open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Šlepečiai

**Šlepečiai** – kaimas Utenos rajono savivaldybės rytinėje dalyje, 5 km į rytus nuo Daugailių, prie kelio  ir jo atšakos . Yra neveikiančios kapinaitės (kultūros paminklas). Netoliese telkšo ežerai: Paneikiškis, Paneikiškaitis, Ąžuolinis.

## Istorija

Kaimas minimas nuo 1746 m.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Papelėkė

**Papelėkė** – kaimas Utenos rajono savivaldybės rytinėje dalyje, 3 km į pietryčius nuo Daugailių, Pelakio ežero pakrantėje. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Degsnelė (Daugailiai)

**Degsnelė** – kaimas Utenos rajono savivaldybės rytinėje dalyje, 2 km į pietryčius nuo Daugailių. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pikčiūnai (Utena)

**Pikčiūnai** – kaimas Utenos rajono savivaldybės rytinėje dalyje, 4 km į pietryčius nuo Daugailių.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Pikčiūnuose 1937 m. rugpjūčio 4 d. gimė matematikas, habilituotas fizinių mokslų daktaras Algimantas Jonas Bikelis.
* Vyties kryžiaus ordininkas Jonas Musteikis (1896–1976).

## Šaltiniai
Pilkeniai

**Pilkeniai** – kaimas Utenos rajono savivaldybės rytinėje dalyje, 2 km į šiaurės rytus nuo Tauragnų.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Pilkeniuose 1932 m. liepos 21 d. gimė radiotechnikos inžinierius, habilituotas technologijos mokslų daktaras Danielius Eidukas.

## Šaltiniai
Tartanas

**Tartanas** gali reikšti:
* Tartanas – karo vadas Asirijoje;
* Tartanas – škotų languotas vilnos audinys;
* Tartanas – burlaivis;
* Tartanas – sintetinė medžiaga naudojama bėgimo takeliams padengti stadionuose.
Stūgliai (Utena)

**Stūgliai** – kaimas Utenos rajono savivaldybės rytinėje dalyje, 5 km į šiaurės rytus nuo Tauragnų. Stūkso 3 Stūglių akmenys (archeologijos paminklai) – du „su dubeniu“ ir vienas su įvairiais ženklais.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Vilkablauzdė

**Vilkablauzdė** – kaimas Utenos rajono savivaldybės rytinėje dalyje, 4 km į šiaurės vakarus nuo Tauragnų, aukštumoje tarp miškelių, prie Raudesos (Rudakasčio) upelio. Praeina Klykių–Musteikių keliukas. Stovi koplytstulpis.

## Istorija

Kaimas šaltiniuose minimas nuo 1792 m. – čia buvo Tauragnų valdoms priklausęs Vilkablauzdės dvaras. XIX a. valstybinis kaimas išsiskirstė į vienkiemius.

Tarybiniais metais Vilkablauzdė buvo Tilvyčio kolūkio centrinė gyvenvietė. Veikė felčerių ir akušerių punktas (įkurtas 1980 m.)

## Gyventojai

## Šaltiniai
Musteikiai (Tauragnai)

**Musteikiai** – kaimas Utenos rajono savivaldybės rytinėje dalyje, 4 km į šiaurės vakarus nuo Tauragnų, supamas miškų, pelkaičių. Eina keliukas Bajorai–Vilkablauzdė.

## Etimologija

Vietovardis kilęs iš asmenvardžio *Musteĩkis*.

## Istorija

XX a. pradžioje kaimas pateko į Novoaleksandrovsko apskritį, Tauragnų valsčių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Šimkūnai (Utena)

**Šimkūnai** – kaimas Utenos rajono savivaldybės rytinėje dalyje, 1 km į pietryčius nuo Tauragnų. Stūkso trys Šimkūnų akmenys su dubeniu.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Taurapilis

**Taurapilis** – kaimas Utenos rajono savivaldybės rytinėje dalyje, 3 km į pietryčius nuo Tauragnų. Stūkso Taurapilio piliakalnis, šiaurėje telkšo Tauragnas.

## Istorija

Mindaugo laikais šiose vietose yra stovėjusi Taurapilio pilis. 1387 m. čia pastatyta pirmoji Tauragnų bažnyčia.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Tartanas (audinys)

: *Kitos [[Tartanas]] reikšmės*.

**Tartanas** – tam tikru būdu austas languotas vilnonis audinys.

Atsirado Škotijoje.

Naudojamas kiltų siuvimui. Pagal spalvas ir languotumą galima nuspėti kokiam škotų klanui priklauso asmuo.

Šiais laikais yra apie 4 000 tartanų spalvinių variantų.

## Nuorodos
* tartanweb.com
Jačiūniškės

**Jačiūniškės** – kaimas Utenos rajono savivaldybės rytinėje dalyje, 3 km į pietryčius nuo Tauragnų. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Beržatiltis

**Beržatiltis** – viensėdis Utenos rajono savivaldybės rytinėje dalyje, 3 km į pietryčius nuo Tauragnų.

## Gyventojai
 

## Šaltiniai
Grašiai

:: *Apie piniginį vienetą žr. [[grašis]]*.

**Grašiai** – kaimas Utenos rajono savivaldybės rytinėje dalyje, 3 km į pietryčius nuo Tauragnų, greta kelio , kalvotų miškelių apsuptyje. Netoliese stūkso Kamšos piliakalnis ir Papirčių piliakalnis, telkšo ežerėlis Piliakalnis. Yra Grašių kalnas (bene aukščiausia vieta Utenos rajone, kur gyvena žmonės).

## Etimologija

Kaimo vardas yra asmenvardinės kilmės, nuo pavardės *Grašys*. Dauguma kaimo gyventojų turėjo tokią pavardę. Pasak padavimo, iš kaimo gyventojų buvo reikalaujama lankyti bažnyčią. Jei sekmadieniais neidavo į bažnyčią mokėjo baudą grašiais. Nuo to kilęs kaimo vardas.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Žiezdriai

**Žiezdriai** – kaimas Utenos rajono savivaldybės rytinėje dalyje, 4 km į pietryčius nuo Tauragnų. Kaime stūkso Piliakalnis (kalva) (arba Žiezdrių kalnas, 247 m), du saugomi rieduliai – Žiezdrių akmuo ir Laumės akmuo.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Gegūniškis

**Gegūniškis** – viensėdis Utenos rajono savivaldybės rytinėje dalyje, 3 km į pietryčius nuo Tauragnų, prie Grašių–Bernotiškio keliuko, prie Gegužlaukio miško. Patenka į Žiezdrių kraštovaizdžio draustinį. Šalia telkšo ežeras Piliakalnis.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Klaipėdos senamiestis

**Klaipėdos senamiestis** – seniausia istorinė Klaipėdos miesto dalis, įsikūrusi prie Danės žiočių. Klaipėdos senamiesčiui būdingas taisyklingas gatvių tinklas, senoji fachverkinės konstrukcijos architektūra, būdinga Vokietijos miestams, bei išlikę XVII–XVIII a. Klaipėdos tvirtovės gynybinių įtvirtinimų fragmentai.

