open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Pakutuvėnų šv. Antano Paduviečio bažnyčia

**Pakutuvėnų šv. Antano Paduviečio bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Pakutuvėnų kaime, 10 km į vakarus nuo Plungės, kairiajame Minijos krante. Turi klasicistinių bruožų.

Bažnyčią prižiūri broliai pranciškonai, nuo 1995 m. čia veikia reabilitacinė žmonių, turinčių priklausomybių, bendruomenė.

## Istorija

Plungės klebonas Povilas Pukys ir Pakutuvėnų bei aplinkinių kaimų gyventojai savo lėšomis 1941–1943 m. pastatė dabartinę Pakutuvėnų bažnyčią. Ją 1943 m. rugsėjį ją konsekravo vyskupas Vincentas Borisevičius. Statybos metu pamaldos vyko Pakutuvėnų kapinių koplyčioje.

## Architektūra

Bažnyčia turi klasicistinių bruožų, stačiakampio plano (22×12 m), su bokštu ir bokšteliu. Buvę rengti 3 altoriai. Po rekonstrukcijos paliktas vienas altorius, išardyta supuvusi šventoriaus tvora.

## Galerija

Pakutuvenu baznycia.JPG|Interjeras
Pakutuvėnų bažnyčia.JPG|Iki remonto
Pakutuvėnai, bažnyčia.JPG|2018 m. kovą
Pakutuvėnų bažnyčia-1.JPG|Renovuota bažnyčia


## Šaltiniai
* 

## Nuorodos

* 
* Vyskupijos informacija
* Pakutuvėnų brolija
* Pakutuvėnų kaimo istorija
Palangos Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų bažnyčia

**Palangos Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Palangoje, miesto centre prie Rąžės upelio. Kultūros paveldo objektas Nr. 1294.

## Istorija

1540 m. karalienė Bona Sforca įsakė seniūnijos valstiečiams visokeriopai remti Palangos bažnyčią. 1579 m. minimas Palangos klebonas. 1590 m. bažnyčiai dovanotas Paliepgirių kaimas (patvirtinta 1597 m.). Iki 1597 m. pastatyta bažnyčia (vietoje protestantų atimtos), 1613 m. įkurta parapija, 1640 m. – altarija.

1767 m. pastatyta nauja medinė bažnyčia. 1804–1862 m. veikė parapinė mokykla. 1871 m. į Palangą grįžo kunigas Vladislovas Duseika, 1863 m. už ryšius su sukilėliais buvo ištremtas (mirė 1890 m. Palangoje).

1898–1907 m. pastatyta dabartinė mūrinė bažnyčia (Karlo Eduardo Strandmano projektas). Trečdalį statybos išlaidų sumokėjo grafas Tiškevičius, kitas – parapijiečiai, vadovaujami klebono Juozapo Šniukštos. Ilgametis Palangos klebonas Jonas Ilskis (1907–1985) po Antrojo pasaulinio karo suimtas ir ištremtas, į Lietuvą grįžo 1956 m.

2018 m. lankymui atvertas bažnyčios bokštas – 21 m aukštyje įrengta apžvalgos aikštelė.

## Architektūra

Bažnyčia neogotikinė, kryžminio plano, vienabokštė. Šventoriaus tvora akmenų ir plytų mūro. Šventoriuje palaidotas Palangos klebonas monsinjoras Bronius Barauskas (1908–1985), vyskupijos tribunolo narys, Palangos klebonas ir dekanas Juozapas Miklovas (1919–1991), visuomenės veikėjas, kunigas Kazimieras Prapuolenis (1858–1933).

## Galerija

Church of Saint Marie Interior 1, Palanga, Lithuania - Diliff.jpg|Vidus, žvelgiant į centrinį altorių
Church of Saint Marie Interior 3, Palanga, Lithuania - Diliff.jpg|Vidus, žvelgiant į vargonus
Palanga , vargonai.JPG|miniatiūra|Vargonai. Už jų – laiptai į bokšto apžvalgos aikštelę


## Literatūra
* Palanga. Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų bažnyčia: bažnyčios istorijos, architektūros, meno kūrinių, archyvo tyrimai (sud. Danutė Mukienė). – Vilnius: Regionų kultūrinių iniciatyvų centras, 2007. – 184 p.: iliustr. – ISBN 978-9955-9730-5-8
* Palanga: Palangos Švenčiausiosios Mergelės Marijos Ėmimo į dangų bažnyčia šimtmečio išvakarėse: fotoalbumas (sud. Adas Sendrauskas). – Klaipėda: Druka, 2007. – 72 p.: iliustr. – ISBN 978-9955-735-17-5
* Palangos Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų bažnyčios didžiojo altoriaus paveikslas „Švč. Mergelė Marija su vaikeliu“: tyrimai, restauravimas (sud. Regimanta Stankevičienė). – Vilnius: Lietuvos dailės muziejus, 2008. – 40 p. – ISBN 978-9986-669-79-1
* 

## Šaltiniai

## Nuorodos

* 
* Vyskupijos informacija
Palėvenėlės Švč. Mergelės Marijos bažnyčia

**Palėvenėlės Švč. Mergelės Marijos bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Palėvenėlės kaime, dešiniajame Lėvens krante, prie kelio į Alizavą. Kultūros paveldo objektas Nr. 23623. Klasicistinė, su baroko elementais. Parapija vadinama Palėvenėlės Švč. Mergelės Marijos Nekalto Prasidėjimo parapija.

## Istorija

1769 m. pastatyta medinė koplyčia. Jai sudegus, dvaro savininkas Kazimieras Moigis 1803 m. pastatė mūrinę bažnyčią. 1851 m. pradėtos rašyti metrikų knygos. 1864–1904 m. Palėvenėlėje kunigavo Domininkas Šafronas, 1917–1920 m. – teologijos ir filosofijos mokslų daktaras Simonas Šultė (abu palaidoti šventoriuje).

1910 m. bažnyčia suremontuota, primūryta zakristija. Per Pirmąjį pasaulinį karą apdaužyta. Po karo suremontuota, pristatyta zakristija. Iki 1926 m. Palėvenėlė buvo Kupiškio parapijos filija.

1923–1926 m. filialistas Stanislovas Baltrimas atnaujino bažnyčią, perdengė stogą, baigė statyti ūkinius trobesius, išrūpino Palėvenėlei parapijos teises. Pirmasis klebonas Antanas Pauliukonis 1926–1929 m. išdažė bažnyčią, perdengė varpinę. Klebonas Kazimieras Pukenis 1932–1935 m. įsigijo bažnytinio inventoriaus, išmūrijo tvartą, klojimą. 1941–1947 m. klebonavo Bronius Jareckas. Jis atstatė per karą nuverstus bokštelius, 3 altorius, apdengė klebonijos stogą.

2023 m. įtraukta į Kupiškio rajono lankytinų vietų sąrašą.

## Architektūra

Bažnyčia klasicistinė, su baroko elementais, halinė (18,8 × 10,3 m), vienanavė, su 2 bokšteliais. Įrengti 3 altoriai. Šventorius apjuostas akmens mūro tvora. Priešais pagrindinį bažnyčios fasadą – iš plytų pastatyti santūrių formų varpinė-vartai (pastatyti 1803 m.), baltai tinkuoti ir įjungti į šventoriaus tvorą. Keturšlaitį stogą remia keturkampiai stulpai. Pagrindinio fasado stulpai sujungti segmentine arka. Pastogėje – klasicistinis kelių traukų karnizas.

## Paminklo apsauga

1992 m. Palėvenėlės Švč. Mergelės Marijos bažnyčios statinių kompleksas įrašyta į Kultūros vertybių registrą (u. k. 1490 ). Kompleksą sudaro:
* Palėvenėlės Švč. Mergelės Marijos bažnyčios statinių komplekso Švč. Mergelės Marijos bažnyčia (u. k. 23623 ) ;
* Palėvenėlės Švč. Mergelės Marijos bažnyčios statinių komplekso vartai-varpinė (u. k. 23624 )

2005 m. kompleksas pripažintas valstybės saugoma kultūros vertybe,

## Galerija

Palėvenėlės bažnyčia.JPG
Palėvenėlė 2018.jpg|Palėvenėlės bažnyčia
Palėvenėlė 2018.1..jpg|Palėvenėlės bažnyčios varpinė
Palėvenėlės 2018.2..jpg|Palėvenėlės bažnyčia minint Lietuvos atkūrimo šimtmetį 2018 m.


