open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Irako transportas

Šis straipsnis skirtas **[[Irakas|Irako]] transportui** aprašyti.

## Geležinkeliai

*Iš viso:* 2032 km *(visi standartinės vėžės)*.

### Metropolitenas
Daugiau kaip du dešimtmečius buvo svarstoma metropoliteno sistema Bagdade. Tai buvo įmanoma, nes dalis tunelių buvo pastatyta, bet jie buvo naudojami kariniams tikslams. Jose kariai slėpdavosi. JT inspektoriai apie tai girdėjo jau seniai, bet niekaip nebūdavo randami įėjimai. 2008 m. lapkritį metropolitenas pradėjo veikti.

### Žemėlapiai
* JT žemėlapis
* UNHCR Atlaso žemėlapis

### Susisiekimas geležinkeliais su kaimyninėmis valstybėmis

* Turkija - per Siriją
* Iranas - taip
* Kuveitas - nėra geležinkelių
* Saudo Arabija - nėra geležinkelių
* Jordanas - iš dalies pastatyta. Vėžių pasikeitimas į 1050 mm
* Sirija - taip.

## Greitkeliai

*Iš viso:* 45 550 km
*Asfaltuoti:* 38 400 km
*Neasfaltuoti:* 7 150 km *([[1996 m.]] duomenys)*

Irakas turi 12 magistralinių kelių.

## Vamzdynai

*Gryna nafta:* 4 350 km
*Naftos produktai:* 725 km
*Gamtinės dujos:* 1 360 km

## Uostai

### [[Persijos įlanka]]

* Umm Qasr uostas
* Khawr az Zubayr
* Al Basrah *(apribotos funkcijos)*

## Oro uostai
Irake yra apie 113 oro uostų *(pagal [[1999 m.]])*, iš kurių 80 yra asfaltuoti. Taip pat turi 5 sraigtasparnių aikšteles.
Čidaoba

**Čidaoba** – gruzinų nacionalinės imtynės, buvusios labai garsios Tarybų Sąjungoje, laikomos vienu iš sambo šaltinių.

Čiadaoboje imamasi tik stovint. Leidžiama veikti atakuoti kojomis – pakišti koją ar mesti per koją. Tikslas – parmesti priešininką ant nugaros. Neleidžiama parmestą priešininką bandyti apversti ant nugaros. Tikra pergale – kai priešininkas parmetamas ant nugaros. Nepasiekus tikros pergalės gali būti priteisiama pusinė pergalė už metimą ne ant nugaros.
Čidaoboje plačiai naudojami kojų pakišimai, pakirtimai, užkabinimai, apvijimai, metimai per nugarą ir kt. imtys. Pasižymi labai greitu tempu.

Imamasi vilkint drobines striukes *čochas* su trumpomis rankovėmis (kartais – visai be rankovių), sujuostą drobiniu diržu, ir trumpikes. Striukės skvernai surišami už nugaros. Per skvernų mazgą sujuosiama diržu. Imantis galima griebti už bet kurios striukės vietos virš diržo.

Imantis zurnomis groja tautinę muziką. Imtynės trunka 5 minutes.

Žinoma, kad gruzinų imtynės labai senos. Jų aprašymai aptinkami Šotos Rustavelio ir kitų autorių kūriniuose. Gruzinų berniukai imdavo mokytis čidaobos nuo ankstyvos vaikystės.

Gruzinų laisvųjų ir klasikinių (graikų-romėnų) imtynių kovotojai garsėjo TSRS, Europos ir pasaulio čempionatuose. Laikoma, kad tai čidaobos tradicijų pasekmė.

## Nuorodos
* Грузинская борьба “чидаоба” 

Iliustracijos:
* http://russophilia.files.wordpress.com/2008/08/chidaoba.jpg 
Video:
* Georgian Wrestling: Chidaoba.
Svijaga

**Svijaga** (, ) – upė Rusijoje, Uljanovsko srityje ir Tatarstane; Volgos dešinysis intakas. Prasideda Pavolgio aukštumoje, teka plačiu slėniu į šiaurę lygiagrečiai su Volgos upe, tačiau priešinga kryptimi. Įteka į Kuibyševo tvenkinio Svijagos įlanką.

Didžiausi intakai: Aria, Bula, Karla, Kubnia, Toša (visi kairieji). Užšąla lapkritį arba gruodžio pradžioje, atitirpsta balandį ar gegužės pradžioje. Įrengta keletas mažųjų hidroelektrinių. Laivuojama 62 km nuo žiočių. Prie Svijagos įsikūręs Uljanovsko miestas.

## Šaltiniai
Grenlandijos ekonomika

Grenlandijos ekonomika


**Valiuta**
1 Danijos krona (DKK) = 100 erių


Statistika


**[[BVP]]**
1,1 milijardo USD (2001)


**BVP augimas**
2 %


**BVP vienam gyventojui**
20 000 USD (2001)


**[[Infliacija]]** (CPI)
1 % (2005)


**Dirbančiųjų sk.**
32 120 (2004)


**[[Bedarbystė]]**
9,3 % (2005)


**Pagrindinės pramonės šakos**
Žvejyba (daugiausia krevečių), aukso, niobio, tantalito, urano, geležies ir deimantų gavyba; amatai, kailiadirbystė, banginių medžioklė, medvilnė, nedidelės laivų statyklos


Užsienio prekyba


**Eksportas**
404 mln. USD (FOB) (2005)


**Išvežamos prekės**
Žuvis ir žuvies produktai 94 % (krevetės 63 %), arbata 6 %


**Pagrindiniai eksporto partneriai**
Danija 67,7 %, Japonija 11,8 %, Kinija 5,5 %, Andora 2,8 % (2006)


**Importas**
599 mln. USD (CIF) (2005)


**Įvežamos prekės**
Įrenginių ir transporto įranga, pramoninės prekės, maistas ir gyvuliai, kontraceptinės priemonės, naftos produktai


**Pagrindiniai importo partneriai**
Danija 70 %, Švedija 16,3 %, Norvegija 3,7 %, Kanada 1,6 % (2006)


Pajamos


**Įsiskolinimai**
25 mln. USD (1999)


**Biudžeto įplaukos**
1,36 mlrd. USD


**Išlaidos**
1,27 mlrd. USD (2005)


**Ekonominė pagalba**
512 mln. USD dotacija iš Danijos (2005)



**Grenlandijos ekonomika** paskutiniojo XX a. dešimtmečio pradžioje jautė šiokią tokią krizę, tačiau 1993 m. reikalai pasitaisė. Dar devintojo dešimtmečio pabaigoje Grenlandijos valdžia ėmė vykdyti griežtą fiskalinę politiką, kuri padėjo sukurti biudžeto proficitą ir išlaikyti žemą infliaciją. 1990 m. Grenlandijoje užfiksuotas užsienio prekybos deficitas, nes tais metais saloje buvo uždarytos paskutinės švino ir cinko kasyklos.

Grenlandijos ekonomika išlieka priklausoma nuo žuvų, banginių ir tekstilės eksporto, bei materialinės paramos iš Danijos valdžios, kuri sudaro apie pusę Grenlandijos biudžeto. Vyraujantį vaidmenį ekonomikoje užima viešasis sektorius, įskaitant visuomeninės priklausomybės įmones bei savivaldybes.

Šiuo metu įvairios bendrovės tiria Grenlandijos angliavandenilio ir mineralų telkinius. Taip pat nuo 2002 m. tarptautinės naftos bendrovės siekia bendradarbiauti su Grenlandijos naftos kompanija NUNAOIL. 2007 m. pradžioje spaudoje pasirodė pranešimų, jog dvi tarptautinės aliuminio bendrovės svarsto apie galimybę saloje statyti savo lydyklas ir jas aprūpinti Grenlandijos hidroenergija.

Turizmas – vienintelis sektorius, artimiausiu laikotarpiu prognozuojantis užtikrintas pajamas, tačiau ir jis yra ribojamas trumpo vasaros sezono bei didelių kelioninių išlaidų. Nuo 2007 m. gegužės iki 2008 m. balandžio kompanijos „Air Greenland“ ir „Continental Airlines“ vykdė tiesioginius skrydžius iš Grenlandijos į rytinę JAV pakrantę, tačiau šiuo metu jie yra nutraukti.
Kontinentinis kongresas

**Kontinentinis kongresas** () buvo trylikos pirmųjų JAV valstijų delegatų suvažiavimas, Amerikos revoliuciniu periodu tapęs valdančiuoju Jungtinių Amerikos Valstijų organu. 1774-1789 metais kongresas rinkosi tris kartus.