Klaipėdos senamiestis yra geometriškai labai taisyklingai išdėstytas, beveik visos gatvės susikerta stačiuoju kampu. Klaipėdos senamiestyje yra Senoji (Pirmoji) perkėla, išlikęs senosios P. Lindenau laivų statyklos elingas, Dramos teatras ir Teatro aikštė, Parodų rūmai, Mažosios Lietuvos istorijos muziejus, Evangelikų liuteronų maldos namai, Etnokultūros centras, Kalvystės muziejus, Turgaus aikštė. Senosios piliavietės teritorijoje yra įsikūręs Pilies muziejus ir Klaipėdos pilies uostas. Svarbus teatro aikštės akcentas – „Taravos Anikės“ skulptūra. Skulptūra buvo pastatyta poeto Simono Dacho atminimui. Taip pat „Arkos“ paminklas, sveriantis 150 tonų ir siekiantis 8,5 metrų aukštį. Jis buvo pastatytas 2003 m., minint Klaipėdos krašto (Mažosios Lietuvos) susijungimo su Lietuva 80-ąsias metines. XVIII a. fachverkiniuose sandėliuose yra įsikūrusios meno dirbtuvės.

## Istorija

XV a. 2-ojoje pusėje gyventojai ėmė kurtis dešiniajame Senosios Dangės krante buvusiame pusiasalyje – dabartiniame Senamiestyje. XVI a. pradžioje prasidėjus Klaipėdos pilies rekonstrukcijai į pusiasalį susikėlė visi miestiečiai. Po 1540 m. gaisro susiformavo dabartinis gatvių tinklas. 1722 m. prijungtas Frydricho miestas.

1919 m. įkurta Lindenau laivų statykla, padėjusi pamatus šiuolaikinei laivų statybai.

## Galerija

Klaipeda Panorama.jpg|Tarpukario Klaipėdos senamiestis
Klaipėda (Memel) Old Town in 1929-1939.jpg|Klaipėdos senamiesčio vaizdas iš Šv. Jono bažnyčios bokšto tarpukariu
Viešbutis „Senasis malūnas“ 2013 m.JPG|Viešbutis „Senasis malūnas“ ir Pasukamasis tiltas
Fachverkinis namas Klaipėdoje.JPG|Fachverkinis namas Klaipėdoje
Klaipeda-Stadtrundgang 02.jpg|Senamiesčio kiemelis
Klaipeda-Stadtrundgang 03.jpg|Išėjimas iš kiemelio
Meridianas 2019 m.jpg|Klaipėdos miesto simbolis - burlaivis „Meridianas“
Jono kalnelis.jpg|Jono kalnelis


## Šaltiniai
Pažerys

**Pažeriu** vadinami kaimai Kelmės rajone:

* Kelmės apylinkių seniūnijoje;
* Kražių seniūnijoje:
** kaimas;
** viensėdis;
* Tytuvėnų apylinkių seniūnijoje.
Peleniai

**Peleniai** – kaimas Kauno rajono savivaldybėje, 2 km nuo Karmėlavos, Neries kairiajame krante (17 km nuo žiočių), prie Pilėnų miško ir Karmėlavos kapinių. Upėje, po vandeniu, ties kaimu riogso akmuo Plokščiasis (*Plaščiakas*), seniau būta ir Karvės akmens, bet 1853 m. jis išsprogdintas. Jo skeveldros vadinamos „Veršiukais“.

## Etimologija

Kaimo senasis vardas greičiausiai buvo *Pilėnai, Pilionys* (šaltiniuose minimas kaip *Pielańce, Pilańcy*) ir kilęs nuo šalimais buvusios Karmėlavos pilies.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Peleniai (reikšmės)

**Peleniais** vadinami kaimai:

* Ignalinos rajone;
* Kalvarijos savivaldybėje;
* Kauno rajone;
* Kelmės rajone;
* Molėtų rajone;
* Pagėgių savivaldybėje;
* Plungės rajone;
* Šakių rajone.
Stulgiai (reikšmės)

**Stulgiais** vadinami kaimai:

* Jurbarko rajone;
* Kelmės rajone:
** Pakražančio seniūnijoje;
** Tytuvėnų apylinkių seniūnijoje;
* Šakių rajone;
* Gudijoje, Ašmenos rajone.
Klanas

**Klanas** (*[[Škotų gėlų kalba|gėlų k.]] Clann – šeima arba palikuonis*) – giminės ar kraujo ryšiu susieta grupė.

Škotijoje pagal nešiojamų kiltų tartano audinio raštus ir spalvas galima nešiojantįjį priskirti vienam ar kitam klanui.

Šiuolaikinėje entnografinėje literatūroje *klanas* reiškia *giminę* ir atv.

Terminas *klanas* taip pat naudojamas kaip nusikalstamos grupuotės apibūdinimas.

## Klanai
* Airijos klanai
* Fis – albanų klanai
* Indijos klanai
* Irano klanai
* Japonų klanai
* Juodkalnijos klanai
* Kinijos klanai
* Korėjos klanai
* Lenkijos klanai
* Manchu klanai – tungusų tautų gyvenančių Manžūrijoje klanai
* Sippe – vokiečių klanai
* Skandinavų klanai
* Somalio klanai
* Škotijos klanai
* Teip (Taip) – čečėnų klanai
* Tohm – armėnų klanai
* Tukkhum – čečėnų politiniai - kariniai klanai
*
Šukiškiai

**Šukiškiais** vadinami kaimai:

* Kelmės rajone:
** Šaukėnų seniūnijoje;
** Tytuvėnų apylinkių seniūnijoje;
* Ukmergės rajone.
Šiaurės Europos krepšinio lyga

**NEBL**(**N**orth **E**urope **B**asket **L**eague, **Šiaurės Europos krepšinio lyga**) – organizacija, kuri rūpinosi krepšinio populiarinimu Šiaurės ir Vidurio Europoje, organizavo lygos varžybas, bei užsiėmė Šiaurės Europos krepšinio lygos vadyba ir marketingu. NEBL sustabdė veiklą 2002 metais.