## Literatūra
* Kupiškio, Palėvenės ir Palėvenėlės bažnyčių varpai ir skambinimas jais

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Vyskupijos informacija
* Parapijos svetainė 
* Palėvenėlės Švč. Mergelės Marijos bažnyčia
* Palėvenėlės Švč. Mergelės Marijos bažnyčios panoraminių fotografijų katalogas
Paliepių Šv. Kryžiaus bažnyčia

**Paliepių Šv. Kryžiaus bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Paliepių kaime, 11 km į šiaurės rytus nuo Ariogalos. Liaudies architektūros formų. Bažnyčios šventorius ribojasi su kaimo kapinėmis. Šalia stovi Paliepių kapinių koplyčia, parapijos teritorijoje dar yra Lepšiškės koplyčia.

## Istorija

Paliepiuose 1754 m. pastatyta medinė kapų koplyčia. Apie 1840 m. ji padidinta, paskirtas kunigas, tapo Betygalos parapijos filija. XIX a. buvo parapinė mokykla, prieglauda. 1908–1914 m. veikė Lietuvių katalikų blaivybės draugijos skyrius.

## Architektūra

Bažnyčia liaudies architektūros formų, stačiakampio plano, vienanavė, su virš kraigo iškilusiu bokšteliu. Aukštą frontoną vainikuojantis aštuoniasienis bokštelis padalytas dviem karnizais, uždengtas varpo formos šalmu ir barokine trijų tarpsnių baze ažūriniam kryžiui. Priekinio fasado duris dengia žemas prieangis su 4 kolonų portiku. 

Orderinis 4 kolonų didysis altorius išsiskiria reljefiškai papuoštu antablemento frizu ir frontonėlio voliutomis. Įrengti panašūs šoniniai altoriai.

Į šventorių veda geležiniai vartai su ažūrine arka tarp mūrinių stulpų. Mūrinė tvora iš dalies atskiria šventorių nuo kapinių, bet prie bažnyčios yra įsiterpusių keliolika eilinių parapijiečių kapaviečių. Šventoriuje stovi medinė 3 aukštų varpinė. Jos barokinis šalmas panašus į bažnyčios bokšto šalmą. Joje pakabintas Antano Zvolinskio dirbtuvėse 1852 m. nulietas varpas.

## Galerija

Paliepiai, bažnyčia Ariogalos sen.JPG|Bažnyčia su varpine, 2013 m.
Paliepiai, bažnyčia ir varpinė.JPG|Bažnyčia po perdažymo, 2018 m.
Paliepiai. Bažnyčia.JPG|Bažnyčios apsidė
Paliepiai, varpinė.JPG |Trijų tarpsnių varpinė
Paliepiai, bažnyčios interjeras.JPG|Interjeras
Paliepių bažnyčia, vargonai.JPG|Vargonai
Paliepių bažnyčia, grindys.JPG|Grindų danga
Paliepių bažnyčia, pakyla karstui.JPG|Iškylantis iš grindų katafelis (pakyla karstui)


## Šaltiniai

* 

## Nuorodos

* Arkivyskupijos informacija
Pakražančio Apreiškimo Švč. Mergelei Marijai bažnyčia

**Pakražančio Švč. Mergelės Marijos bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Pakražančio kaime, prie magistralinio kelio , dešiniajame Kražantės krante.

## Istorija

Pakražančio dvaro savininkai Bonaventūras ir Marijona Kiaunarskiai 1764 m. pastatė medinę bažnyčią. 1879 m. sudegė.

Rusijos Vidaus reikalų ministerija 1880 m. leido statyti naują akmenų mūro. 1891 m. žaibas uždegė bažnyčią, ji 1894 m. suremontuota. 1921 m. įkurta parapija.

## Architektūra

Bažnyčia stačiakampio plano, vienabokštė, su pristatytomis zakristijomis. Joje įrengti 3 altoriai. Šventoriaus tvora medinių statinių. Jame yra kapinės.

## Galerija

Pakrazancio_Svc_Mergeles_Marijos_baznycia_2013_08-19_priekis.jpg
Pakrazancio_Svc_Mergeles_Marijos_baznycia_2013_08-19_wide.jpg


## Šaltiniai
* 

## Nuorodos
* Vyskupijos informacija
Pakruojo šv. Jono Krikštytojo bažnyčia

**Pakruojo šv. Jono Krikštytojo bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Pakruojyje, dešiniajame Kruojos krante. Istoristinė, turi neoromaninės architektūros bruožų. Parapijoje stovi Pakruojo kapinių koplyčia.

## Istorija

Pirmoji bažnyčia pastatyta 1613 ar 1630 m. Pakruojo dvaro savininkas Jonas Zabiela 1750 m. atstatė sudegusią medinę bažnyčią, ji buvo kryžminio plano, su 2 koplyčiomis, turėjo 6 altorius. Iš savo dvaro J. Zabiela bažnyčiai paskyrė 3000 lenkiškų auksinų. XIX a. veikė parapinė mokykla.

1873 m. prašyta leisti statyti naują bažnyčią, bet leista tik 1885 m. Klebono St. Tomkevičiaus rūpesčiu 1887 m. pastatyta dabartinė mūrinė bažnyčia. Dvaro savininkai Ropai davė statybinės medžiagos. 1890 m. bažnyčią konsekravo vyskupas Mečislovas Paliulionis.

Vargonus XX a. pradžioje (iki 1904 m.) pastatė Kauno vargonų meistras Jonas Garalevičius. Apie tai liudija instrumento griežykloje esanti firminė porcelianinė emblema su įrašu „*Jan Garalewicz / Kowno*“. 1908 m. įsteigti „Saulės" draugijos skyrius ir Lietuvių katalikų blaivybės draugijos skyrius. Per 1922 m. žemės reformą bažnyčiai skirta 8 ha žemės.

Pakruojyje 1933–1950 m. klebonavo rašytojas Mikalojus Šeižys-Dagilėlis (1874–1950; palaidotas šventoriuje). 1934 m. jis suremontavo ir išdažė bažnyčią, 1947 m. parašė Pakruojo parapijos istorinę apybraižą.

## Architektūra

Bažnyčia istoristinė, turi neoromaninės architektūros bruožų, kryžminio plano, dvibokštė, su trisiene apside. Vidus 3 navų, yra 3 neobarokiniai, mediniai altoriai. Šventoriaus tvora mūrinių stulpų ir geležinių grotelių. Bažnyčios bokštai išsikišę, dviejų nevienodo dydžio tarpsnių. Priekinio fasado frontonas trikampis su apskritu langeliu. Portalas su mentėmis, trikampiu frontonu. Choro turėklas pjaustinėtų lentelių su ažūriniais rombais. Stulpus jungia pusapskritės arkos. 

Vargonai 14 registrų, prospektas neoromaninis. Ant aukšto, skydinio cokolio suglausti trys beveik vienodo dydžio bokšteliai. Vidurinis jų su trikampiu frontonu. Langeliai pusapskritės arkos formos, jų apačia dekoruota pusapskričių nišų eilėmis. Viršus su dantukais, trilapiais drožiniais.

## Galerija

Bažnyčia. Pakruojis.JPG|2019 m. balandį
Pakruojis, bažnyčia.JPG|Bažnyčios priekis
Bažnyčia 2. Pakruojis.JPG|Vaizdas iš Vytauto gatvės
Pakruojo bažnyčia, vargonai.JPG|Vargonų choras
Left nave altar of Pakruojis church.jpg|Kairiosios navos altorius
Right nave altar of Pakruojis church.jpg|Dešiniosios navos altorius
Main altar of Pakruojis church.jpg|Pagrindinis bažnyčios altorius
Pakruojis. M. Šeižys-Dagilėlis.JPG|Kun. M. Šeižio-Dagilėlio antkapis  
Pakruojis. J. Rožanskas.JPG|Kun. J. Rožansko antkapis


## Šaltiniai

* 

## Nuorodos

* Vyskupijos informacija
* Bažnyčios vargonai
* Pakruojo šv. Jono Krikštytojo bažnyčia
* Šiaurės Lietuvos kultūros paveldas. Pakruojo bažnyčia
Palomenės šv. arkangelo Mykolo bažnyčia

**Palomenės šv. arkangelo Mykolo bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Palomenės kaime, dešiniajame Lomenos krante, 8 km į šiaurę nuo Kaišiadorių. Kultūros paveldo objektas Nr. 47612.