## Pirmasis Kontinentinis kongresas
Pirmasis Kontinentinis kongresas, kuris 1774 metais trumpam susirinko Filadelfijoje, susidarė iš 56 delegatų. Kongresas buvo sušauktas kaip atsakas į Didžiosios Britanijos karalystės parlamento 1774 metais išleistus Prievartos įstatymus. Protestuodami delegatai paskelbė Didžiosios Britanijos karalystei ekonominį boikotą ir peticija kreipėsi į Anglijos karalių Jurgį III, kad būtų atitaisytos skriaudos.

## Antrasis Kontinentinis kongresas
Iki 1775 metų gegužės 10 dienos, kai buvo sušauktas antrasis Kontinentinis kongresas, prasidėjo JAV nepriklausomybės karas. Nuosaikių pažiūrų delegatai vis dar tikėjosi, kad kolonijos galėtų susitaikyti su Didžiosios Britanijos karalyste, tačiau judėjimas už nepriklausomybę greitai įgijo tvirtą pagrindą. Kongresas įkūrė Kontinentinę armiją, sukoordinavo karo veiksmus. 1776 metų liepos mėn. 4 d. kongresas paskelbė nepriklausomybę nuo britų valdžios. 

Nepriklausomybės deklaracija, oficialiai pavadinta *‘Trylikos Jungtinių Amerikos Valstijų vienbalse deklaracija’*, yra Jungtinių Amerikos Valstijų įsteigimo dokumentas. 1776 m. liepos 4 d. ją vienbalsiai priėmė Antrojo Kontinentinio kongreso 56 delegatai, susirinkę Pensilvanijos valstijos rūmuose, vėliau pervadintuose Nepriklausomybės sale Filadelfijoje. Deklaracijoje pasauliui yra paaiškinta, kodėl Trylika kolonijų save laiko nepriklausomomis suvereniomis valstybėmis, nebepriklausančiomis britų kolonijinei valdžiai. 

Kongreso priimti Konfederacijos straipsniai, kurie buvo ratifikuoti 1781 metais, sukūrė naują valdžios sistemą.

## Trečiasis Kontinentinis kongresas
Ratifikavus Konfederacijos straipsnius, kongresas įgavo naują pavadinimą - Konfederacijos kongresas, kuris dirbo nuo 1781 iki 1789 metų. Konfederacijos kongresas padėjo JAV įveikti paskutinius karo etapus, tačiau taikos metu kongreso svarba sumažėjo. Pagal Konfederacijos straipsnius, Konfederacijos kongresas turėjo mažai galios priversti pavienes valstijas laikytis kongreso priimtų sprendimų. Išrinkti delegatai vis labiau atsisakinėjo dirbti šiame kongrese. Politikai teikė pirmenybę darbui valstijų valdžioje, tad kongresui buvo sunku surinkti balsų kvorumą. Kai Konfederacijos straipsnius pakeitė JAV konstitucija, Konfederacijos kongresas buvo pakeistas Jungtinių Valstijų kongresu.

## Šaltiniai
Tyson Gay

**Tyson Gay** (g. 1982 m. rugpjūčio 9 d.) yra amerikiečių lengvosios atletikos sprinteris.

## Laimėjimai

* **Pasaulio lengvosios atletikos čempionatas**

2007 m.:
* 100 m bėgimas – auksas
* 200 m bėgimas – auksas
* 100 m estafetė – auksas
2009 m.:
* 100 m bėgimas – sidabras

* **Asmeniniai**

* 60 m. bėgimas (6.55 s.)
* 100 m. bėgimas (9.77 s.)
* 200 m. bėgimas (19.58 s.)
* 400 m. bėgimas (45.57 s.)

## Nuorodos

* Oficialus sportininko puslapis
Sebežo ežeras

**Sebežo ežeras** () – nedidelis ežeras Rusijoje, Pskovo srities pietvakariuose, prie Sebežo miesto. Telkšo ledyninės kilmės duburyje, 126 m aukštyje virš jūros lygio. Ilgis 7 km, plotis iki 5 km. Giliausia vieta siekia 9 m. Krantai aukšti, smėlingi. Ežeras būna užšalęs nuo lapkričio ar gruodžio iki balandžio-gegužės. Vasarą vanduo sušyla iki 20 °C. Į Sebežą suteka keletas nedidelių upelių, o išteka Ugarinka (Dauguvos baseinas).

Nuo 1996 m. ežeras įeina į Sebežo nacionalinį parką. Čia sutinkami reti paukščiai – juodasis gandras, erelis žuvininkas, jūrinis erelis ir kt.

## Šaltiniai
Sebežas

**Sebežas** () – miestas Rusijoje, Pskovo srities pietvakariuose, 180 km nuo Pskovo, netoli sienos su Latvija ir Baltarusija. Įsikūręs prie Sebežo ir Orono ežerų. Sebežo rajono centras. Svarbus transporto mazgas – plentai į Maskvą, Rezeknę, Verchnedvinską, Sankt Peterburgą, Vitebską. Taip pat eina Maskvos–Rygos geležinkelis.

## Architektūra

Yra Šv. Trejybės cerkvė (barokinė, pastatyta 1648 m. kaip katalikų bažnyčia), XVI a. tvirtovės liekanos. Apylinkėse gausu miškų ir ežerų, įsteigtas Sebežo nacionalinis parkas.

## Istorija

Sebežas minimas nuo 1414 m. kuomet jį nusiaubė Vytauto valdoma LDK. 1535 m. kunigaikštis Ivanas Šuiskis pastatė medinę tvirtovę. Abiejų Tautų Respublikos kariuomenė miestą buvo užėmę Livonijos karo metu ir išlaikė savo sudėtyje iki valstybės padalijimų. Miesto statusas suteiktas 1772 m. XIX a. Sebežas buvo Vitebsko gubernijos miestas, Sebežo apskrities centras.

## Šaltiniai
Chridolis

**Chridolis** (, *chridoli*) – gruzinų kovos menas, apimantis smūgių ir metimų technikas, tradicinių geležtinių ginklų valdymą.

Iki XX a. pradžios kiekviename Gruzijoje regione buvo specialios vietos, kuriose vykdavo kovos menų varžybos. Jos būdavo organizuojamos kaip kariniai manevrai, kuriuose dalyvaudavo tūkstančiai žmonių, besikovusių mediniais kardais ir kitais mediniais ginklais pagal specialias *Saldasti* taisykles. Karių tradicijos ir varžybų taisyklės buvo labai įvairios, priskaičiuojama daugiau kaip 30 imtynių ir kirstynių stilių.
Ši sena kovos menų tradicija padėjo nedidelei Gruzijai išlikti šimtus metų. Gruzinų samdiniai, eiliniai kareiviai ir vadai, veikė daugelyje šalių - Egipte, Irake, Irane, Afganistane, indijoje, Turkijoje.

XX a. gruziniškos imtynės ir kiti kovos menai turėjo įtakos besiformuojančiam sambo, tačiau patys ėmė nykti. Jie ėmė atgimti XX a. 9-tą dešimtmetį, juos atkuriant buvo remiamasi tiek folkloriniais šaltiniais, tiek atkūrėjų asmenine patirtimi.
1989 m. prie Rustavelio vardo draugijos buvo įkurtas gruziniškų kovos menų skyrius. 1990 m. buvo sukurta *Gruziniškų kovos menų federacija*, kurios pirmas prezidentas buvo Levanas Kikaleišvilis.
Prie Federacijos prisijungė daug iki tol jau egzistavusių ir naujų klubų (2008 m. jų buvo apie 20).

1999 m. Federacijos nutarimu keturi tradiciniai stiliai buvo sujungti, bendras pavadinimas - *chridolis*. Nuo tada chridolio varžybos vyksta kaip trikovės:
* pirmas raundas - gruziniškos imtynės,
* antras raundas - chevsurų fechtavimas,
* trečias raundas - gruzinų „boksas“.
Planuojama pridėti ketvirtą raundą - šaudymą iš lanko.