Šiaurės Europos krepšinio lygos steigimo dokumentus 1998 metų lapkričio mėnesį pasirašė penkios valstybės – Estija, Suomija, Latvija, Lietuva ir Švedija.

Vienas pagrindinių įkūrimo iniciatorių buvo lietuvis Šarūnas Marčiulionis.

NEBL pasižymėjo ypač gera turnyro organizacija (vadyba), komandos beveik neturėjo jokių su dalyvavimu susijusiu išlaidų.
Nugalėtojai:
* 1999 „Kauno Žalgiris“ (Lietuva);
* 2000 Maskvos CSKA (Rusija),;
* 2001 BC Permės „Ural-Great“ (Rusija);
* 2002 BC Vilniaus Lietuvos rytas (Lietuva).
Škotijos klanai

**[[Škotija|Škotijos]] klanai** – škotų giminės ar giminių grupės, turinčios bendrą protėvį, išlaikiusios patriarchalinę sandarą.

Klaną gali sudaryti viena ar kelios giminės. Giminė, priklausanti klanui, vadinama **Septa**.

Charakteringiausias bruožas atskirti, kokiam klanui priklauso asmuo, yra jo dėvimas kiltas. Iš kiltams pasiūto audinio (tartano) spalvų ir rašto galima nusakyti priklausomybę vienam ar kitam klanui. Dabartiniu metu klanai yra daugiau simbolinė negu reali struktūra.

Klanai taip pat turi savo herbus, vėliavas.

## Škotijos klanai
Škotijos klanai skirstomi pagal kilmės vietą: aukštutinė Škotija (*Highland*), vidurio Škotija (*Midland*) arba žemutinė Škotija (*Lowland*).

 Pastaba: Įdomu tai, kad klanai, kurių pavadinimai prasideda „Mac“ (pvz., MacKay) visi yra aukštutinės Škotijos (highland) kilmės.

## Nuorodos
* Škotijos klanai ir istorija
Virginijus Veilentas

**Virginijus Veilentas** (g. 1961 m. kovo 1 d. Panevėžyje) – kunigas, pedagogas, žurnalistas, lakūnas, Lietuvos karinių oro pajėgų kapelionas.

## Išsilavinimas
Baigė Panevėžio V vidurinę mokyklą ir Kauno kunigų seminariją. Įšventintas kunigu 1985 m. balandžio 14 d. 1993 m. baigė socialinių komunikacijų studijas Romos Popiežiškajame saleziečių universitete, 2005 m. Popiežiškojo Grigaliaus universiteto Misiologijos fakultete apgynė daktarinę disertaciją. 1993 m. gavo piloto licenziją.

## Veikla

1985–1987 m. Anykščių parapijos vikaras, 1987–1990 m. Karsakiškio parapijos klebonas. Nuo 1989 m. katalikiško dvisavaitinio žurnalo „Katalikų pasaulis“ vyriausiojo redaktoriaus pavaduotojas, o 1990 metais dar prisidėjo ir to paties pavadinimo leidyklos prie Lietuvos Vyskupų konferencijos direktoriaus pavaduotojo pareigos. Nuo 1991 m. Vatikano radijo lietuviškų laidų redaktorius, 1995–2005 m. lietuviškų laidų vadovas. 2002–2005 m. Italijos Lietuvių bendruomenės valdybos narys. 2003 m. rugsėjo 22 d. – 2005 m. Lietuvių katalikų sielovados Italijoje koordinatorius, laikė pamaldas Romos lietuviams Santa Lucia della Tinta bažnyčioje ir Šv. Petro bazilikos lietuvių koplyčioje.
2005 m. priskirtas Lietuvos kariuomenės ordinariatui kaip Lietuvos karinių oro pajėgų kapelionas.
Vilniaus kunigų seminarijos ir Vytauto Didžiojo universiteto dėstytojas.

2005 m. apdovanotas Sausio 13 d.–osios atminimo medaliu, 2007 – Lietuvos kariuomenės karinių oro pajėgų medaliu „Už pasižymėjimą“.

## Bibliografija
* Veilentas, Virginijus. L’Ostpolitik come forma d’inculturazione: l’esperienza della Chiesa in Lituania negli ultimi decenni del XX secolo. Romae: Pontificia universitas gregoriana, 2005.
Šalom

**Šalom** () – judėjų pasisveikinimas. Šiuo palinkėjimu linkima ramybės, dvasinės taikos ir saugumo. *Šalom* žydai naudoja ir kaip atsisveikinimą, šis žodis taip pat populiarus musulmonų kraštuose, o arabiškai skamba *salem*.
 
## Šalom hebrajų kalboje

* *Šalom* ( „taika“) – judėjų pasiveikinimams ir atsisveikinimas.
* *Šalom aleichem* (*שָׁלוֹם עֲלֵיכֶם*; „taika tau“) – tradicinis pasisveikinimas, atitinkantis lietuvišką „sveikas“.
* *Šabbat šalom* (*שַׁבָּת שָׁלוֹם*) – pasisveikinimas, vartojamas per šabą.
* *Ma š'lom'ha* (*מַה שְׁלוֹמְךָ*; „ar tu taikoje?“) – panašu į lietuvišką pasisveikinimą *kaip gyveni?*, bet jis skirtas tik vyrams. Moterims *Ma š'lomeh?*, kelioms moterims *Ma š'lomhen?*, o bendroms grupėms *Ma š'lomhem?* (kaip gyvuojate?).
* *Alav hašalom* (*עַלָיו הַשָּׁלוֹם*; „taika jam“) – frazė naudojama po garbingo žmogaus vardo.
* *Oseh šalom* – žydų maldų pradžios pasisveikinimas.
Antenis

**Antenis** (*Wrightia*) – stepukinių (*Apocynaceae*) šeimos augalų gentis, kuriai priklauso nedideli krūmai ir medžiai.

Paplitęs Afrikoje, Azijoje ir Australijoje.