## Istorija

Pirmąją koplyčią Palomenės dvare virš laidojimo rūsio 1809 m. pastatė dvarininkas M. Zaleckis, fundavęs jos statybą. Koplyčioje 1840 m. įrengti 3 altoriai.

1864 m. uždarius Paparčių dominikonų vienuolyną, Palomenėje apsigyveno vienuolis kunigas Poliakovskis. 1877 m. valdžia leido joje laikyti 4 pamaldas per metus. Palomenė buvo Gegužinės bažnyčios filija. 1903 m. koplyčia gerokai remontuota. 1915 m. ji, atnaujinta ir išplėsta, tapo bažnyčia; įkurta parapija. 1916 m. klebonas Juozapas Stosiūnas įsteigė parapijos bibliotekėlę.

Tremtinys iš Vilniaus vyskupijos Jonas Tutinas (1897–), Palomenėje klebonavęs nuo 1937 m., 1941 m. birželio 22 d. raudonarmiečių sušaudytas kartu su bažnyčios tarnais.

## Architektūra

Bažnyčia medinė, klasicistinė, stačiakampio plano, su 4 kolonų portiku, bebokštė. Šventorių juosia nauja metalinė tvora. Jame stovi medinė varpinė.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Vyskupijos informacija
Palonų Dievo Apvaizdos bažnyčia

**Palonų Dievo Apvaizdos bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Palonų miestelyje, 4,5 km į šiaurės rytus nuo Baisogalos geležinkelio stoties, dešiniajame Palono (dešinysis Kiršino intakas) krante. Tituluojama Dievo Apvaizdos vardu.

## Istorija

Palonų koplyčia minima 1782 m. Jai 1788 m. dovanoti 25 margai žemės, tapo Baisogalos parapijos filija.

Kunigas Liudas Adomauskas (1880–1941) 1918–1919 m. buvo Palonų filialistas, jis čia su kitais suorganizavo bolševikų tarybas, 1921 m. atsisakė kunigystės. Į Palonus 1927 m. paskirtas kunigas Mykolas Ruseckas pats suprojektavo bažnyčią ir kleboniją. Iki 1935 m. pastatyta klebonija, 1939 m. – akmenų mūro bažnyčia.

## Architektūra

Bažnyčia stačiakampio plano, su apside, bebokštė. Šventoriuje stovi medinė varpinė, išlikę senų antkapinių kryžių.

## Galerija

Palonų bažnyčia.JPG|Šventoriuje yra senų antkapių
Palonų bažnyčia, fasadas.JPG|Fasadą puošia freska
Palonai, bažnyčia 2.JPG|Trys altoriai
Palonai, bažnyčia, balkonas.JPG|Vargonų choras


## Šaltiniai
* 

## Nuorodos

* Vyskupijos informacija
Paluknio šv. Jono Krikštytojo bažnyčia

**Paluknio šv. Jono Krikštytojo bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Paluknio kaime, 10 km į rytus nuo Rūdiškių, netoli  kelio. Pamaldos laikomos lenkų ir lietuvių kalbomis. Parapijoje veikia Gojaus koplyčia.

## Istorija

Paluknyje 1794 m. pastatyta koplyčia. Paluknio palivarko savininkas Jonas Volfgangas 1829 m. pastatė naują medinę koplyčią. Valdžiai leidus, Mykolas Sadovskis 1904 m. dovanojo Vilniaus vyskupijai šeimyninę Paluknio koplyčią, kitus pastatus ir 2 dešimtines žemės. Koplyčia 1906 m. suremontuota ir padidinta.

1921 m. įkurta parapija. 1926 m. pristatyti bokštai. 1941 m. birželio 25 d. bažnyčią sudegino vokiečių kariai, per gaisrą žuvo nuo 1915 m. klebonavęs Kazimieras Packevičius (1884–1941). 1943 m. pastatyta laikina bažnyčia. 1981 m. bažnyčia rekonstruota: pailginta, paplatinta, pastatytas bokštas.

## Architektūra

Bažnyčia stačiakampio plano, bazilikinė, vienabokštė, su prieangiu, bokšteliu. Vidus 3 navų, atskirtų stulpais, yra 3 altoriai.

## Galerija

01paluknio baznycia2010.jpg|Bažnyčios interjeras
02paluknio baznycia2010.jpg|Bažnyčios interjeras 
03paluknio baznycia2010.jpg|Paminklinis akmuo sudegusios bažnyčios vietoje. Antrame plane - senosios kapinės


## Šaltiniai

## Nuorodos
* Vyskupijos informacija
Paluobių Šv. Angelų Sargų bažnyčia

**Paluobių Šv. Angelų Sargų bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Paluobių kaime, 7 km į šiaurės rytus nuo Griškabūdžio, 1 km į šiaurę nuo Griškabūdžio–Zapyškio kelio. Liaudies architektūros formų.

## Istorija

1795 m. Griškabūdžio klebonas Paluobiuose pastatė koplyčią ir į ją retkarčiais atvažiuodavo pamaldų laikyti. Iki 1856 m. pastatyta laikina bažnyčia ir į Paluobius perkeltas Žemosios Panemunės parapijos centras. Bažnyčia netrukus sugriuvo.

1908 m. pastatyti klebonijos trobesiai, pradėta rūpintis steigti parapiją, įsigyta liturginių reikmenų, rūbų, nupirkti vargonai. 1913 m. įsikūrė „Žiburio“ draugijos skyrius. Kunigo Vinco Vizgirdos rūpesčiu 1915–1916 m. pastatyta dabartinė medinė bažnyčia.

1970–1989 m. čia klebonavęs Pranas Račiūnas (16 metų kalintas) išdažė bažnyčią, suremontavo kleboniją, svirne įrengė etnografinį muziejėlį.

## Architektūra

Bažnyčia liaudies architektūros formų, stačiakampio plano, vienabokštė, su šoniniais priestatais. Šventoriaus tvora medinė. Jame stovi dviaukštė medinė varpinė.

## Šaltiniai
* 

## Nuorodos
* Vyskupijos informacija
Palūšės šv. Juozapo bažnyčia

**Palūšės šv. Juozapo bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Palūšės kaime, 4 km į pietvakarius nuo Ignalinos, rytiniame Lūšių ežero krante. Liaudies architektūros formų. Kartu su aštuonkampe varpine (vienintelė tokia Lietuvoje) ir šventoriaus koplytėle yra architektūros paminklas (unik. objekto kodas ).

## Istorija

Palūšėje 1747–1757 m. pastatyta dabartinė medinė bažnyčia, ją fundavo kunigas Juozas Baziliauskas (J. Stockis-Bazilevskis) nuosavoje, iš tėvų paveldėtoje žemėje. Pasakojama, kad statybai tebuvo naudotas tik kirvis. 1771 m. bažnyčiai priklausė 3 kaimai ir 2 užežiai (1832 m. turėjo tik Pagavės kaimą). 1782 m. minima parapinė mokykla. 1815–1830 m. bažnyčia atnaujinta, 1841 m. apkalta lentomis. 1886–1894 m. išdažytas vidus, pastatytas didysis altorius. XIX a. vargonininkavo Kipro ir Miko Petrauskų tėvas Jonas Petrauskas.

Palūšėje 1911–1939 m. klebonavo Petras Prunskis (1871–1942). Jis 1913 m. įkūrė „Ryto“ draugijos skyrių, kuriam valdžia 1914 m. neleido įsteigti bibliotekos-skaityklos. Pastatytus 1929 m. „Ryto“ draugijos skyriaus namus Lenkijos valdžia 1938 m. nusavino. P. Prunskis 1937 m. nuteistas 2 savaites kalėti (atsisakė lenkinti lietuviškas pavardes), 1941 m. ištremtas į Sibirą, mirė Altajaus krašte.