## Nuorodos
* Georgian Martial Arts Federation

Video
* Chridolio video
* Khridoli "Krivi" Georgian Boxing
Louis-Charles Mahé de La Bourdonnais

**Lui Šarlis Mahė de la Burdonė** (, 1795 m. – 1840 m.) – Prancūzijos šachmatininkas, vienas stipriausių ankstyvojo XIX a. šachmatininkų.

Le Burdonė gimė Reunjono saloje, vėliau persikėlė į Prancūziją. Jis buvo laikomas pasaulio šachmatų čempionu nuo 1821 m. iki savo mirties 1840 m. (tuo metu oficialaus titulo nebuvo). Tokiu buvo pradėtas laikyti, kai dažnai nugalėdavo savo mokytoją ir tuo metu stipriausiu laikytą Aleksandrą Dešapelį. Žaidė daugybę mačų, daugiausia prieš kai kurių taip pat pasaulio čempionu laikytą Aleksandrą Makdonelį.

## Žinomos šachmatų partijos
{|
|
* Aleksandras Makdonelis prieš Lui Šarlį le Burdonę, Londonas, 1834, Siciliškoji gynyba: Senoji siciliškoji gynyba. Atvira (B32), 0-1 Partija, kurioje demonstruojama pėstininkų jėga. Partijos pabaigos pozicijos labai gražios ir neįprastos.
* [Lui Šarlis le Burdonė prieš Aleksandrą Makdonelį, Londonas, [1834], Priimtas valdovės gambitas: senovinis variantas (D20), 1-0].

## Išorinės nuorodos
* Pirmieji Europos čempionai
Kol nevėlu...

**Kol nevėlu** – 1957 m. Lietuvos kino (tuo metu – Lietuvos meninių ir kronikinių filmų) studijoje sukurta kino komedija. Filmas nespalvotas. Trukmė – 90 min.

## Kūrybinė grupė
* Scenarijaus autoriai – Michailas Antonenkovas, Ilja Rudas-Gercovskis, Efraim Sevela
* Režisieriai – Julijus Fogelmanas, Vytautas Žalakevičius
* Antrasis režisierius – Vladas Limantas
* Operatorius – Julijus Fogelmanas
* Dailininkas – Jeronimas Čiuplys
* Kostiumų dailininkė – Jadvyga Laurinavičiūtė
* Kompozitorius – Balys Dvarionas
* Dainų tekstų autorius – Justinas Marcinkevičius
* Garso operatorius – Tadas Balsys.

## Vaidina
* Kęstutis Genys – *Vilius*
* Irena Leonavičiūtė – *Nijolė*
* Vanda Lietuvaitytė – *Petronėlė*
* Napoleonas Bernotas – *Aloyzas*
* Petras Žindulis – *Mikas*
* Stefa Nosevičiūtė – *Mikienė*
* Jonas Čepaitis – *Domas*
* Feliksas Einas – *motoristas Einis*
* Jurgis Petrauskas – *Nijolės tėvas*
* Emilija Platušaitė – *motina*
* Elena Gaigalaitė – *Marijona*
* Gražina Rukšėnaitė – *Aldona*
* Ramutė Kinglytė – *Ramutė*
* taip pat Valerijonas Derkintis, Vladas Limantas, V. Kučmala, G. Laurinavičius, J. Paplauskas, P. Songaila ir kiti.

## Siužetas
Naivi istorija apie tai, kaip Kuršių mariose sugenda tuoktis į bažnyčią plukdančios poros motorinė valtis. Jaunoji, kuriai į akį krito gelbėtojas žvejas, kol nevėlu pradeda galvoti, kuris vyriškis jai labiau patinka. O čia dar liežuvinga kaimynė kiša savo trigrašį…
Anglijos bankas

**Anglijos bankas** (; oficialus pilnas pavadinimas - *The Governor and Company of the Bank of England*) – centrinis Jungtinės Karalystės bankas su būstine Londone. Įkurtas 1694 m., pertvarkytas 1844 m. įstatymu (*Bank Charter Act*). 

## Istorija

Iš pradžių buvo privačiu akciniu banku, kuris atliko centrinio banko funkcijas. Banko kapitalas iš pradžių buvo fiksuotas 1 200 000 svarų sterlingų, kurie buvo paskolinti vyriausybei ir už tai buvo gauta banknotų emisijos teisė. Vėliau bankui buvo leista kapitalą padidinti ir 1816 m. jis sudarė 14 533 000 svarų sterlingų. 1844 m. *[[Bank Charter Act]]* įstatymu bankas buvo padalintas į du departamentus: banknotų emisijos (*The Issue Department*) ir bankinių operacijų (*The Banking Department*). Bankinių operacijų vykdymas buvo paliktas banko akcininkų ir vadovybės nuožiūrai, o pinigų emisijos klausimai reglamentuoti, siekiant išvengti banknotų infliacijos. 1844 m. įstatymas nustatė, kad emisijos departamentas gali leisti į apyvartą tik visiškai auksu ir sidabru padengtus banknotus.

1946 m. bankas buvo nacionalizuotas ir suvalstybintas.
Personifikacija

**Personifikacija** arba **įasmeninimas** ( – asmuo + *facio* – darau) – metaforos rūšis – daiktų, gyvosios arba negyvosios gamtos reiškinių, abstrakčių sąvokų sudvasinimas, sužmoginimas. Stilistinė personifikacijos funkcija artima psichologiniam paralelizmui: žmogaus išgyvenimas, dvasinė būsena perteikiama gamtos reiškinių vaizdiniais. Personifikacija yra vienas svarbiausių poezijos tropų.

Daug personifikacijų liaudies dainose, kur personifikacijos dažniausiai susijusios su mitologija, antropomorfizmu. Pvz., „Saulė močiutė kraitelį krovė“.

Personifikacija dar vadinama prozopopėja, tačiau pastarosios reikšmė truputį platesnė.

## Šaltiniai
Jugoslavijos karalystės administracinis suskirstymas

Po 1929 m. valstybinio perversmo buvusi Serbų, kroatų ir slovėnų karalystė pervadinta į Jugoslavijos karalystę ir nustatytas naujas **Jugoslavijos karalystės administracinis suskirstymas**. Jugoslavijos karalystė po 1929 m. spalio 3 d. buvo padalinta į 9 banovinas. Jų ribos buvo nustatytos geografiniu principu, sąmoningai stengiantis, kad jos būtų etniškai mišrios.

Banovinos:
* Dravos
* Savos
* Vrbo
* Pajūrio 
* Drinos
* Zetos
* Dunojaus
* Moravos
* Vrdaro

Belgradas buvo išskirtas į atskirą administracinį vienetą.
Aleksandras Polujanskis

**Aleksandras Polujanskis**, (; 1814 m. Vilniaus gubernijoje – 1866 m. gegužės 26 d. Varšuvoje, palaidotas Povonzkų kapinėse) – Lenkijos miškininkas, Suvalkijos kraštotyrininkas.

## Biografija
Bandė studijuoti Vilniaus medicinos-chirurgijos akademijoje ir Maskvos universitete, 1837 m. baigė Peterburgo Miškų institutą. Dirbo miškininku Kazanės, Vologdos ir Maskvos gubernijose, o nuo 1847 m. – Lenkijos karalystėje. 1949-55 m. buvo Varšuvos gubernatūros miškų skyriaus sekretoriumi, vėliau įsidarbino miškų asesoriumi Augustavo gubernatūroje Suvalkuose. 1859 m. grįžo į Varšuvą, dirbo komisaru Valstybinės Pajamų ir iždo komisijos Miškų ir dvarų skyriuje.

Buvo miškų mylėtojas, daugelį savo išleistų knygų paskyrė miškininkystei. Vertingiausias jo veikalas buvo keturtomis *„Lenkijos Karalystės ir vakarinių gubernijų miškų aprašymas“*, už kurį Rusijos caras apdovanojo aukso žiedu ir stambia pinigine premija. Kiti du darbai: *„Ūkininkavimo miškuose populiarus aprašymas“* ir *„Lenkijos miškininkystė“* specialistų buvo įvertinti kritiškai dėl pasenusios informacijos. A. Polujanskis įkūrė ir  1861-65 m. redagavo vienintelį Lenkijos karalystės žurnalą *„Rocznik Leśniczi“*, taip pat trumpai pasirodžiusį žurnalą *„Goniec Leśny i Wiejski“*. Straipsnius miškininkystės tematika paskelbė ir kituose periodiniuose leidiniuose.