Gentyje yra 23 rūšys:
* Plaukuotasis antenis (*Wrightia pubescens*). Ši rūšis ilgą laiką buvo vartojama ajurvedoje.
* Baltasis antenis (*Wrightia religiosa*)

## Nuorodos
* Sorting Wrightia names
* [A Revision of the Genus Wrightia (Apocynaceae)](http://links.jstor.org/sici?sici=0026-6493(196505)52%3A2%3C114%3AAROTGW%3E2.0.CO%3B2-X)
Erelio ūkas

**Erelio ūkas**, astronominiuose kataloguose žinomas kaip **[[Mesjė objektas]] 16**, **M16** arba **NGC 6611** – emisinis dujų ir dulkių ūkas matomas Gyvatės žvaigždyne apie padrikąjį žvaigždžių spiečių M16, kuris yra Paukščių Tako Šaulio vijos dalis.

Stebint nuo Žemės kampo, ūko ilgis 70, plotis 55 šviesmečiai, nuotolis nuo Žemės – 7000 šviesmečių. Erelio ūko regimasis ryškis +6.0.

Erelio ūką 1745 m. atrado šveicarų astronomas Jean-Philippe Loys de Chéseaux. 1764 m. birželio 3 d. objektą nepriklausomai atrado Charles Messier. Pirmasis ūką nufotografavo E. E. Barnardas 1895 m.

## Forma
Erelio ūkas savo forma primena sklendžiantį paukštį. Šviesios centrinės Erelio ūko dalies fone matyti stulpo formos tamsūs molekulinių vandenilio dujų debesys, kurie vadinami „Kūrinijos stulpais“. Erelio ūkas – jauna (apie 5,5 mln. m.) aktyvios žvaigždėdaros ir jonizuotojo vandenilio (HII) sritis.

## Žvaigždės
„Kūrinijos stulpai“ besitesiantys maždaug apie 4-5 šviesmečius yra tik nedidelis regionas kur kas didesnėje Erelio ūko dalyje – tai aktyvus žvaigždžių formavimosi regionas. Erelio ūke yra apie 8100 žvaigždžių. Apskaičiuota, kad šio žvaigždžių telkinio amžius yra apie 2 milijonus metų. Ryškiausios žvaigždės HD 168076 regimasis ryškis yra apie +8, todėl ji lengvai matoma gerais žiūronais.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* simbad.u-strasbg.fr / M16
* universeguide.com / Eagle Nebula
* forbes.com / This Gorgeous Nebula In Space Reveals How The Stars Came To Be | Dec 30, 2019
* youtube.com / Zoom into M16; NASA Video | 28 Aug 2017
Karjeras

**Karjeras** ( – „akmens skaldykla“) – kasyklos tipas, kur atviruoju būdu kasamos naudingosios iškasenos, vykdomas atviras negiliai esančių iškasenų eksploatavimas. Karjeruose kasamos akmens anglys, rūdos, granitas, bazaltas, gabras, durpės, klintys, smiltainiai, skalūnai, smėlis, molis, žvyras. Pagal naudingųjų iškasenų slūgsojimo vietą karjerai skirstomi į kalnų ir kalvų, lygumų, upių, ežerų, jūrų. Kalnų ir kalvų karjeruose naudingos iškasenos slūgso kalnų bei kalvų šlaituose, joms gabenti į perdirbimo įmones naudojamasi natūraliu nuolydžiu. Lygumų karjeruose naudingos iškasenos slūgso žemiau vietovės lygio, o upių, ežerų, ar jūrų karjeruose – krantuose, seklumose, arba dugne, po vandeniu.

## Istorija

Karjeruose naudingosios iškasenos buvo kasamos jau akmens amžiuje. Antikoje taip buvo išgaunamas marmuras, klintis, kitos iškasenos. Kasama buvo rankiniu būdu primityviais įrankiais, naudojamas rankinis ir arklių transportas. Nuo XIX a. pradėtos įdiegti mechaninės kasimo priemonės.

## Lietuva

Kai kurie Lietuvoje esantys karjerai:
* Klinčių: Karpėnų (Karpėnų k., Akmenės rajonas);
* Dolomito: Petrašiūnų (Petrašiūnų k., Pakruojo rajonas);
* Smėlio ir žvyro: Gariūnų (Vilniaus miestas), Jurbarko, Kryžkalnio (Lygių k., Raseinių rajonas), Pagirių (Pagirių k., Vilniaus rajonas), Trakų (Senieji Trakai, Trakų rajonas), Margio (Kapciškio k., Trakų rajonas) Rizgonių (Rizgonių k., Jonavos rajonas), Kviesų, Šventininkų (Šventininkų k., Trakų rajonas), Radiškio, Bartonių-2, Kurklių, Poškų (Poškų k., Klaipėdos rajonas), Zatyšių, Zujūnų (Zujūnų k., Vilniaus rajonas), Verknionių, Gudikių, Nauktų, Verknionių, Naikių (Naikių k., Mažeikių rajonas), Babėnų (Babėnai, Kėdainių miestas), Juodbalos (Anykščių rajonas);
* Molio: Šaltiškių (Šaltiškių k., Akmenės rajonas) Didžiasalio, Neveronių.

## Šaltiniai
Sandis Ozoliņš

**Sandis Uozolinis** (g. 1972 m. rugpjūčio 3 d., Rygoje) – buvęs Latvijos ledo ritulininkas, treneris, žaidęs gynėjo pozicijoje. Anksčiau žaidė ir Latvijos rinktinėje.

Sandį Uozuolinį 1991 m. naujokų biržoje pašaukė San Chosė „Sharks“. Jis yra žaidęs San Chosė „Sharks“, Kolorado „Avalanche“, Karolinos „Hurricanes“, Floridos „Panthers“ ir Anaheimo „Mighty Ducks“.

Uozuolinis yra puolamojo stiliaus gynėjas, kuris puikiai sugeba suderinti puolimus. Uozuolinis buvo vienas iš 3 Noriso apdovanojimų finalininkų 1996-1997 m., taip pat yra žaidęs 7 NHL „visų žvaigždžių“ varžybose.

Nuo 1994 iki 1995 m. Uozuolinis žaidė San Chosė „Sharks“. Po to, žaisdamas Kolorado „Avalanche“, jis 1996 m. iškovojo savo pirmą ir kol kas vienintelę Stenlio taurę.

2009 m. liepos 14 d. pasirašė vienerių metų sutartį su Rygos "Dinamo" klubu. 2014 m. gegužės pabaigoje paskelbė pasitraukiantis iš profesionalaus ledo ritulio.