## Architektūra

Bažnyčia liaudies architektūros formų, stačiakampio plano, halinė, su 2 bokšteliais, trisiene apside. Joje 3 altoriai. Į vakarus nuo bažnyčios stovi 2 tarpsnių medinė varpinė, aštuonkampė (vienintelė tokia Lietuvoje), varpai nulieti 1752 ir 1772 m.  Šventoriuje stovi dviejų tarpsnių bokštinė koplytėlė ant dvipakopio betono postamento. Šventoriaus tvora gulsčių rąstų. Už rytinės šventoriaus sienos yra senosios kaimo kapinaitės, už pietinės – saugomas Palūšės ąžuolas.

Bažnyčia pastatyta be geležinių vinių. Užrašai virš bažnyčios durų byloja: „Įženk geras“, „Išeik geresnis“.

## Galerija

Palūšės bažnyčia 2015.JPG|Palūšės bažnyčia ir varpinė 2015 m.
Palūšės varpinė.JPG|Varpinė
Palūšė, šventoriaus koplytėlė.JPG|Koplytėlė
Palūšės ąžuolas 2.JPG|Prie šventoriaus – Palūšės ąžuolas


## Šaltiniai

## Nuorodos

* 
* Parapijos informacija
Pandėlio Švč. Mergelės Marijos Vardo bažnyčia

**Pandėlio Švč. Mergelės Marijos Vardo bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Pandėlyje, dešiniajame Apaščios krante.

## Istorija

Pandėlio bažnyčiai 1591 m. dovanota turto kunigui išlaikyti. 1674–1677 m. nurodoma maža mūrinė bažnyčia. Manoma, kad ji per Šiaurės karą (XVIII a.) sugriauta. 1720 m. minima medinė bažnyčia. 1761 m. įsteigtos Švč. Mergelės Marijos Rožančinės, 1765 m. – šv. Onos brolijos. 1777 m. įsteigta parapinė mokykla.

Ignotas Koscialkovskis 1801 m. pastatė dabartinę plytų mūro bažnyčią. Pandėlyje 1812 m. kunigavo poetas Antanas Strazdas. Bažnyčiai 1832 m. priklausė Juokiškio palivarkas su Stanikūnų kaimu. 1863 m. areštuotas klebonas Adomas Jeselskis ir vikaras Petras Sinkevičius, 1864 m. jie paleisti, bet iš Pandėlio iškelti. Šiaudinis bažnyčios stogas 1869 m. perdengtas skarda, padarytos išgaubtos lubos. Klebono Alb. Rubavičiaus rūpesčiu 1867 m. įrengti 13 registrų vargonai, 1872 m. perdažyti altoriai, 1880 m. pastatyta klebonija. Klebonas Pr. Viksva 1881 m. įdėjo medines grindis. 1886 m. įrengtos gipsinės Kryžiaus kelio stotys.

XIX a. pabaigoje bažnyčios bokštas buvo medinis. Parapijiečiai 1910 m. nutarė bažnyčią pailginti, pristatyti mūrinį bokštą. 1915 m. bokštas nugriautas ir neatstatytas. 1909–1914 m. veikė Lietuvių katalikų blaivybės draugijos skyrius. Per Pirmąjį pasaulinį karą į Rusiją išvežti 3 varpai (1921 m. atgautas tik vienas). Klebono M. Šeižio pastangomis 1922 m. suremontuota bažnyčia, perdengtas stogas.

1922 m. įsikūrė pavasarininkų kuopa. Klebono J. Mėlio rūpesčiu 1934–1936 m. bažnyčia vėl suremontuota, 1938 m. nudažyta. Per Antrąjį pasaulinį karą bažnyčia ir ūkiniai pastatai gerokai nukentėjo. Po karo klebonas Jurgis Šimonėlis pastatus suremontavo. Klebonas profesorius Fabijonas Kemėšis (1879–1954) 1946 m. suimtas ir įkalintas, mirė tremtyje.

2007 m. liepos mėnesį Albino Jasiūno iniciatyva atstatyti per Pirmąjį pasaulinį karą nugriauti Pandėlio bažnyčios bokštai.

## Architektūra

Bažnyčia klasicistinė, halinė (43×17 m), su siauresne apside, bokšteliu. Vienanavė. Turi 5 altorius. Šventoriaus tvora akmenų mūro. Šventoriuje palaidotas altarista Alfonsas Strielčiūnas (1920–1988), klebonas Jonas Morkvėnas (1907–1981), kunigas Titas Vinkšnelis (1904–1982; 1949–1956 m. tremtinys).http://www.panoramio.com/photo/17984003 

## Šaltiniai
* 

## Nuorodos
* Vyskupijos informacija
* Parapijos puslapis 
* http://rokiskis.w3.lt/kiti/pandelys.html 
* Pandėlio Švč. Mergelės Marijos Vardo bažnyčia
Panemunėlio šv. Juozapo Globos bažnyčia

**Panemunėlio šv. Juozapo Globos bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Panemunėlio miestelyje, 10 km į pietvakarius nuo Rokiškio, dešiniajame Nemunėlio krante. Istoristinė, panaši į neogotikinę.

## Istorija

Justinas Parapijanavičius 1771 m. pastatė medinę bažnyčią, 1791 m. – kleboniją; įsteigta parapija. Bažnyčiai jis dovanojo 39 margus žemės. 1890 m. pristatytas bokštelis, įrengti 9 registrų vargonai. 1854–1863 m. veikė parapinė mokykla.

Panemunėlyje 1872–1908 m. klebonavo Jonas Katelė (1831–1908; palaidotas Panemunėlyje). Jis kaimuose steigė slaptas lietuviškas mokyklas, parūpindavo joms inventorių, mokomųjų priemonių, mokė, konsultavo daraktorius ir mokinius. Nuo 1887 m. J. Katelei talkino vikaras Aleksandras Štombergas, vėliau vikarai Karolis Perekšlis, Povilas Dogelis.

1893 m. pradėti rengti slapti lietuviški vaidinimai. Apie 1894 m. įsteigta slapta „Žvaigždės" draugija. Panemunėlio parapija tapo bene raštingiausia Lietuvoje. Jono Katelės rūpesčiu 1898–1907 m. pagal inžinieriaus Floriano Vyganovskio 1894 m. projektą buvo statoma dabartinė mūrinė bažnyčia. Ją baigė statyti 1910–1911 m. klebonas Juozapas Budrikas. Vidaus įrengimu rūpinosi kunigas Kazimieras Mockus. Daugiausia lėšų skyrė Panemunėlio dvaro savininkas Kazimieras Sventeckis ir būsimo premjero J. Tūbelio tėvas Juozapas Tūbelis. 1922 m. gegužės 18 d. bažnyčią konsekravo vyskupas Pranciškus Karevičius.

1908 m. įsteigtas „Saulės“ draugijos skyrius ir jo išlaikoma biblioteka-skaitykla. 1917 m. įsikūrė Lietuvių katalikių moterų draugijos skyrius. Per Pirmąjį pasaulinį karą 3 varpai išvežti į Rusiją. Vietoje jų vėliau pirktas varpas.

1930 m. praplėstos kapinės, 1937–1938 m. apmūrytos. Per Antrąjį pasaulinį karą gerokai nukentėjo bažnyčios bokštas, po karo suremontuotas. Nuo 1934 m. klebonavęs Juozapas Matelionis (1895–1964) 1950 m. areštuotas, nuteistas 10 metų kalėti, į Lietuvą grįžo 1955 m.

## Architektūra

Bažnyčia istoristinė, panaši į neogotikinę, pseudobazilikinė (42×18,3 m), su trisiene apside ir dvilypiu bokštu. Vidus 3 navų. Turi 3 altorius. Šventoriaus tvora akmenų mūro. Neįprastas ir originalus yra 52 m aukščio bažnyčios bokštas, kuris simbolizuoja Lietuvos ir Lenkijos uniją.