Dirbdamas Suvalkuose, tarnybiniais reikalais dažnai keliaudavo po girias ir kaimus, stebėdavo gamtą ir valstiečių buitį. Kelionių išdavoje gimė knyga *„Kelionės po Augustavo guberniją“*. Šis krašto etnografijai, istorijai ir gamtos pažinimui nepaprastai reikšmingas kūrinys iki šiol yra skaitomas ir tyrinėjamas. Keletą puslapių Aleksandras Polujanskis paskyrė ir gubernijoje gyvenusiems lietuviams.

Pabandė savo jėgas ir literatūroje – 1851 m. Varšuvoje išleido poezijos ir prozos dvitomį.

## Bibliografija
* „Opisanie lasów Królestwa Polskiego i gubernij zachodnich Cesarstwa Rossyjskiego: Pod względem historycznym, statystycznym i gospodarczym“. 4 t., Warszawa, W Druk. Gazety Codziennej, 1854.
* „Wędrówki po guberni augustowskiej w celu naukowym odbyte“. Warszawa, 1858 
* „Wyklad popularny nauki gospodarowania w lasach“ Warszawa, 1860
* „Leśnictwo polskie“. 2 t., Warszawa, 1861—62
* „Bukiet literacki ulozony przez Wszędobylskiego“. Warszawa, 1851

## Šaltiniai
* Biografie Suwalskie - Suwałki, 1993
Šiaurės Sosva

**Šiaurės Sosva** () – upė Rusijoje, Tiumenės srityje, Chantų-Mansių autonominėje apygardoje; Obės kairysis intakas. Prasideda Šiaurės Uralo kalnuose, susiliejus Didžiosios ir Mažosios Sosvos upėms. Pradžioje teka į šiaurę, vėliau į rytus plačiu slėniu pelkėta ir miškinga Vakarų Sibiro lyguma. Žemupyje pasuka į šiaurę ir teka Obės slėniu, su Obe jungiasi daugybe protakų. Įteka į vakarinę Obės atšaką – Mažąją Obę.

Didžiausias intakas – Liapinas (kairysis). Upė užšąla spalio pabaigoje ar lapkričio pradžioje, o atitirpsta balandžio pabaigoje arba gegužę. Laivuojama 660 km nuo žiočių ruože. Prie Šiaurės Sosvos įsikūrusi Beriozovo prieplauka.

## Šaltiniai
Hapkido

**Hapkido** (, kur *hap* 'darna, koordinacija' + *ki* 'energija, jėga' + *do* 'kelias') – eklektinis korėjiečių savigynos kovos menas. Naudoja tradicinius ginklus - strypelį, lazdą, virvę, nunčiaką, kalaviją ir kartį. 

Hapkido apima artimos ir tolimos siekos kovos technikas, naudoja dinamiškus spyrius ir smūgius rankomis, smūgius į jautriuosius taškus iš tolimesnės siekos ir laužimus bei metimus iš arti. Hapkido technikose akcentuojami judesiai apskritimu, priešininko judesių valdymas, o ne priešinimasis jiems. Hapkido kovotojai stengiasi išgauti pranašumą keisdami stovėseną ar vietą priešininko atžvilgiu, kad išvengtų susirėmimo jėga prieš jėgą. 

Hapkido yra artimas japoniškajama aikido, nes jis sukurtas remiantis aikido, džiudžitsu ir *Daitō-ryū Aiki-jūjutsu*. Vėliau panaudoti ir Tekvondo bei *[[Tang Soo Do]]* elementai. Hapkido būna kietasis (analogų neturi, panašus į *Aiki dziucu*) ir minkštasis (artimas aikido). Hapkido išsivystė iš *Daitō-ryū Aiki-jūjutsu* ar artimos džiudžitsu sistemos, kurios Korėjoje pradėjo mokyti *Choi Yong Sul*, grįžęs iš Japonijos, kur pragyveno 30 m. Vėliau ši sistema buvo papildyta suderintomis spyrių ir smūgių technikomis iš tekvondo bei *Tang Soo Do*.

## Principai
Kovos menų kietumo-minkštumo skalėje hapkido yra ties viduriu, nes naudoja tiek minkštąsias technikas, panašias į džiudžitsu ir aikido, tiek kietąsias, būdingas tekvondo ir *Tang Soo Do*. Hapkido naudojamos kietosios technikos irgi linkusios naudoti apskritiminius, o ne tiesius judesius. Hapkido yra eklektinis menas, skirtingos hapkido mokyklos akcentuoja skirtingas technikas. Tačiau kai kurios technikos yra būdingos visoms hapkido mokykloms, visos hapkido technikos paremtos šiais principais:
* *nesipriešinimo principas* (*Hwa*, 화 ar 和) - reikia būti atsipalaidavusiam ir tiesiogiai nesipriešinti priešininko jėgai. Pvz., kai priešininkas stumia kovotoją į krūtinę, šis ne priešinas ir stumia priešinga kryptimi, o, vengdamas tiesioginio pasipriešinimo, juda ta pačia kryptimi kaip ir priešininkas, panaudodamas priešininko judesio energiją metimui priešininko judėjimo kryptimi. 
* *apskritimų principas* (*Won*, 원 ar 圓) - būdas gauti judesio momentą naudojant natūralų ir laisvai „tekantį“ judesį. Jei priešininkas naudoja tiesią ataką (tiesus smūgis kumščiu ar dūris peiliu), hapkido kovotojas nukreips priešininko jėgą į šoną sukdamas priešininko judesį apskritimu, taip sumuodamas atakuojančiojo jėgą su savąja. Panaudodamas nukreiptą priešininko jėgą hapkido kovotojas gali panaudoti daug įvairių technikų priešininkui iš rikiuotės išvesti. Hapkido kovotojas mokosi priešininką suvokti kaip tam tikromis kryptimis nukreiptų energijų visumą. Kuo priešininkas stambesnis, tuo daugiau energijos jis naudoja, tuo lengviau kautis hapkido kovotojui. 
* *vandens (harmonijos) principas* (*Yu*, 유 ar 柳) - reikia mėgdžioti minkštą, prisitaikančią vandens jėgą. Hapkido yra minkštasis kovos menas, nes hapkido kovotojas nepasikliauja vien savo jėga. Hapkido yra prisitaikantis, nes hapkido meistras nukreipia priešininko smūgį taip, kad laisvai tekantis vanduo prasiskiria prieš akmenį, kad po to vėl susijungtų ir apsuptų jį ir iš priešingos pusės.
Arabų lyga

**Arabų lyga** (), oficialiai **Arabų valstybių lyga** () – regioninė arabų šalių organizacija, įkurta 1945 m. kovo 22 d. Kaire. Šešios pirmosios narės: Egiptas, Irakas, Transjordanija (dab. Jordanija), Libanas, Saudo Arabija ir Sirija. Šiuo metu Arabų lyga turi 22 narius ir 4 asocijuotus narius. Pagrindiniai Arabų lygos tikslai yra „stiprinti arabų šalių santykius, koordinuoti bendradarbiavimą, saugoti nepriklausomybę ir integralumą bei ginti bendruosius interesus“.

## Istorija
1944 m. Arabų konferencija priėmė Aleksandrijos protokolą, kuriuo išreiškė siekį kurti ne vieną valstybę ar jų federaciją, bet lygą. Remiantis protokolu 1945 m. kovo 22 d. įkurta Arabų lyga. Vyriausiąja būstine tapo Kairas. Iš pradžių Arabų lyga didžiausią dėmesį skyrė ekonominiams, kultūriniams ir socialiniams klausimams spręsti. Vėliau prie jos prisijungė daugiau valstybių. Kiekvienai valstybei buvo suteiktas vienas balsas Arabų lygos taryboje. Nuo 1948 m. Arabų lygos veikloje vyravo arabų ir Izraelio konflikto klausimai, ji draudė ekonominius ryšius su žydų valstybe. 1950 m. sudaryta Kolektyvinės gynybos sutartis. 1976 m. visateise Arabų lygos nare tapo Palestinos išsivadavimo organizacija (1988 m. ją pakeitė Palestinos valstybė). 1979 m. Egiptui pasirašius taikos sutartį su Izraeliu, Egipto narystė Arabų lygoje buvo suspenduota, o jos būstinė perkelta iš Kairo į Tunisą. 1989 m. Egipto narystė buvo atkurta, o 1990 m. būstinė grąžinta į Kairą. Persijos įlankos karo metu tarp Arabų lygos narių buvo kilę nesutarimų.