Po nacionalinės rinktinės prasto žaidimo olimpinėse žaidynėse Turine 2006 m. Uozuolinis pranešė, kad Latvijos rinktinėje daugiau nežais.
Arthur Honegger

**Artūras Honegeris** (*Arthur Honegger*, 1892 m. kovo 10 d. – 1955 m. lapkričio 27 d.) – Šveicarų kompozitorius, kuris gimė Prancūzijoje ir gyveno didelę savo gyvenimo dalį Paryžiuje.

Daugiausiai dėmesio susilaukė jo kūrinys orkestrui „Pacific 231“, kuris imituoja lokomotyvo (traukinio) garsą.

## Biografija

Oskaras – Artūras Honegeris (pirmas vardas niekuomet nebuvo naudojamas) gimė „Le Havre“, Prancūzijoje. Paryžiuje jis intensyviai studijavo harmoniją ir violončelę. Taip pat trumpą laiką jis studijavo ir Ciuriche. Tuomet jis mokėsi su tokiais kompozitoriais kaip Čarlis Vidoras, ir Vincentas Indi. Mokslus iki 1910, po to parašė baletą „Le dit jeux du fonde“, kuris vertinamas kaip pirmas apgalvotas jo darbas. 1926 m. jis vedė Adrę Vauraborgę, pianistę ir gerą draugę, studentę iš Paryžiaus konservatorijos. Jie susilaukė dukters vardu Paskalė, gimusios 1932 m. Honegeris taipgi turėjo ir sūnų, kurio vardas buvo Džinas-Caudas (1926–2003 m.). Jo susilaukė su dainininke Klera Kroiza.

Tarp Pirmojo ir Antrojo pasaulinių karų Honegerio kūryba buvo pasiekusi apogėjų. Jis kūrė muzika su „Abeli Grance" 1927 metais, filmui „Napoleonas“. Jis sukūrė nuostabų baletą ir tris operas bei kitų darbų. Viena iš operų „Jeanee d`Arc au Buder“ (1935 m.) buvo vienas iš paskutinių jo darbų. Jo viena opera parašyta savarankiškai, tačiau kitas dvi kūrė kartu su Jacques Ebert Lagoon (1937 m.). Per tuos metus jis taip pat parašė “Danse de la Chèvre” (1921 m.), pjesę su pilnu repertuaru ir ją dedikavo „Rene Le Roy“, vienas sukūrė kompoziciją fleitai, kurios skambesys buvo jaunatviškas, bet panašus į Honegerio visų darbų stilių.

Honegeris visuomet prisimindavo Šveicariją,savo tikrąją tėvynę, bet po išvežimo per karą po nacių okupacijos jis persikėlė į Paryžių. Jis prisijungė prie Prancūzų pasipriešinimo naciams ir taip galėjo kurti be didesnių trukdžių. Bet kokiu atveju, kompozitorius buvo labai sukrėstas karo įvykių.
Artūras Honegeris mirė namuose nuo infarkto 1955 metais spalio 27 d. ir buvo palaidotas „Cimetiere Saint-Vincent“ Montenogro kvartale Paryžiuje.
Gailiūtė Nijolė Tallat-Kelpšaitė

**Gailiūtė Nijolė Kauneckaitė-Tallat-Kelpšaitė** (g. 1939 m. gegužės 10 d.) – Lietuvos estrados dainininkė, Kauno miesto politinė bei visuomenės veikėja.

## Biografija
1955 m. baigė Kauno 2-ąją vidurinę mokyklą, 1956–1959 m. mokėsi Juozo Gruodžio muzikos mokykloje. 1963–1964 m. fabriko „Spalis“ dramos būrelio vadovė. 1964–1966 m. kavinės „Tulpė“ dainininkė. 1966 m. baigė Leningrado valstybinio teatro, muzikos ir kinematografijos instituto Teatrologijos fakultetą.

1966 m. LSSR filharmonijos ansamblio „Vilniaus aidai“, 1968–1969 m. Maskvos Leonido Utiosovo ansamblio, 1969–1974 m. LSSR filharmonijos Juozo Tiškaus ansamblio „Estradinės melodijos“, ansamblio „Nerija“, nuo 1989 m. koncertinės firmos „Litart“ solistė. 1991 m. LRT vedė TV laidą „Susipažinkime dar kartą“. 1996–1997 m. radijo stotyje „Pūkas“ vedė laidą „Svečiuose pas Nijolę“ (nuo 1999 m. – Init televizijoje). Klaipėdos universiteto Menų fakulteto ir Vilniaus J. Tallat-Kelpšos aukštesniosios muzikos mokyklos dėstytoja. Daugelio konkursų ir festivalių laureatė.

1991 m. Lietuvos socialdemokratų partijos (LSDP) narė, Lietuvos socialdemokračių moterų sąjungos klubo narė. 2001 m. LSDP himno autorė. 2002–2003 m. Kauno miesto savivaldybės tarybos narė.

Įtėvis kompozitorius ir dirigentas Juozas Tallat-Kelpša. Sutuoktinis Antanas Ignatavičius (1941–2005), sūnus Algis.

## Kūryba
Dainas pagal N. Tallat-Kelpšaitės tekstus kūrė kompozitoriai Rimantas Giedraitis, Benjaminas Gorbulskis, Mikalojus Novikas, Saulius Šiaučiulis, Vygandas Telksnys, Mikas Vaitkevičius. Įrašė 14 garso juostelių, kompaktinę plokštelę „Mano auksinės dainos“, plokštelių firma „Melodija“ išleido 4 autorines plokšteles.

## Bibliogafija
* Jį pripažino laikas: lietuviškos estrados pradininkas Antanas Šabaniauskas, jo amžininkai, A. Šabaniausko premijos laureatai. – Vilnius: Žuvėdra, 2005. – 159 p.: iliustr. – ISBN 9955-669-01-2

## Įvertinimas
* 1992 m. Antano Šabaniausko premija
* 2003 m. ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ Riterio kryžius 
* 2016 m. Vyriausybės kultūros ir meno premija

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Legendos, 2013-05-07 (LRT)
Gaižė

**Gaižė** (*Urceola*) – stepukinių (*Apocynaceae*) šeimos augalų gentis.

* Smulkiažiedė gaižė (*Urceola micrantha*)
MacLean klanas

**MacLean** – Škotijos klanas.

Klano pavadinimas kilęs arba iš gėl. *MacGille Eoin* (*šv. Jono sūnus*), arba iš *leathan* (*platus, plačiapetis*).