## Šaltiniai

* 

## Nuorodos
* Vyskupijos informacija
* Bažnytiniai dokumentai
Panemunio Švč. Trejybės bažnyčia

**Panemunio Švč. Trejybės bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Panemunio miestelyje, 6 km į šiaurės rytus nuo Pandėlio, kairiajame Nemunėlio krante. Istoristinė, turi neoromaninės ir neogotikinės architektūros bruožų.

## Istorija

Apie 1620 m. Martynas Marcelis Giedraitis Panemunyje įsteigė reguliariųjų atgailos kanauninkų vienuolyną (uždarytas 1832 m.). Vienuoliai turėjo bažnyčią ar bent koplyčią. Nuo 1682 m. rašyti jungtuvių metrikai (tada buvo parapija). Mauricijus Giedraitis 1682 m. bažnyčią atstatė.

1760 m. pastatyta nauja medinė bažnyčia. 1767 m. pastatyta ir įrengta prieglauda. 1780 m. pastatyta medinė klebonija. Vienuolynui 1832 m. priklausė dalis Panemunio miestelio ir Jakutiškio palivarkas su Miliūnų ir Stanionių kaimais. Panemunio dvaro dvarininkas Teofilius Komaras 1861–1863 m. pastatė naują mūrinę kleboniją. 1862 m. suremontuotas ir išdažytas bažnyčios vidus, klebono A. Eitavičiaus lėšomis įrengti 11 registrų vargonai. Dvaro dvarininkai Juozapas Komaras ir Ignas Koscialkauskis 1862 m. pastatė medinį elgetyną. Panemunio vikaras Konstantinas Piesliakas perskaitė 1863 m. sukilėlių manifestą ir prisidėjo prie sukilimo, todėl 12 metų išsiųstas į katorgą.

1865–1869 m. apmūrytas šventorius. 1881 m. pastatyta medinė prieglauda (vėliau joje įrengta parapijos salė). Klebono Justino Senkausko rūpesčiu 1896 m. atnaujinta bažnyčia, 1901 m. pastatyta mūrinė varpinė. Joje buvo 3 varpai, 1915 m. išvežti į Rusiją (vienas 1923 m. grąžintas). 1915 m. bažnyčia sudegė. Altorius įrengtas varpinėje, prie jos 1920 m. pastatyta laikina bažnyčia.

1908–1914 m. veikė Lietuvių katalikų blaivybės draugijos skyrius. Klebono Vincento Norkaus iniciatyva 1927–1936 m. pastatyta Bistromo suprojektuota dabartinė akmenų ir plytų mūro bažnyčia. Ją 1936 m. rugsėjo 8 d. konsekravo vyskupas Kazimieras Paltarokas. Klebono Jono Nagulevičiaus (1900–1992) rūpesčiu 1936–1941 m. įrengtas bažnyčios vidus, pastatyta klebonija, ūkiniai trobesiai. Į Panemunį 1941 m. paskirtas klebonas Augustinas Liepinis (1896–1977), pedagoginių ir religinių veikalų autorius, po karo suremontavo bažnyčią.

## Architektūra

Bažnyčia istoristinė, turi neoromaninės ir neogotikinės architektūros bruožų, bazilikinė, stačiakampio plano, vienabokštė. Vidus 3 navų. Šventoriaus tvora akmenų ir plytų mūro. Jame stovi plytų mūro varpinė.

## Šaltiniai
* 

## Nuorodos
* Vyskupijos informacija
* Parapijos puslapis 
* http://rokiskis.w3.lt/kiti/panemunis.html 
* Panemunio Švč. Trejybės bažnyčia
Panevėžio Kristaus Karaliaus katedra

**Panevėžio Kristaus Karaliaus katedra** – bažnyčia Panevėžyje, centrinėje miesto dalyje, kairiajame Nevėžio krante. Istoristinė, turi klasicizmo ir baroko bruožų.

## Istorija

Panevėžyje XIX a. pradžioje buvo 3 bažnyčios: parapinė, pijorų ir kapų koplyčia. Pastaroji iki 1869 m. buvo mokinių bažnyčia, nuo 1869 m. liko tik parapinė bažnyčia.

1902 m. inžinierius Nikolajus Andrejevas suprojektavo naują mūrinę bažnyčią, bet tik 1904 m. gautas valdžios leidimas statyti. Rusijos-Japonijos karas ir nederliaus metai statybą nutęsė. Ji pradėta 1908 m. Vėliau nutarta pirma pastatyti kleboniją ir įrengti laikiną koplyčią. Joje 1913 m. atlaikytos pirmosios pamaldos, paskirtas nuolatinis kunigas Jonas Maciejauskas.

1914 m. bažnyčios sienos išmūrytos iki langų. Per Pirmąjį pasaulinį karą vokiečiai statybines medžiagas konfiskavo. Po karo toje pačioje parapijoje atgauta pijorų bažnyčia, todėl naujoji toliau nestatyta. Tais pačiais metais įkurtos parapinės kapinės. Po metų čia palaidoti pirmieji panevėžiečiai.

1926 m. Panevėžiui tapus vyskupijos centru, nutarta vietoj pradėtos mūryti bažnyčios pastatyti katedrą. Ją suprojektavo architektas Romanas Steikūnas ir inžinierius Aleksandras Gordevičius. Vyskupas Kazimieras Paltarokas paaukojo 1000, vyskupijos kunigai – apie 60 000 litų. Statybai vadovavo dekanas kanauninkas J. Maciejauskas, nuo 1928 m. – prelatas Pranciškus Strakšas (paskirtas katedros administratoriumi). 1930 m. kovo 4 d. Katedrą pašventino prelatas Jonas Mačiulis-Maironis, šiai progai parašęs himną Kristui Karaliui (muziką sukūrė prelatas Teodoras Brazys).

1931 m. pašventinti 4 varpai, nuliedinti Šilingų varpų liejykloje Apoldoje (Vokietija), įrengti 25 registrų vargonai, pagaminti Karaliaučiaus meistro Bruno Goebel. 1933 m. birželio 30 d. dar ne visai įrengtą katedrą konsekravo Kauno arkivyskupas metropolitas Juozapas Skvireckas. Sukurta skulptoriaus Juozo Zikaro Kristaus Karaliaus skulptūra didžiajame altoriuje. 1938–1939 m. dailininkas Povilas Puzinas su kitais išdekoravo katedros vidų.

Vikaras Jonas Juodelis 1950 m. areštuotas, nuteistas kalėti (į Lietuvą grįžo 1956 m.).

## Architektūra

Katedra istoristinė, turi neobaroko ir neoklasicizmo bruožų, halinė (55×27 m), vienabokštė, su gelžbetoniniu bokštu. Vidus 3 navų, gelžbetoniniais cilindriniais skliautais. Šventoriaus tvora plytinių stulpų ir metalinių grotelių. Koplytstulpis paminėti Popiežiaus Jono Pauliaus II vizitui Lietuvoje (aut. Vytautas Ulevičius, 1993 m. pastatytas, 2024 m. vėtros nugriautas).

Bažnyčią freskomis ir paveikslais dekoravo Povilas Puzinas (1907–1967).

## Literatūra
* Panevėžio Kristaus Karaliaus katedra: albumas (fot. Antanas Gylys). – Panevėžys: Panevėžio Kristaus Karaliaus katedros parapija, 2007. – 52 p.: iliustr. – ISBN 978-9955-9998-0-5
* 
* Kazimieras Paltarokas. ''Panevėžio bažnyčios''. Panevėžys, 1936 m.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* 
* Vyskupijos informacija
* Parapija
Lichtenšteino apskritys

**[[Lichtenšteinas]]** suskirstytas į 11 apskričių ( – vns. *Gemeinde*), kurių daugumą tesudaro vienas miestas:

## [[Eksklavas|Eksklavos]] ir [[Anklavas|Anklavos]]
Lichtenšteino apskritys dėl mažo dydžio ir sudėtingų formų yra įvairiai paplitusios savo teritorijose. Septynios apskritys, šalia savo pagrindinės dalies, dar turi vieną ar keletą eksklavų. Pagal žemėlapį tai yra:

## Nuorodos
* Liechtenstein (Citypopulation.de)
* Communes of Liechtenstein (Statoids.com)
Dobilas Kurtinaitis

**Dobilas Kurtinaitis** (g. 1958 m. liepos 6 d. Švitrūnuose, Vilkaviškio rajonas) – Lietuvos ir Alytaus miesto politinis bei visuomenės veikėjas, Alytaus meras 1995−2000 m.