2015 m. Arabų lyga išreiškė paramą Saudo Arabijos vadovaujamai intervencijai į Jemeną prieš hučių judėjimą bei įkūrė jungtines arabų pajėgas. 2018 m., reaguodama į Turkijos įsiveržimą į šiaurės vakarų Siriją, Arabų lyga priėmė rezoliuciją, reikalaujančią Turkijos kariuomenę pasitraukti iš užimtų teritorijų. 2019 m. Kaire susirinkę arabų valstybių vadovai pasmerkė Turkijos vykdomą agresiją prieš Siriją.

## Nariai
### Valstybės narės

### Valstybės stebėtojos

## Viršūnių susitikimai
Sąraše pateikiami Arabų lygos viršūnių susitikimai:

## Panašumai ir skirtumai su kitomis organizacijomis
Arabų Lyga panaši į Amerikos Valstybių organizaciją, Europos Tarybą ir Afrikos Sąjungą tuo, kad visų pirma turi politinių tikslų. Tačiau narystė lygoje paremta daugiau kultūra, o ne geografine padėtimi, ir tuo lyga panaši į tokias organizacijas, kaip Lotynų Sąjunga ar Karibų sandrauga.

Arabų Lyga aiškiai skiriasi nuo Europos Sąjungos, nes nėra pasiekusi aukšto regioninės integracijos laipsnio, o ir pati organizacija neturi jokių tiesioginių ryšių su valstybių-narių piliečiais. Arabų Lyga pagrįsta arabiško nacionalizmo ir bendros pozicijos įvairių klausimų atžvilgiu palaikymo ir skatinimo principais.

Visos Arabų Lygos narės taip pat yra Islamiškosios konferencijos organizacijos narės.

## Generaliniai sekretoriai

## Išnašos

## Taip pat skaitykite
* Arabų šalys

## Nuorodos

* Oficiali svetainė
FR

**FR** gali reikšti:

* FR (išdėstymas) – () – nurodo automobilio variklio padėtį ir varančiuosius ratus;
* Prancūzijos – ISO 3166-1 standartu apibrėžtas šalies dviejų raidžių kodas;
* ISO 3166-2:FR – ISO 3166-2 standarto sudėtinė dalis apibrėžianti Prancūzijos padalijimą į regionus.

**Fr** gali reikšti:
* Francio kodas.

**fr** gali reikšti:
* Prancūzų kalbos kodas (pagal ISO 639-1 standartą);
* Prancūziška Vikipedija (:fr:).
Algirdas Steponavičius

**Algirdas Steponavičius:**
*Algirdas Steponavičius (1927) – dailininkas, grafikas, knygų iliustratorius;
*Algirdas Steponavičius (1934) – tiltų specialistas.
*Algirdas Steponavičius (1950) – žurnalistas, agronomas.
Flanginiai debiutai

**Flanginiai debiutai** – šachmatų debiutų grupė, kurioje esančiuose debiutuose centriniai laukeliai kontroliuojami iš flangų, nesiveržiant centrą d ir e pėstininkais.
Baltieji žaidžia hipermoderniu stiliumi.

Šie debiutai žaidžiami dažnai, pvz., **1.Žf3** (Cukertorto debiutas) ir **1.c4** (Angliškasis debiutas) populiarumu nusileidžia tik ėjimams **1.e4** ir **1.d4**.

Jei baltieji pradeda ėjimu **1. Žf3**, žaidimas dažniausiai pereina į uždarus arba pusiau uždarus debiutus (transpozicija), bet yra ir originalių tęsinių, pvz., Rečio debiutas (**1. Žf3 d5 2. c4**) ar senoji indiškoji pradžia.

Senoji indiškoji pradžia – išsivystymo sistema, taikoma daugeliui juodųjų atsakymų. Jos ėjimai – **1.Žf3**, **2.g3**, **3.Rg2**, **4.0-0**, **5.d3**, **6.Žbd2** ir **7.e4**. Pozicija dažnai pasiekiama darant tuos pačius ėjimus kita seka.

Angliškasis debiutas taip pat dažnai pereina į kurį nors iš **1. d4** debiutų bet turi ir originalius tęsinius, pvz., simetrinį variantą (**1. c4 c5**) ir siciliškąją gynybą atvirkščiai (**1. c4 e5**).

Larseno debiutas (**1. b3**) ir Sokolskio debiutas (**1. b4**) retai matomi aukšto lygio žaidime, nors organizuoja spaudimą centre ruošdami rikio fianchetto. Vis dėlto Larseno debiutas laikomas gerseniu, nes nesilpnina valdovės flango ir nepastato pėstininko į pavojingą padėtį, priešingai nei Sokolskio debiutas.

Dunsto debiutas (**1. Žc3**) irgi aukšto lygio žaidime matomas retai, nes blokuoja c pėstininką, silpnai kontruoliuoja centrą (pvz., juodieji gali atsakyti **1…d5**, ruošdami žirgui spaudimą, o po **1. Žf3** analogiškas **1…e5** tiesiog atiduoda pėstininką).

Palas Benko naudojo dabar Benko debiutu vadinamą **1.g3** partijose, kuriose nugalėjo Bobį Fišerį ir Michailą Talį 1962-ųjų Kandidatų dėl kovos su pasaulio čempionu dėl titulo turnyre Kiurasao.

Berdo debiute (**1.f4**) baltieji siekia sustiprinti e5 laukelį, bt susilpnina karaliaus flangą ir atveria f liniją, kurioje karalius gali sulaukti rimtų smūgių. Juodieji dažniausiai atsako **1…d5** (Olandiškoji gynyba atvirkščiai) arba bando pažeisti baltuosius žaisdami **1…e5!?** (Fromo gambitas).

Kiti debiutai (pvz., Anderseno debiutas **1. a3** ar Saragosos debiutas **1. c3**) nebelaikomi flanginiais, nes neorganizuoja spaudimo centre, silpnina baltųjų padėtį ar smarkiai varžo figūrų vystymąsi. Jie laikomi neįprastais.

## Flanginių debiutų sąrašas

* 1. b3 – Larseno debiutas (A01)
* 1. b4 – Sokolskio debiutas (A00)
* 1. Žc3 – Dunsto debiutas (A00)
* 1. c4 – Angliškasis debiutas (A10-A39)
* 1. Žf3 – Cukertorto debiutas (A04-A09)
* 1. Žf3, 2. g3, 3. Rg2, 4. 0-0, 5. d3, 6. Žbd2, 7. e4 – Senoji indiškoji pradžia
* 1. f4 – Berdo debiutas (A02-A03)
* 1. g3 – Benko debiutas (A00)

## Literatūra
*
Sevanas (ežeras)

**Sevanas** (), taip pat žinomas kaip **Geharkunikas** (Գեղարքունիք), **Gehamo jūra** (Գեղամա ծով) ir **Gokčia** () – pats didžiausias ežeras Kaukazo kalnuose, Armėnijoje. Telkšo tektoninėje įduboje Armėnijos kalnyne, 1900 m aukštyje virš jūros lygio. Ežerą supa kalnai.

Artanišo ir Noratuso kyšuliai ežerą dalina į dvi dalis – gilesnį, raižytais krantais Šiaurės Sevaną (šiaurės vakaruose) ir seklesnį, lygiu dugnu ir krantais Didįjį Sevaną (pietryčiuose). Šias dalis jungia platus sąsiauris. Giliausia ežero vieta siekia 83 m (netoli Aregunio kalnagūbrio). Šiaurės vakarinėje dalyje seniau buvo Sevano sala, bet sumažinus ežero vandens lygį ji virto pusiasaliu. Ežeras gėlas, žydros spalvos. Druskingumas – 700 mg/l. Vandens skaidrumas – 4,5 m.

Į Sevaną suteka 28 upės, o išteka vienintelis Razdanas (Kuros baseinas). Dėl ant šios upės įrengtų hidroelektrinių kaskados ir intensyvaus vandens naudojimo Sevano vandens lygis nukrito, todėl ežerui papildyti įrengtas 48,6 km ilgio tunelis, kuriuo tiekiamas vanduo iš Arpos upės.