## Istorija
Klanas kildinamas iš Gillean (Gille-Eathain na Tuaigh), kuris buvo Fergiuso MacKerko brolis, kildinamas iš karališkosios Lornų giminės. 1263 m. Gillean kovėsi Largso mūšyje (Largs), kurio metu buvo nutrauktas norvegų karaliaus Haakono IV viešpatavimas Hebridų (Hebrides) salose.

Klanas siejamas su Duarto pilimi, MacLean rezidencija. Pilis laikui bėgant sugriuvo, tačiau XX a. pradžioje ją atstatė Sir Fitzroy Donald MacLean, vėliau tapęs klano vadu.

## Septos

## Nuorodos
* MacLean klano tinklalapis
Žiemė

**Žiemė** (*Vinca*) – stepukinių (*Apocynaceae*) šeimos augalų gentis, kuriai priklauso visžaliai augalai su gulsčiu ar kylančiu stiebu. Lapai priešiniai. Žiedai pavieniai, išaugę lapų pažastyse. 

Gentyje yra 5 rūšys, paplitusios Europoje, Šiaurės vakarų Afrikoje ir pietvakarių Azijoje. 

Lietuvoje auginamos dvi rūšys:
* Didžioji žiemė (*Vinca major*)
* Mažoji žiemė (*Vinca minor*)
Mažoji žiemė

**Mažoji žiemė** (*Vinca minor*) – stepukinių (*Apocynaceae*) šeimos augalas. Stiebas 30-60 cm aukščio, gulsčias ar šliaužiantis. Lapai odiški, kiaušiniški, 3-5 cm ilgio ir 1,5-2,5 cm pločio. Žiedai pavieniai, pažastiniai. Vainikėlis mėlynas. Žydi balandžio – gegužės mėn.

Auginamas darželiuose ir kapinėse kaip dekoratyvinis augalas.
Armstrong klanas

**Armstrong** – Škotijos klanas,
kildinamas iš Ferberno (Fairbairn), Škotijos karaliaus šarvų saugotojo. Ferbernas išgelbėjo karalių nuo žūties mūšio metu. Pasak legendos, kritęs mūšio metu arklys prispaudė karalių, o Ferbernas pakėlęs žirgą ir išvadavęs karalių. Taip atsirado Armstrong (liet. „tvirta ranka“) pavadinimas. Rankos simbolis yra įamžintas Armstrong klano herbe.

## Istorija
Armstrongai vienas iš aršiausių, galingiausių ir didžiausių Škotų Sienos žemių klanų. Lidsdeilo žemes praplėtę (Eksdeilas, Anandeilas) apie 1528 m. galėjo surinkti apie 3 000 raitelių kariauną. Organizuodavo pastovius išpuolius į Angliją, plėšė besiribojančias anglų žemes.

1529 m. liūdnai pagarsėjusį Džoną Ni Džilnokį Armstrongą, kuris puldinėjo anglų žemes, neapsikentęs Jokūbas V sugavo ir pakorė. Vėliau škotai sukūrė baladę *Armstrong Džioni*.

Vėliau, apie 1610 m. valdant Jokūbui VI buvo numalšinti Armstrongų klano išpuoliai, įvykdan mirties bausmes daugeliui iš klano vyresniųjų. Po to klanas nebeatsigavo ir prarado įtaką.

1969 m. rugpjūčio 21 d. klano palikuonis, amerikiečių astronautas Neilas Armstrongas (*Neil Armstrong*) tapo pirmuoju žmogumi išsilaipinusiu Mėnulyje. Išsilaipindamas astronautas turėjo su savimi Armstrongų klano tartano skiautę.

## Nuorodos
* Armstrong klano tiklalapis
Orinta Leiputė

**Orinta Leiputė** (g. 1973 m. sausio 19 d. Kaune) – pedagogė, Lietuvos politikė.

## Biografija
1988 m. baigė Kauno 42–ą vidurinę mokyklą, 1992 m. Marijampolės aukštesniosios pedagoginės mokyklos Kauno filialą, ikimokyklinės įstaigos pedagogė. 1998 m. Klaipėdos universiteto Pedagogikos fakultete baigė vaikystės pedagogiką, bakalaurė. 2000 m. Lietuvos kūno kultūros akademijos edukologijos magistrė, 2004 m. Lietuvos kūno kultūros akademijos doktorantė. 1996 m. įgijo vyriausiosios darbų mokytojos kvalifikacinę kategoriją, 2000 m. I vadybinę kategoriją.

1991 m. Kauno 46–os vidurinės mokyklos (iki 2005 m. „Aukuro“ vidurinė mokykla) mokytoja, 1992 m. Kauno apskrities ugdymo ir globos centro vaikų veiklos organizatorė, 1993 m. darbų instruktorė, Kauno m. vaikų globos namų „Viltis“ darbų instruktorė, 1999 m. Kauno vaikų ir jaunimo globos namų vyr. auklėtoja, 2000 m. Kauno apskrities ugdymo ir globos centro direktoriaus pavaduotoja bei nuo 2000 m. Lietuvos kūno kultūros akademijos Kinoantropologijos ir sporto raidos katedros lektorė.

1994 m. Lietuvos socialdemokratinio jaunimo sąjungos, 1996 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Kauno skyriaus narė, 1996 m. Lietuvos sakaliukų sąjungos Kauno skyriaus vadovė, Lietuvos socialdemokračių moterų sąjungos Kauno klubo pirmininkė, LSDMS pirmininkės pavaduotoja, nuo 2004 m. LSDP tarybos narė. Nuo 2009 m. vasario 7 d. LSDP Kauno skyriaus pirmininkė.

2002 m. Lietuvos kūno kultūros akademijos studentų mokslinės draugijos tarybos narė, politikių klubo „Milda“ narė, nuo 2005 m. klubo prezidentė. Lietuvos Respublikos Seimo narės Birutės Vėsaitės visuomeninė padėjėja.

2007–2011 m. ir 2011–2012 m. Kauno miesto savivaldybės tarybos narė.

2012 m. Kauno m. savivaldybės mero pavaduotoja.

2012–2016 m. Seimo narė.

2016-2019 m. Kauno miesto mero patarėja jaunimo reikalų, kultūros, švietimo, sporto ir seniūnijų veiklos klausimais.

2019–2020 m. Kvalifikacijų ir profesinio mokymo plėtros centras, metodininkė.