## Biografija
1976 m. baigė Kybartų K. Donelaičio vidurinę mokyklą. 1981 m. baigė Vilniaus universiteto Ekonominės kibernetikos ir finansų fakultetą ir įgijo ekonomisto kvalifikaciją. 2003 m. baigė Mykolo Riomerio universiteto teisės magistrantūrą.

1981–1983 m. tarnavo armijoje. 1983–1990 m. Alytaus statybos tresto Ekonominės laboratorijos viršininkas bei Planavimo skyriaus vyresnysis ekonomistas. 

Politiko karjerą pradėjo Sąjūdžio laikais. 1990–1995 m. Alytaus miesto tarybos pirmininkas, 1995–1997 ir 1997–2000 m. Alytaus miesto savivaldybės meras. 2000 m. Seimo nario padėjėjas – sekretorius, vėliau Alytaus rajono savivaldybės administracijos Finansų skyriaus vedėjas, nuo 2003 m. Alytaus miesto savivaldybės tarybos sekretorius. 

Nuo 1995 m. Tėvynės sąjungos narys, Alytaus skyriaus pirmininkas.

1990–1995 m. Alytaus miesto tarybos deputatas, 1995–1997 m., 1997–2000 m., 2000–2003 m., 2003–2007 m., 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Alytaus miesto savivaldybės tarybos narys. 1999–2000 m. Lietuvos savivaldybių asociacijos prezidentas.

Alytaus miesto moksleivių tėvų tarybos pirmininkas.

Žmona Valė, dukros Dovilė, Vytenė.

## Įtarimai Česlovo Daugėlos baudžiamojoje byloje
2010 m. spalio 6 d. Alytaus meras Česlovas Daugėla buvo sulaikytas (ikiteisminis tyrimas pradėtas 2010 m. liepos mėnesį) dėl piktnaudžiavimo tarnyba, dokumentų klastojimo ir didelės vertės svetimo turto iššvaistymo. Baudžiamoji byla remiasi miesto stadiono rekonstrukcijos darbų, kuriuos atliko Česlovo Daugėlos šeimai priklausanti bendrovė „Kortas“, tyrimu. Šioje byloje kartu su Česlovu Daugėla įtarimai pateikti ir Dobilui Kurtinaičiui, jis kaltinamas piktnaudžiavimu tarnybine padėtimi, didelio svetimo turto iššvaistymu, dokumentų klastojimu, bendrininkavimu padedant daryti nusikaltimus.

2015 m. su kitais asmenimis buvo pripažintas kaltu šioje byloje, 2016 m. apeliacinis teismas atmetė jų skundus.2018 m. Alytaus apylinkės teismas panaikino D.Kurtinaičio teistumą.

## Nuorodos
* Oficialus Dobilo Kurtinaičio tinklaraštis ;

## Šaltiniai
Anicetas Lupeika

**Anicetas Lupeika** (g. 1936 m. spalio 14 d.) – inžinierius statybininkas, Lietuvos ir Akmenės rajono politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija

1956 m. baigė Klaipėdos jūreivystės mokyklą. 1958 m. pradėjo eiti Mažeikių r. Vietinio ūkio valdybos viršininko pareigas. 1965 m. tapo Akmenės r. žemės ūkio valdybos Kapitalinės statybos skyriaus viršininku, nuo 1969 m. užėmė Akmenės kilnojamosios mechanizuotos kolonos viršininko pareigas. 1986 m. paskirtas Akmenės r. statybos organizacijos pirmininko pavaduotoju.

Lietuvių tautininkų sąjungos Akmenės rajono tarybos pirmininkas.

1990-1995 m., 1995-1997 m., 1997-2000, 2000–2003 m., 2003–2004 m. ir 2007 m. Akmenės rajono savivaldybės tarybos narys. 1997, 2000 ir 2003 m. išrinktas Akmenės rajono savivaldybės meru.

Sutuoktinė Dalia, Vaikai Rima, Nijolė, Romanas, Deivis, Linas, Rasa, Renata, Žilvinas.

2006 m. apdovanotas Šiaulių apskrities Garbės ženklu „Už nuopelnus Šiaulių apskričiai“, 2006 m. Lietuvos savivaldybių asociacijos Auksinės krivūlės riteris. 2002 metais suteiktas Lenkijos respublikos Konino miesto Garbės piliečio vardas. Už nuopelnus Lietuvai apdovanotas Gedimino ordino Riterio Kryžiumi. 2009 metais suteiktas Akmenės rajono Garbės piliečio vardas. 2012 m. vasario 16 d. apdovanotas Garbės ženklu „Už nuopelnus Akmenės rajonui“.

## Išnašos

|-
Algirdas Vrubliauskas (1966)

**Algirdas Vrubliauskas** (g. 1966 m. gegužės 5 d. Junčionyse, Alytaus rajonas) – veterinarijos gydytojas, Lietuvos ir Alytaus rajono politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija
1992 m. baigė Lietuvos veterinarijos akademiją, veterinarijos gydytojas. 2002 m. baigė Kauno technologijos universitetą, vadybos mokslų magistras.

1992–1994 m. dirbo Mikolavo žemės ūkio bendrovėje veterinarijos gydytoju, 1994–1995 m. veterinarijos paslaugų individualioje įmonėje. 1995–1997 m. Alytaus rajono savivaldybės Pivašiūnų seniūnijos seniūnas. 1997–2000 m., 2000–2003 m., 2003–2004 m. ir 2007–2023 m. Alytaus rajono savivaldybės meras. 2004–2007 m. Seimo narys.

Tėvynės sąjungos, nuo 2008 m. partijos Tėvynės sąjunga-Lietuvos krikščionys demokratai narys, TS-LKD partijos tarybos narys, TS-LKD Alytaus rajono skyriaus pirmininkas.

1997–2004 m. ir 2007–2025 m. Alytaus rajono savivaldybės tarybos narys.

Lietuvos veterinarijos gydytojų sąjungos narys, Lietuvos medžiotojų draugijos narys, Rotary klubo narys.

Žmona Vida, vaikai Laura, Karolis.

## Šaltiniai

|-
Meistriliiga

**Meistriliiga** – aukščiausia Estijos futbolo lyga, kurioje žaidžia 10 stipriausių Estijos futbolo komandų. Estijos futbolo asociacijos organizuojamos pirmenybės vyksta ratų sistema – kiekviena komanda su kiekviena kita lygos komanda sužaidžia po ketverias rungtynes, dvejas namie ir dvejas išvykoje. Po kiekvieno sezono paskutiniąją vietą užėmusi komanda iškrenta į žemesnę lygą Esiliiga, ją pakeičia *Esiliiga* laimėtojas. Priešpaskutiniąją vietą Meistrilygoje užėmusi komanda žaidžia pereinamąsias rungtynes su antrąją vietą žemesnėje lygoje užėmusia komanda dėl išlikimo aukščiausioje lygoje.

## Istorija

Vieninga Estijos futbolo lyga suformuota 1929 m., nors čempionatas taurės turnyro sistema vyko jau nuo 1921 m. Po II pasaulinio karo sovietams okupavus Estiją, aukščiausiasis šalies divizionas buvo Estijos TSR aukščiausioji lyga, nors patys stipriausi respublikos klubai žaisdavo TSRS futbolo sistemos žemesniuosiuose ešelonuose. 

Atgavus nepriklausomybę, 1992 m. vėl pradėti rengti stipriausių respublikos komandų čempionatai. 1992–1998 m. buvo žaidžiama sistema ruduo-pavasaris, bet po to pereita prie šiaurės Europos šalims būdingos sistemos pavasaris-ruduo. 1994–1998 m. pirmenybes rudenį pradėdavo 8 komandos, o pavasarį 6 stipriausios kovodavo dėl medalių, o 2 silpniausios kartu su 4 stipriausiomis II ešelono komandomis žaisdavo tarpinėje lygoje – 2 geriausios pavasario komandos patekdavo į rudens 8 komandų pirmenybes. 1998 m. rudenį lygoje ėmė žaisti 8 komandos, nuo 2005 metų – 10 komandų.