Sevano ežere veisiasi endeminės sevaninės lašišos – išchanai (*Salmo ischchan*). Taip pat yra sykų, auksinių žuvelių, vėžių. Pakrantėse gyvena gausūs paukščių būriai – armėninės žuvėdros (*Larus armenicus*), mažosios gulbės, mažosios žąsys, rudės, šalminės antys, kirai kvatokliai. Ežeras ir jo apylinkės įeina į Sevano nacionalinį parką.

Šiaurės vakarinėje ežero pakrantėje įsikūręs Sevano miestas, aplink išsidėstę keletas mažesnių gyvenviečių. Sevanas – populiarus turistinis ir rekreacinis šalies objektas. Pakrantėse išlikę daug senovinių armėnų vienuolynų, archeologinių radimviečių.

## Šaltiniai
Jungtinė ateities pasaulio valiuta

**Jungtinė ateities pasaulio valiuta** (JAPV,  - vieninga ateities pasaulio valiuta) - tarptautinė valiuta, kuria siekiama pakeisti JAV dolerį; Projektas. Monetos eskize iškalti žodžiai „Įvairovės vienybė". Monetos nukaltos Belgijoje ir išdalintos G-8 delegacijų vadovams. Darbinis monetos pavadinimas - Eurodoleris. Galutinis vardas ir naujos valiutos simbolis paaiškės po konkurso, vykdomo 1000 pasaulio mokyklų. Konkurso rengėjas - Italijos Laiko muziejus. Generalinis JAPV projekto koordinatorius - Dr. Sandro Sassoli.

## Literatūra
* „Medvedevas pademonstravo gautą naujos pasaulio valiutos pavyzdį Bloomberg“, VZ.LT, 2009.07.10 18:03

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Lašiniai

**Lašiniai** – poodinis riebalų sluoksnis gyvūnų ir žmogaus organizme, susidedantys iš trigliceridų, turi daug riebalų rūgšties.

Organizme lašiniai kaupiami kaip maisto atsargos, energinės sankaupos, taip pat jie atlieka šilumos izoliacinę funkciją.

100 gramų lašinių yra apie 770 kcal, 0 g angliavandenių.

Lašiniai vartojami maistui, taip pat naudojami muilo gamybai ir kaip techninis tepalas. JAV jautienos riebalų atliekos perdirbamos į kurą. Meškų ir barsukų riebalai vartojami kaip gydomoji priemonė, audinių – kosmetikai.

## Panaudojimas mityboje
Maistui lašiniai vartojami švieži, kepti, rūkyti, sūdyti, troškinti, virti.

Kulinarijoje naudojami kiaulienos lašiniai. Jautienos lašiniai maistui nėra tinkami.

Sūdymui ir rūkymui dažniausiai naudojama kiaulienos poodinės nugaros ir šonų skerdenos dalys. Sūdymui dėl skonio pagerinimo naudojama nemažai prieskonių: juodųjų pipirų, česnako, lauro lapų. Pagal vengrišką receptūrą dar pridedama paprikos ir po to papildomai parūkoma.

Kulinarijoje tokie lašiniai naudojami faršo, dešrų gamybai, kaip pagardas sriuboms, troškintiems kopūstams, neriebios mėsos pagardinimui. Valgant šiuos lašinius kaip atskirą patiekalą, prieš tai reikia nupjauti odą, nuvalyti druskos ir prieskonių perteklių, supjaustyti juos plonais griežinėliais.

Šoninė – sūdyti lašiniai besisluoksniuojantys su raumeniu, angliškai vadinami bekoniena. Tokie lašiniai gaunami kiaules maitinant ir auginant specialiu būdu. Vartojami jaunų kiaulių šoninės dalys. Rūkyta bekoniena gaminama iš sūdytos.

Bekoniena naudojama daugeliui įvairių patiekalų: kiaušinienei, salotoms, sriuboms, sumuštiniams, šaltiems ir karštiems užkandžiams ir kt.

Stipriai apkepus nedidelius lašinių gabalėlius, gaunami spirgai. Kiaulienos spirgai populiarūs beveik visoje Centrinėje ir Rytinėje Europoje, taip pat klasikinis komponentas arba ir atskiras patiekalas amerikos pietuose (*fried fatback, cracklins*).

Spirgai patiekiami kaip pagardas ar padažas įvairiems patiekalams arba kaip atskiras patiekalas valgomas su kokiu nors garnyru. Su spirgais kepama kiaušinienė, bulvės ir kitos daržovės.

Iš lašinių tirpinami riebalai. Šie taukai vartojami daugelio šalių kulinarijoje. Prieš tirpinimą žaliava gerai išvaloma nuo nešvarumų, kraujo, mėsos atliekų. Tam ji ne mažiau 12 valandų mirkoma pasūdytame vandenyje, kelis kartus pakeičiant vandenį. Po to žaliava supjaustoma ir lydoma ant mažos ugnies kol visiškai išgaruoja vanduo. Iš besilydančios masės nuolat išimami sukepę spirgai. Kai taukai tampa skaidrūs, jie perkošiami, išpilstomi į stiklinę arba keramikinę tarą ir sandariai uždaromi. Laikomi sausoje, vėsioje patalpoje, saugomi nuo šviesos ir sąlyčio su oru taukai gali išsilaikyti ilgą laiką.

Paprastai lydyti taukai naudojami kepimui, tačiau vartojami ir kaip užkandis, pasitepus juos ant duonos. Ruošiant taukus kaip užkandį, tinka į juos įmaišyti pipirų, trinto česnako, druskos ir kitų prieskonių.
Vidinas

**Vidinas** – uostamiestis šiaurės vakarų Bulgarijoje, greta sienos su Rumunija, prie Dunojaus. Išvystyta chemijos, gumos, siuvimo, tabako, mašinų pramonė. Išlikusi XII a. tvirtovė *Baba Vida*, Šv. Dmitrijaus cerkvė.

## Sportas
* OFK Bdin Vidin
* Benkovskio futbolo stadionas.

## Galerija

File:Vidin-danube-photo.jpg|vaizdas į Dunojų nuo Baba Vida pilies
File:Vidin-elegant_house.JPG|Fin-de-siècle namai
File:Vidin-Konak-Museum1.JPG|"Konaka" muziejus XVIII a. statinys
File:Vidin-Sky_house.JPG|Senoji miesto pirtis
File:OsmanPazvantogluLibraryVidin.jpg|Osmano Pazvantoğlu biblioteka
File:Vidin-art-gallery.jpg|Dailės galerija
File:Vidin-old-house-1.jpg|Senas namas
File:Vidin E111.JPG|Stambol Kapiya


## Nuorodos
* Vidin-online informacija 
* Baba Vida nuotraukos 
* Senos nuotraukos 
* Miesto oficiali svetainė 
* Vidin info
* Vidino fotografijos 
* Vidino fotogalerija 
* Viskas apie miestą
* Nuotraukos
Petričius

**Petričius** – miestas pietvakarių Bulgarijoje, Belasicos kalno papėdėje, prie sienos su Graikija ir Šiaurės Makedonija. Apylinkėse gausiai auginami vaisiai ir daržovės, išvystyta tabako, maisto, smulkios technikos pramonė.

## Sportas
* PFK Belasica Petrič (futbolas)
Algirdas Steponavičius (1927)

**Algirdas Steponavičius** (1927 m. sausio 12 d. Kaune – 1996 m. spalio 21 d. Vilniuje) – Lietuvos dailininkas, grafikas, knygų iliustratorius, rašytojas.

## Biografija
Gimė Kaune, kur gyveno iki 1939 m. Yra kilęs iš leidėjų šeimos. Tėvas – Juozapas Steponavičius – aktyvus spaustuvininkas, leidėjas, žurnalistas.

Didžiausią gyvenimo dalį praleido Vilniuje. 1950 m. baigė Vilniaus valstybinį dailės institutą, grafikos katedrą. 1951 m. vedė dailininkę-grafikę, knygų iliustratorę Birutę Janiną Žilytę. Mirė 1996 m. savo dirbtuvėse Užupyje. Palaidotas Vilniaus Jeruzalės kapinėse.