2017 m. Lietuvos socialdemokračių moterų sąjungos (LSDMS) pirmininkė.

2020–2024 m. Seimo narė.

Naujajam 2024-2028 m. kadencijos Seimui pradėjus darbą, 2024 m. lapkričio 14 d. išrinkta Lietuvos Respublikos Seimo pirmininko pavaduotoja.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Asmeninė svetainė
Šiurkščius

**Šiurkščius** (*Trachelospermum*) – stepukinių (*Apocynaceae*) šeimos augalų gentis, kuriai priklauso visžaliai augalai. Stiebas šliaužiantis, iki 12 m ilgio. Lapai priešiniai, lancetiški ar kiaušiniški, 2-8 cm ilgio ir 0,5-4 cm pločio. 

Paplitęs pietų ir rytų Azijoje ir Šiaurės Amerikos pietryčiuose. 

Gentyje yra apie 15 rūšių:
*Kvapusis šiurkščius (*Trachelospermum jasminoides*)

## Nuorodos
Nikolajus Severinčikas

**Nikolajus Severinčikas** (1946 m. kovo 15 d. Baltarusijoje – 2014 m. lapkričio 4 d. Klaipėdoje) – jūrininkas, kapitonas, Lietuvos ir Klaipėdos miesto politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija
Studijavo Klaipėdos jūreivystės mokykloje (baigė 1968 m.) ir Kaliningrado jūrinės technikos institute.

1974–1989 m. buvo tolimojo plaukiojimo kapitonas žvejybos laivuose, taip pat Klaipėdos jūrų prekybos uosto kapitono tarnybos vadovas. 1989–1991 m. užėmė Klaipėdos Prekybos uosto kapitono pareigas, o 1991–2000 m. buvo Klaipėdos valstybinio jūrų uosto kapitonas. Nuo 2000 m. dirbo Klaipėdos valstybinio jūrų uosto direkcijos jūrinės teisės referentu, gelbėjimo darbų konsultantu.

Prisidėjo kuriant bendrą nepriklausomos Lietuvos jūrų uosto struktūrą: uosto kapitono valdybą ir VĮ Klaipėdos valstybinio jūrų uosto direkciją, taip pat prie prie visos jūrinės dokumentacijos keitimo į valstybinę lietuvių kalbą.

1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos narys. 1995–1997 m. (LDDP sąraše) Klaipėdos miesto savivaldybės tarybos narys.

## Šaltiniai
Aforizmas

**Aforizmas** (gr. *αφορίζειν* 'apibūdinti') – trumpas, įtaigus posakis, kuriuo vienu ar keliais teziškais sakiniais netikėtai ir taikliai išreiškiama konkreti mintis, pateikiama originali idėja ar nuomonė. Gali būti išplėstas iki keliolikos sakinių. Būdingas subjektyvumas skiria jį nuo giminingų mažųjų formų – patarlės, sentencijos, maksimos.

## Pavyzdžiai
* *Mąstau, vadinasi, esu. [[Dekartas|René Dekartas]]
* *Kai kurie povai slepia savo uodegą – ir vadina tai išdidumu.
* *„Aš tai padariau“,- sako mano atmintis. „Aš negalėjau to padaryti“,- sako mano nepalenkiamas išdidumas. Galų gale atmintis pasiduoda.
* *Prarasto laiko niekada nebeatgausi.
* *Visų didžiausias dalykas visų mažiausiame – tai sveikas protas žmogaus kūne. [[Pitakas]]
* *Ginklams žvangant įstatymai tyli. Ciceronas
* *Gobšumas – amžina vergystė. [[Ali]]
* *Būtum tylėjęs, būtum likęs filosofu.
* *Pažinimas nebūtų toks patrauklus, jeigu jo siekiant netektų patirti daug gėdos.
* *Žolė – Dievo dovana, ir ne žmogui, bet gyvulėliui. Vincas Krėvė
* *Geriausias linkėjimas žmogui yra linkėjimas būti žmogumi. [[Volteras]]
* *Blogų poelgių reikia vengti dėl neapykantos jiems, o ne iš baimės. Publilijus Siras
* *Suvokti pareigą ir jos nevykdyti – tai bailumas. [[Konfucijus]]
* *Būti ištikimam nelaimėje – didis dalykas. Demokritas
* ''Žmonių poelgiai nėra pastovūs, nei nekintami. Ištikimasis tampa išdaviku, o teisuolis – apgaviku. O tuos pokyčius lemia aplinkybės. Vang Čungas

Aforizmo sąvoką pirmą kartą panaudojo Hipokratas.

Aforizmo nederėtų painioti su aksioma, kuri yra teiginys, kurio teisingumas matomas be įrodymo.

## Aforizmai lietuvių literatūroje
Jau Jono Bretkūno kūrinyje „Postilė“, Konstantino Sirvydo žodyne, Adomo Fridriko Šimelpenigio jaunesniojo redaguotoje 1755 m. „Biblijos“ prakalboje yra randama aforizmų pėdsakų. Savarankiškais kūriniais aforizmai buvo pradėti vartoti XIX a. pradžioje. Apie 1813 m. buvo sudarytas anoniminis rankraštis „Prižodei, arba Trumpas o tikras pamokslas dėl apsiėjimo ant svieto pagal reikalų dvasiškų ir svietiškų“. Šiame rankraštyje tarp liaudies patarlių ir priežodžių yra pateikiama ir aforizmų.

Nuo XIX a. vidurio aforizmai buvo pradėti spausdinti kalendoriuose, periodinėje spaudoje. Juos spausdino Laurynas Ivinskis, Serafinas Laurynas Kušeliauskas ir kiti. Pirmieji aforizmai lietuvių literatūroje buvo anoniminiai.

Pirmasis literatūrinis aforizmų rinkinys buvo išleista 1900 m. „Epikteto aforizmams“, parengė Petras Vileišis.

Kiti lietuviškų aforizmų rinkiniai:
* Romas Striupas. „Alkanos mintys“, 1929;
* Jonas Marcinkus-Tauronis. „Aukso mintys“, 1–2 t., 1929–1930;
* Faustas Kirša. „Palikimas“, 1972;
* Vytauto Karaliaus rinkiniai:
** „Sizifas be akmens“, 1974;
** „Aureolės ir kepurės“, 1980;
** „Žolė Trojos arkliui“, 1984;
** „Pusantro sparno“, 1985;
** „Nulis kilpoje“, 1996;
* Vytauto Karaliaus almanachai:
** „Velnio tuzinas“, 1977;
** „Mintys minta mintimis“, 1983

Aforizmus rašė Vladas Jonas Gurnevičius, Leonas Bušma, Irena Jašinskaitė, Jeronimas Laucius, Bronius Jauniškis, Johana Blinstrubaitė ir kiti autoriai.