## Dalyviai

## Titulai

Per 1992–2025 m. Estijos čempionatą yra laimėjusios 7 komandos, tarp jų daugiausia – „Flora“ (16 kartų).

|-
| FC Flora Tallinn ||  || 1993–94, 1994–95, 1997–98, 1998, 2001, 2002, 2003, 2010, 2011, 2015, 2017, 2019, 2020, 2022, 2023, 2025
|-
| FCI Levadia Tallinn ||  || 1999, 2000, 2004, 2006, 2007, 2008, 2009, 2013, 2014, 2021, 2024
|-
| JK Nõmme Kalju ||  || 2012, 2018
|-
| FC Lantana Tallinn ||  || 1995–96, 1996–97
|-
| FC Norma Tallinn ||  || 1992, 1992–93
|-
| FC TVMK Tallinn ||  || 2005
|-
| FC Infonet ||  || 2016
|}

## Šaltiniai

## Nuorodos
* 
* Rsssf.org:
** Estonia - List of Champions
** Estonia, Championship History 1921-1998
* Mestre fra Estland (Foot.dk)
* Meistriliiga (Soccerway.com)
Monika Ražanauskienė

**Monika Ražanauskienė** (g. 1947 m. spalio 15 d. Alytaus rajonas) – pedagogė, Lietuvos ir Alytaus rajono savivaldybės politinė bei visuomenės veikėja.

## Biografija
1977 m. Vilniaus pedagoginiame institute įgijo biologijos – žemės ūkio pagrindų mokytojos specialybę. Alytaus rajono Kančėnų pradinės mokyklos mokytoja metodininkė. 2004–2007 m. Alytaus rajono savivaldybės merė.

1995 m. Tėvynės sąjungos narė, Alytaus skyriaus pirmininko pavaduotoja. 2010 m. Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjungos narė, Alytaus skyriaus pirmininko pavaduotoja. 2003–2007 m., 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Alytaus rajono savivaldybės tarybos narė.

Vyras Jonas, vaikai Rasa, Jūratė ir Andrius.. Kančėnų bendruomenės „Dėmesio centras“ pirmininkė.

## Šaltiniai

|-
Albertas Jusas

**Albertas Jusas** (g. 1956 m. balandžio 21 d. Alytaus raj.) – Lietuvos ir Alytaus rajono politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija

1971 m. baigė aštuonias klases, įstojo į Aukštadvario žemės ūkio technikumą ir jį baigė 1975 m. 1987 m. baigė Lietuvos veterinarijos akademiją, zooinžinierius.

1975 m. Punios kolūkio zootechnikas. Nuo 1989 m. ūkininkauja Punios kaime. 2000–2003 m. Alytaus rajono savivaldybės mero pavaduotojas, 2003–2004 m. meras.

1995 m. Lietuvos valstiečių partijos narys, 2001 m. Valstiečių ir Naujosios demokratijos partijų sąjungos, nuo 2006 m. Lietuvos socialdemokratų partijos narys. 2000–2003 m. ir 2003–2007 m. Alytaus rajono savivaldybės tarybos narys.

Lietuvos ūkininkų sąjungos skyriaus „Dzūkijos ūkininkas“ pirmininkas. Žmona Laima, vaikai Aurelija, Sigita, Gintaras.

|-
Vytautas Kirkliauskas

**Vytautas Kirkliauskas** (1949 m. rugpjūčio 15 d. Geležiūnai, Prienų raj. – 2008 m. rugpjūčio 16 d. Alytus) – inžinierius statybininkas, Lietuvos ir Alytaus miesto politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija
1967 m. baigė Birštono vidurinę mokyklą. 1972 m. baigė Kauno politechnikos institutą, įgijo inžinieriaus statybininko technologo specialybę.

1972–1974 m. Alytaus 8-os kelių statybos valdybos darbų vykdytojas, 1974–1976 m. Alytaus gelžbetoninių konstrukcijų gamyklos vyriausiasis inžinierius, 1976–1983 m. Alytaus gelžbetoninių konstrukcijų gamyklos direktorius. 1983–1988 m. Alytaus miesto vykdomojo komiteto pirmininko pavaduotojas statyboms ir komunalinio ūkio reikalams, 1988–1995 m. – AB „Alytaus monolitas“ generalinis direktorius, 1995–1997 m. Alytaus apskrities administracijos valdytojo pavaduotojas. 1997–1998 m. draudimo kompanijos „Industrijos garantas“ Alytaus filialo direktorius, 1998–2000 m. AB „Alkesta“ Marijampolės filialo direktorius. 2000–2003 ir 2003–2007 m. Alytaus miesto savivaldybės meras, Lietuvos savivaldybių asociacijos viceprezidentas. 2007–2008 m. AB „Kauno tiltai“ direktorius Pietų Lietuvos rajonui.

Nuo 2000 m. Naujosios sąjungos (socialliberalų) Alytaus skyriaus pirmininkas. 2000–2003 m. 2003–2007 m. ir nuo 2007 m. Alytaus miesto savivaldybės tarybos narys. Žmona Laima-Vincė, vaikai Henrikas, Kristina.

2008 m. rugpjūčio 16 d. nuskendo savo namų tvenkinyje.

## Įvertinimas
* 2004 m. Ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ Karininko kryžius.
Airijos administracinis suskirstymas

**Airijos administracinis suskirstymas** – Airijos suskirstymas į administracinius-teritorinius vienetus, įtvirtintas 1999 m. konstitucijos pataisomis. Pagrindiniai vienetai yra 26 Airijos grafystės, 2 miestai-grafystės ir 3 miestai. Grafystės (išskyrus 3 Dublino grafystes) suskirstytės į savivaldybių apygardas (). Dar žemesni vienetai yra buvusios miestų tarybos (), panaikintos 2014 m. Istoriškai Airija skirstoma į 4 provincijas.

## Istorinės provincijos

Airijos sala skirstoma į 4 istorines provincijas:
* Alsteris ()
* Konachtas ()
* Lensteris ()
* Mansteris ()

## Grafystės

* 1. Fingalo grafystė
* 2. Dublino miestas
* 3. Dan Lerės-Ratdauno grafystė
* 4. Pietų Dublino grafystė
* 5. Viklou grafystė
* 6. Veksfordo grafystė
* 7. Karlou grafystė
* 8. Kildero grafystė
* 9. Mido grafystė
* 10. Laudo grafystė
* 11. Monachano grafystė
* 12. Kavano grafystė
* 13. Longfordo grafystė
* 14. Vestmido grafystė
* 15. Ofalio grafystė
* 16. Lišo grafystė
* 17. Kilkenio grafystė
* 18. Voterfordo grafystė
* 19. Korko miestas
* 20. Korko grafystė
* 21. Kerio grafystė
* 22. Limeriko grafystė
* 23. Tipererio grafystė
* 24. Klero grafystė
* 25. Golvėjaus grafystė
* 26. Golvėjaus miestas
* 27. Mėjo grafystė
* 28. Roskomono grafystė
* 29. Slaigo grafystė
* 30. Leitrimo grafystė
* 31. Donegolo grafystė


## Nuorodos
* Ireland: Administrative Division (Citypopulation.de)
* Counties of Ireland (Statoids.com)
* Informacija apie Airijos grafystes (Genuki.org.uk)
Saulius Nefas

**Saulius Nefas** (g. 1960 m. gruodžio 8 d. Taujėnuose, Ukmergės rajonas) – pedagogas, Lietuvos ir Anykščių rajono politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija

1978 m. baigė Taujėnų vidurinę mokyklą. 1983 m. baigęs Vilniaus pedagoginio instituto Istorijos – pedagogikos fakultetą įgijo istorijos mokytojo specialybę ir pradėjo dirbti Anykščių Antano Vienuolio ir Viešintų vidurinėse mokyklose istorijos mokytoju. 1990 m. – 1995 m. A. Vienuolio vidurinės mokyklos, 2000–2004 m. A. Vienuolio gimnazijos direktorius. 1997–2000 m. mokėsi Pedagoginio universiteto doktorantūroje, tyrimų tema – bendruomeniškumo plėtra Lietuvoje. Nuo 2004 m. Lietuvos teisės universiteto Politikos ir vadybos fakulteto Viešojo administravimo katedros lektorius. 2009–2015 m. – Mykolo Romerio universiteto Politikos ir vadybos fakulteto Viešojo administravimo instituto docentas, nuo 2015 m. – profesorius.