## Kūryba
Nuo 1958 m. dalyvavo respublikinėse ir tarptautinėse dailės parodose. Dirbo knyginės ir lakštinės grafikos bei monumentaliosios tapybos srityse. Iliustravo knygų: rinkinį „Mįslės“ (1958 m.), Kazio Borutos „Jurgio Paketurio klajonės“ (1963 m., LDM), tautosakos rinkinį „Šepetys repetys“ (1965 m., LDM), Kosto Kubilinsko „Varlė karalienė“ (1967 m.), Vinco Krėvės „Dainavos šalies senų žmonių padavimai“ (1973 m., rus.), Petro Cvirkos „Nemuno šalies pasakos“ (1987 m.). LDM saugomi darbai: „Marytė Margytė“ (1960 m.), „Rytas“ (1961 m.), triptikas „Kėdainių chemijos kombinatas“ (1963 m.) ir kt.

Prisidėjo prie keleto žurnalų, tokių kaip „Tarybinė moteris“ (1952–1953 m.), „Genys“ (1954–1987 m.) ir „Pegalė“ (1962–1971 m.), iliustravimo.

Kartu su žmona Birute 1969–1972 m. Naujųjų Valkininkų vaikų tuberkuliozinėje sanatorijoje „Pušelė“ sukūrė beveik 50 metrų freską – vieną novatoriškiausių ir originaliausių 8-ojo dešimtmečio dailės kūrinių Lietuvos naujojoje architektūroje. 1972 m. freska buvo įtraukta į saugomų dailės paminklų sąrašus. 1993 m. įrašyta į Kultūros vertybių registrą, unikalus kodas .

## Apdovanojimai
Tarptautinėje knygos parodoje Leipcige 1965 m. iliustracijos Kosto Kubilinsko knygai „Varlė karalienė“ pažymėtos Aukso medaliu. 1967 m. LTSR nusipelnęs meno veikėjas. Vėliau apdovanotas „Aukso obuoliu“ tarptautinėje iliustracijų parodoje Bratislavoje (1967 m.), pirmąja premija knygos meno trienalėje „Vilnius’81“ (1981 m.), pirmojo laipsnio diplomu ir medaliu XXI tarprespublikiniame knygos meno konkurse Rygoje (1989 m.). 1989 m. laimėjo Ivano Fiodorovo diplomą (aukščiausią apdovanojimą) knygos meno konkurse Maskvoje, Jono Kazimiero Vilčinskio diplomą už gražiausiai iliustruotą Lietuvos metų knygą.

1990 m. tapo Lietuvos nacionalinės kultūros ir meno premijos laureatu.

## Šaltiniai
Giacomo Quarenghi

**Giacomo Quarenghi** (Džakomas Kvarengis, pilnas vardas – **Giacomo Antonio Domenico Quarenghi**, ;  1744 m. rugsėjo 20 d. Bergame, Venecijos respublika –  1817 m. kovo 1 d. Sankt Peterburge, Rusijos imperija) – italų tautybės Rusijos architektas.

## Biografija
Jaunystėje daug klajojo po Italiją, tyrinėdamas ir piešdamas antikos paminklus, bei Andrea Palladio statinius. Dirbo dailininku, turistų gidu Romoje. Didelę įtaką jam padarė Palladio architektūros traktatas „Keturios knygos apie architektūrą“. Į Sankt Peterburgą Giacomo Quarenghi atvyko 1780 m. kaip Jekaterinos II architektas. Atvykęs į Rusiją daug tyrinėjo senus statinius, siekdamas perimti pagrindinius rusų architektūros sprendinius. Suprojektavo ir perstatė daug pastatų Sankt Peterburge. Buvo mėgstamas Jekaterinos II architektas. Jai mirus ir sostą paveldėjus sūnui Pavelui I, pateko į imperatoriaus nemalonę. Stengėsi prisigerinti. Sekdamas imperatoriumi įstojo į Maltos ordiną.

Giacomo Quarenghi pastatai yra vėlyvojo klasicizmo stiliaus, monumentalūs. Dėl didelės įtakos Rusijos architektūrai jis įvardijamas vienu žymiausių rusiško klasicizmo meistrų – *zodčij*.

## Žymesni pastatai

* 1792-96 imperatoriaus Aleksandro rūmai Carskoje Selo;
* 1805–1809 Smolnio kilmingų megaičių institutas Sankt Peterburge.

## Literatūra
* Istorija russkogo iskusstva. Moskva: „Iskusstvo“, 1957 m. T. I. p.268-271
Dobričius

**Dobričius** – miestas šiaurės rytų Bulgarijoje, netoli Juodosios jūros. Išvystyta mašinų, maisto, tekstilės, odos, avalynės pramonė. Svarbus prekybos žemės ūkio produkcija centras.

## Istorija

1949–1990 metais miestas vadinosi **Tolbuchinu** sovietų kariškio F. Tolbuchino (1894–1949) garbei.

## Sportas
* PFK Dobrudža Dobrič (futbolas)
Veliko Tirnovas

**Veliko Tirnovas** – miestas šiaurinėje Bulgarijoje, prie Jantros upės. Išvystyta mašinų, elektrotechnikos, tekstilės, chemijos, medienos, maisto pramonė.

Mieste veikia universitetas, archeologijos muziejus. Yra V–VI a. Bizantijos Carevec tvirtovės liekanos, XII–XIV a. cerkvės ir rūmai, daug unikalaus stiliaus pastatų. Miestas saugomas kaip architektūros paminklas.

## Istorija
Kaip didelė gyvenvietė žinomas nuo XI–XII amžiaus. Buvo Antrosios Bulgarijos imperijos sostinė, 1598 ir 1686 m. Tirnovo sukilimų centras. Iki 1965 m. vadinosi ***Tirnovu***.

## Sportas
* SFC Etar Veliko Tarnovo – rungtyniavo aukščiausioje lygoje.
* PFK Etʺr 1924 Veliko Tʺrnovo – buvęs futbolo klubas.

## Galerija


File:Memorial_Veliko-Tarnovo.jpg|Paminklas Motinai Bulgarijai
File:Rail_Station,Veliko_Tarnovo.jpg|Geležinkelio stotis
File:Владишкия_мост,_Велико_Търново.jpg|Akmeninis tiltas
File:Vladishky_bridge,Veliko_Tarnovo,Bulgaria.jpg|Vyskupo tiltas
File:Petko_Slaveykov_Library,_Veliko_Tarnovo_1.JPG|Biblioteka
File:High_school_in_Veliko_Tarnovo.jpg|Pirmoji aukštoji mokykla mieste
File:University_of_Veliko_Tarnovo,Housing_5.JPG|Universitetas


## Nuorodos
* Veliko Tirnovo oficialioji svetainė (bulgarų k.)
Chaskovas

**Chaskovas** – miestas pietinėje Bulgarijoje, netoli sienos su Turkija ir Graikija; srities centras. Išvystyta mašinų, maisto, tabako, tekstilės pramonė. Į vakarus nuo miesto yra balneologinis kurortas *Haskovski Mineralni Bani*. 2003 m. pastatyta didžiausia pasaulyje Švč. Mergelės Marijos statula (32 metrų aukščio).

## Sportas
* PFK Haskovo (futbolas)
Lojolos universitetas Čikagoje

**Lojolos universitetas Čikagoje** () – privatus jėzuitų Universitetas Čikagoje, Ilinojuje. Universitetas buvo įsteigtas kaip Šv. Ignaco kolegija 1870 m. ir yra didžiausias Jėzuitų katalikiškas universitetas JAV.
Pazardžikas

**Pazardžikas** – miestas Bulgarijos pietvakarinėje dalyje, prie Maricos upės. Išvystyta maisto, tekstilės, mašinų pramonė. Miesto centre yra didelė pėsčiųjų zona.

## Sportas
* PFK Heb"r Pazardžik (futbolas)
Kavarna

**Kavarna** – pajūrio kurortas šiaurės rytų Bulgarijoje, Dobrudžos regione, prie Juodosios jūros. Yra miesto muziejus, etnografijos muziejus, dvi cerkvės, mečetė, nedidelis uostas, žvejybos bazė, platus paplūdimys, senieji šaltiniai. Už kelių kilometrų į rytus nuo miesto yra Kaliakros kyšulys.

