje.

1918 m. buvo paskirtas Marijos teatro meno vadovu, gavo Respublikos liaudies artisto vardą.

1921 m. išvykęs gastrolių į JAV, iš jų į Tarybų Rusiją negrįžo. 1927 m. rugpjūčio mėn. Rusijos liaudies komisarų tarybos nutarimu „už tai, kad nenori tarnauti tai liaudžiai, kurios artisto vardas jam suteiktas“, F. Šaliapinui buvo atimtas Liaudies artisto vardas ir uždrausta grįžti į TSRS.

1937 m. pavasarį jam diagnozuota leukozė. Miręs buvo palaidotas Paryžiuje, o 1984 m. perlaidotas Maskvoje, Novodevičės kapinėse. 1927 m. nutarimas dėl Liaudies artisto vardo atėmimo buvo atšauktas tik 1991 m. birželio mėn.

## Kūrybos vertinimas
Išlikę dainininko gramofoniniai įrašai gana prastos kokybės, todėl spręsti apie F. Šaliapino kūrybą galima tik jo amžininkų prisiminimų. Balsas – aukštas bosas, bosas-baritonas, šviesaus tembro. Amžininkai mini puikią dikciją, gerai sklindantį balsą, girdimą net pačiose tolimiausiose salės vietose. F. Šaliapinas tapo populiarus ne tik dėl balso, bet ir dėl aktorinių gabumų, puikios sceninės išvaizdos – buvo aukštas, gražaus stoto, ryškių demoniškų veido bruožų, skvarbaus žvilgsnio. Balsas nebuvo ypatingai stiprus, tačiau išdainuodavo kiekvieną natą ir rasdavo tikslias ir nuoširdžias kiekvieno dainos žodžio intonacijas.

## Papildoma informacija
Garsusis Lietuvos tenoras Kipras Petrauskas bičiuliavosi su F. Šaliapinu. 1934 m. jų draugystės ryšių dėka F. Šaliapinas gastroliavo Kaune, dainavo Mefistofelį Š. Guno operoje „Faustas", bei dalyvavo Klaipėdos operos atidaryme.

## Nuorodos

* F. Šaliapinas ir K. Petrauskas