## Politinė karjera

1989 m. įsitraukė į Sąjūdžio visuomeninį judėjimą, buvo Sąjūdžio rajono tarybos pirmininkas, 1993 m. įstojo į Tėvynės Sąjungos (Lietuvos konservatorių) partiją.

1995 m. ir 1997 m. išrinktas Anykščių rajono savivaldybės tarybos nariu ir Anykščių rajono savivaldybės meru. 2004 m. nuo birželio 29 d. iki lapkričio 14 d. Seimo narys.

1997–2000 m. Tėvynės sąjungos (Lietuvos konservatorių) struktūrinio padalinio – Tėvynės savivaldos sąjungos pirmininkas ir Lietuvos atstovas vietos ir regionų valdžių kongrese Strasbūre.

## Šeima

Žmona Dangira, augina penkis vaikus – Gintarę, Mindaugą, Gediminą, Rūtą ir Eglę. Laisvalaikio pomėgiai: krepšinis, pašto ženklų ir vokų kolekcionavimas.

## Išnašos
Darius Gudelis

**Darius Gudelis** (g. 1974 m. birželio 14 d. Anykščiuose) – Anykščių rajono politinis veikėjas, ryšių su visuomene konsultantas.

## Biografija
1992 m. baigė Anykščių Jono Biliūno vidurinę mokyklą, 1996 m. – Vilniaus pedagoginį universitetą, 1998 m. – Kauno technologijos universitetą, 2004 m. – Mykolo Romerio universitetą, įgijo viešojo administravimo magistro laipsnį.

1996 m. Anykščių rajono savivaldybės administracijos Kraštotvarkos tarnybos žemėtvarkininkas, 1996–1998 m. – administracijos užsienio ryšių ir turizmo specialistas. 1998–2000 m. Anykščių rajono savivaldybės mero patarėjas.

2001–2004 m. Anykščių rajono savivaldybės meras. 2004–2006 m. Lietuvos Respublikos Prezidento Valdo Adamkaus patarėjas, vidaus politikos ir analizės skyriaus vadovas.

2005 m. dirbdamas Prezidentūroje, D.Gudelis stažavosi Jeilio (Yale, JAV) universitete, yra šio universiteto „World Fellows“ programos dalyvis.

2000–2007 m. Anykščių rajono savivaldybės tarybos narys.

2015–2018 m. trečiosios pagal pajėgumą Lietuvoje vyrų krepšinio lygos – Regionų krepšinio lygos (RKL) – prezidentas.

2006–2019 m. UAB „VIP Viešosios informacijos partneriai“ (VIP Communications) steigėjas ir direktorius. 2017–2018 m. Vilniaus krepšinio klubo „Lietuvos rytas“ direktorius.

Liberalų ir centro sąjungos narys, šios partijos Anykščių skyriaus pirmininkas.

2018 m. Gudelio valdomos įmonės, viešuosiuose pirkimuose laimėjo sutartis, kurių vertė viršijo 2,5 mln. eurų. Ši suma yra didžiausia, laimėta viešųjų konkursų metu tarp viešųjų ryšių agentūrų, taip pat – geriausias paties D.Gudelio verslo rezultatas. Šios bendrovės sudarė sutartis su įvairiomis valstybinėmis institucijomis: Nacionaline mokėjimo agentūra, Žemės ūkio ministerija, Socialinės apsaugos ir darbo ministerija, Aplinkos ministerija ir kitomis. Metais vėliau spaudoje pasirodė informacija, jog ši sėkmė susijusi su dažnais paties D.Gudelio susitikimais su Sauliumi Skverneliu, tuo metu ėjusiu premjero pareigas.

2019 m. D. Gudelio vadovaujama UAB „VIP Viešosios informacijos partneriai“ įsipainiojo į skandalą: paaiškėjus, jog buvęs „15min” žurnalistas Šarūnas Černiauskas jo įmonei teikė informaciją apie viešus asmenis bei jų turtą. Po šių kaltinimų Š.Černiauskas buvo atleistas, o jo veikla perduota teisėsaugai.

2019 m. FNTT pradėjus tyrimą dėl UAB „VIP Viešosios informacijos partneriai“ (VIP Communications) dalyvavimo pinigų plovimo schemoje kartu su rusiško kapitalo kelionių agentūra „TezTour“, D.Gudelis visas savo turimas įmonės akcijas (100%) skubiai pardavė Bertai Čaikauskaitei.

2019 m. nutekėjus slaptam susirašinėjimui, paaiškėjo, jog D. Gudelis artėjant prezidento rinkimams vienu metu konsultavo du kandidatus: tiek Saulių Skvernelį, tiek Žygimantą Pavilionį, kuris savo kreipimusi į SEB akcininkus siekė sukompromituoti tuo metu stipriausiu vadinamą kandidatą Gitaną Nausėdą.

Nuo 2023 m. gegužės D.Gudelis yra „FIBA Europe“ valdybos narys – Lietuvos krepšinio federacijos atstovas Europos krepšinio organizacijoje.

## Šaltiniai
Parenchiminė gelta

**Parenchiminė gelta** – geltos rūšis.

Parenchiminė gelta atsiranda dėl visokio pobūdžio ūminių ir lėtinių kepenų ląstelių pakenkimų, dėl jų sutrinka kraujo apsivalymas bei bilirubino apykaita kepenyse.

Dažniausiai sukelia hepatitas (virusinis, autoimuninis, medikamentinis, alkoholinis ir kt.), kepenų cirozė, leptospirozė, geltonoji karštligė, retesnės priežastys – nėštumo toksikozė, sepsis.

Iš kitų išskiriamos fermentopatinės geltos, kurių išsivystymą lemia įgimtas bilirubiną perdirbančių fermentų trūkumas kepenų ląstelėse. Nepaisant to, kad bilirubino gamyba nebūna išaugusi, jis kaupiasi kraujyje. Sutrinka vienintelė pigmentinė kepenų funkcija, anemijos nebūna.

## Išnašos
Alvydas Gervinskas

**Alvydas Gervinskas** (g. 1962 m. gruodžio 11 d. Vidiškiuose, Ukmergės raj.) – Lietuvos ir Anykščių rajono politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija

1969–1980 m. mokėsi Vidiškių vidurinėje mokykloje. 1985 m. baigė Kauno politechnikos institutą, inžinierius energetikas.

1985–1986 m. dirbo Anykščių mechanizuotoje kolonoje projektavimo grupės inžinieriumi. 1986–1987 m. buvo Anykščių rajono komjaunimo komiteto II sekretorius, 1987–1989 m. – šio komiteto I sekretorius. 1989–1992 m. Lietuvos jaunimo forumo Anykščių rajono pirmininkas. 1991–2000 m. buvo individualios įmonės „Aušra“ savininkas. 1992–1996 m. taip pat dirbo uždarojoje akcinėje bendrovėje „Anykščių linai“ ūkvedžiu. 1999–2004 m. UAB „Artrio-2“ Utenos filialo vadovas.

2004–2007 m. Anykščių rajono savivaldybės meras. 2007–2013 m. AB Šiaulių bankas Anykščių skyriaus viršininkas.

2013–2016 m. uždarosios akcinės bendrovės „Anykščių komunalinis ūkis“ projektų vadovas. 2016–2019 m. įmonės „Anykščių vandenys“ direktoriaus pavaduotojas, 2019–2020 m. – direktorius. Nuo 2021 m. uždarosios akcinės bendrovės „Ukmergės butų ūkis“ pastatų administravimo skyriaus projektų vadovas.

2003–2019 m. Anykščių rajono savivaldybės tarybos narys.

2004–2014 m. Lietuvos liberalų ir centro sąjungos Anykščių skyriaus pirmininkas.

Sutuoktinė Aušra, vaikai Lina, Aurimas..

## Šaltiniai