## Sportas
* FK Kaliakra Kavarna (futbolas)
Vraca

**Vraca** – miestas šiaurės vakarų Bulgarijoje, Balkanų kalnų papėdėje; srities centras. Geležinkelio mazgas. Išvystyta chemijos, tekstilės, mašinų, metalurgijos, keramikos pramonė.

## Sportas
* FK Botev Vraca (futbolas)
* Hristo Botev stadionas, futbolo stadionas.

## Panoraminiai vaizdai

## Nuorodos

* Miesto svetainė
* Hotels in Vratsa (map)
* Istorijos muziejus
* “Vrachanski Balkan” gamtos parkas
* Turizmo svetainė: www.visitvratsa.com.
Popovas (Bulgarija)

**Popovas** – miestas šiaurės rytų Bulgarijoje. Yra teatras, muziejus, biblioteka.

## Istorija

Pirmąkart minimas osmanų registre 1555 m.

## Sportas
* FK Černolomec Popovo (futbolas)
Jordanas (istorikas)

**Jordanas** () – VI a. gotų istorikas (nors siejamas ir su alanais), Romos biurokratas. Parašė knygą apie Romos imperijos istoriją – *Romana*, tačiau ypač svarbus jo darbas – 551 m. Konstantinopolyje parašyta *Getica* – knyga apie ankstyvąją gotų ir kitų to laikotarpio Europos tautų istoriją. Getica buvo didelės apimties, tačiau vėliau pražuvusios Kasiodoro istorijos santrumpa.

Apie Jordano gyvenimą žinoma nedaug. Jis buvęs *[[magister militum]]* Guntigio Bazos sekretorius. Gali būti, kad jaunystėje buvo pagonis, nes kalba apie savo „atsivertimą“. Tačiau galėjęs būti ir arijonas (kaip dauguma to meto gotų), atsivertęs į trejybininkus, ar netgi tapęs dvasininku/vyskupu, nes kai kuriuose rankraščiuose Jordanas minimas kaip Ravenos vyskupas.

Jordano darbuose minimos ir baltų, finougrų gentys, antai, venedai ir kt. Apie aisčius rašo, kad šie yra labai taikūs, juos buvo nugalėjęs ostgotų karalius Hermanarikas. Jordanas dar mini vidivarijus, kurie dalies mokslininkų nuomone buvo mišrus gepidų ir aisčių darinys.

## Šaltiniai
Panenteizmas

**Panenteizmas** (iš  – „visa Dieve“) – religinė filosofinė doktrina, pagal kurią pasaulis yra Dieve, tačiau Dievas neištirpsta pasaulyje (kaip panteizme); teizmo ir kai kurių panteizmo idėjų sintezė. Visata esanti Dievo dalis, bet Dievas esąs daugiau nei Visata. Dievas suprantamas ne kaip kūrėjas, bet kaip amžina gyva jėga už Visatos ribų.

Panenteizmo terminą 1828 m. įvedė vokiečių filosofas Karlas Krauzė (1781–1832), terminą taip pat vartojo filosofas Friedrich Bouterwek (1766–1828).

Panenteizmo bruožų esama kai kuriose hinduizmo mokyklose, taip pat Australijos aborigenų, Pietų Amerikos indėnų religijose.

Rusų filosofas Semionas Frankas šiuo terminu vadino savo filosofinę sistemą.

## Šaltiniai
Rekviem svajonei (2000 filmas)

**Rekviem svajonei** () – 2000 m. JAV psichologinė drama, sukurta pagal to paties pavadinimo 1978 m. romaną. Romano autorius yra Hubertas Selbis jaunesnysis, o filmo režisierius – Darenas Anorofskis. Filme pagrindinius vaidmenis atliko Elena Burstyn, Džaredas Leto, Dženifer Koneli ir Marlonas Vajansas. Elena Burstyn buvo nominuota Oskarui kaip geriausia aktorė.

Filme vaizduojamos įvairios priklausomybės formos, kurios priveda prie asmenybės įkalinimo svajonių pasaulio iliuzijose ir neviltyje. Galiausiai realybė sunaikina visas iliuzijas.

## Aktoriai

* Džaredas Leto – Haris Goldfarbas 
* Elena Burstyn – Sara Goldfarb
* Dženifer Koneli – Merijona Silver
* Marlonas Vajansas – Taironas Love 
* Kristoferis Makdonaldas – Tepis Tibonsas
* Markas Margolis – Ponas Rabinovičius
* Luisa Laser – Ada

## Šaltiniai
Jordanas (reikšmės)

**Jordanas** gali reikšti:

* Jordanas – upė Artimuosiuose Rytuose;
* Jordanas – gotų istorikas;
* Jordanas – žvaigždynas;
* Jordanas Nemorarijus – XIII a. matematikas;
* Jordanas Kenstavičius – Raseinių politikas.
Titono kalnagūbris

**Titono kalnagūbris** – kalnų grandinė Uoliniuose kalnuose Šiaurės Amerikoje. Iš šiaurės į pietus besidriekianti grandinė yra išsidėsčiusi Vajomingo valstijoje, palei su sieną su Aidaho valstija, šiek tiek į pietus nuo Jeloustauno nacionalinio parko. Dvi pagrindinės kalnagūbrio viršūnės – Grand Titonas (4198 m) ir Ouveno kalnas (3939 m). Didžioji dalis kalnų grandinės driekiasi Grand Titono nacionaliniame parke. Ankstyvieji prancūzų kailių prekiautojai suteikė kalnų grandinei vardą *les Trois Tétons* (pranc. „trys krūtys“).

## Išnašos
Islamo pranašai

**Islamo pranašai** – pranašai minimi Korane. Dalis islamo pranašų taip pat pripažįstami ir judėjų bei krikščionių pranašais.

Musulmonai tiki, kad pranašų buvo daug, ir daug jų nėra paminėti Korane. Koranas teigia: „Ir kiekviena bendruomenė turi pranašą“.

## Pranašai
: 1. Adam (Adomas)
: 2. Idris
: 3. Nuh (Nojus)
: 4. Hud
: 5. Salih
: 6. Ibrahim (Abraomas)
: 7. Isma’il (Izmaelis)
: 8. Išaq (Izaokas)
: 9. Lut (Lotas)
: 10. Ya’qub (Jokūbas)
: 11. Yusuf (Juozapas)
: 12. Šu’ail
: 13. Ayyub (Jobas)
: 14. Musa (Mozė)
: 15. Harun (Aaronas)
: 16. Dhul Kifl (Ezekielis)
: 17. Dawud (Dovydas)
: 18. Suleiman (Saliamonas)
: 19. Ilyas (Elijas)
: 20. Al Yasa (Eliziejus)
: 21. Yunus (Jona)
: 22. Zakariya (Zakarijas)
: 23. Yahya (Jonas Krikštytojas)
: 24. Isa (Jėzus)
: 25. Muhammad (Mahometas)

Iš jų patys svarbiausi:

* Nuh (Nojus)
* Ibrahim (Abraomas)
* Musa (Mozė)
* Isa (Jėzus)
* Muhammad (Mahometas)

## Šaltiniai
PK

**PK** gali reikšti:

* PK (kulkosvaidis) ( 'Kalašnikovo kulkosvaidis') – tarybinis 7,62 mm kulkosvaidis, sukurtas M. Kalašnikovo;
* Personalinis kompiuteris – asmeniniam naudojimui skirtas kompiuteris
* Pakistano – ISO 3166-1 standartu apibrėžtas šalies dviejų raidžių kodas
** ISO 3166-2:PK – ISO 3166-2 standarto sudėtinė dalis apibrėžianti Pakistano padalijimą į regionus
* Policijos komisariatas, policijos įstaigos tipas.
Helsinkio universitetas

**Helsinkio universitetas** () - universitetas Helsinkyje, seniausias ir didžiausias šalyje. Įkurtas 1640 m. kaip Turku karališkoji akademija. Į Helsinkį perkeltas 1829 m.
PH (reikšmės)

**PH** gali reikšti:

* Filipinų – ISO 3166-1 standartu apibrėžtas šalies dviejų raidžių kodas;
* ISO 3166-2:PH – ISO 3166-2 standarto sudėtinė dalis apibrėžianti Filipinų padalijimą į regionus.

**pH** gali reikšti:
* Vandenilio potencialas – vandenilio jonų (H+) koncentracijos tirpale matas.