## Nuorodos

*
Gyvenimas yra gražus

***Gyvenimas yra gražus*** (it. *La vita è bella*) – 1997 m. itališkas filmas, sukurtas Roberto Benigni (kuris pats jame ir vadino). Jame vaizduojamas Italijos žydo Gvido Orefičio gyvenimas.

## Apdovanojimai
Filmas laimėjo net 3 Oskarus: už geriausią muziką, kaip geriausias užsienio kalbos filmas ir Roberto Benigni kaip geriausias aktorius. Taip pat laimėjo apdovanojimus Kanų kino festivalyje, Cezario apdovanojimą.

## Aktoriai
:*Aktorius – vaidmuo*
*Roberto Benigni – Gvidas Orefičė (Italijos žydas, knygyno savininkas, padavėjas)
*Nicoletta Braschi – Dora (Gvido žmona)
*Giorgio Cantarini – Jošua Orefičė (Gvido ir Doros sūnus)
*Giustino Durano – Elizėjus Orefičė (Gvido dėdė)
*Horst Buchholz – daktaras Lesingas (koncentracijos stovyklos daktaras, Gvido draugas)

## Siužetas

Pirmoji filmo dalis – romantinė komedija. Jaunas Italijos žydas Gvidas iš kaimo atvažiuoja gyventi į didelį miestą. Gvidas – charizmatiška, linksma, energinga asmenybė. Jis dirba pas dėdę restorane padavėju, taip pat svajoja apie nedidelį nuosavą knygyną,. Pagrindinė pirmos dalies tema – Gvido ir italės Doros meilė. Gvidas ją pavagia per pokylį tiesiai iš jos sužadėtinio panosės. 

Antroji filmo dalis prasideda jau prabėgus keleriems metams. Gvidas su Dora turi sūnų Jošua. Tačiau Jošua gimtadienio dieną, jis, Gvidas ir dėdė Elizėjus išvežami į koncentracijos stovyklą. Dora, nenorėdama palikti šeimos taip pat įsiprašo į traukinį. Gvidas vaikui visą koncentracijos stovyklos siaubą perteikia kaip žaidimą. Neva jie turį surinkti 1000 taškų ir laimėsią tikrą tanką. Net ir varginamas sunkių darbų, Gvidas nepraranda nuotaikos ir jokiu būdu neparodo sūnui situacijos beviltiškumo. Vienas įsimintiniausių filmo epizodų – Gvido vertėjavimas. Filmo pabaigoje į stovyklą įsiveržia JAV kariai. Gvidas žūsta gelbėdamas Dorą nuo dujų kameros. O Jošua galiausiai išvysta tikrą tanką…

## Kritika
Filmą neigiamai įvertino žydų atstovai. Jie teigia, kad filmas iškraipo Holokausto baisybes ir paverčia jas lengvabūdišku žaidimu.

## Nuorodos
* Citatos iš filmo
* Apie filmą, filmo vertinimai (kinas.info)
Itališkoji Vikipedija

**Itališkoji Vikipedija** – italų kalba kuriamas Vikipedijos skyrius, Vikimedijos fondo projektas. Viena iš indoeuropiečių kalbomis kuriamų Vikipedijų. 2025 m. vasario 6 d. joje buvo daugiau nei 1,9 mln. straipsnių.

Projektas startavo 2001 m. rugpjūčio mėn., 2005 m. rugsėjo 9 d. joje publikuota per 100 tūkst. straipsnių, 2008 m. spalio 3 d. – 500 tūkst. straipsnių, o 2013 m. – 1 mln. straipsnių.

## Šaltiniai
Vartojimas

**Vartojimas** (paklausa) () – ekonomikoje santykis tarp prekių bei paslaugų kainų, jų kiekio, kurį vartotojas nori ir gali įsigyti per laikotarpį, su sąlyga, kad nesikeičia kiti rinkos elementai (*[[ceteris paribus]]*).
Kainos ir vartojimo santykį nurodo vartojimo kreivė.

**Vartojimo kiekis** – prekių ir paslaugų, kurias vartotojai norės įsigyti numatytu laikotarpiu (pvz.: per savaitę, mėnesį, metus) nurodyta kaina, kiekis. 

## Dvigubas vartojimo supratimas
Vartojimą galima vertinti dvejopai: iš mikroekonomikos ir makroekonomikos požiūrio taško.
Mikroekonomikoje vartojimas skirstomas į: 
* **individualų vartojimą** – apibrėžia individualų vartojimo lygį konkretaus ūkio subjekto atžvilgiu, kintant nurodyto produkto kainoms.
* **rinkos vartojimą** – individualių vartojimų suma, kurie sudaro vartojimo dydį visų ūkio subjektų per nurodytą laiką nurodytam produktui esant skirtingoms kainoms. Aukščiau nurodytais atvejais vartojimo dydis yra matuojamas fiziniais vienetais.
Makroekonomikoje vartojimas vertinamas kaip:
* **globalus vartojimas** – nurodo visų produktų vartojimo dydį ar apibrėžia jų grupes skaičiuojant visoms vartotojų grupėms. Šiame pavyzdyje vartojimo dydis matuojamas verte, esančia bendromis kainoms.

## Vartojimo pateikimas
Vartojimą galima nurodyti:
* **sąrašu** – galimų metinių kainų sąrašas ir to paties produkto kainai atitinkamas paklausos nurodymas,
* **laikotarpiu** – sąrašinių duomenų grafinis atvaizdavimas vartojimo kreive, kurioje kiekvienas taškas nurodo aptariamą kainą *p* () ir vartojimo lygį *q<sub>d</sub>* () esant tokiai kainai.

## Vartojimo rūšys
* **Efektyvus vartojimas** – dalis įsigytų prekių yra paremta turimomis lėšomis.
* **Potencialus vartojimas** – reiškia norą įsigyti prekes, nors to neleidžia vartotojų pajamos.
*Didėjant vartotojų pajamoms, potencialus vartojimas gali pereiti į efektyvų vartojimą.*

* Produkto rūšies atžvilgiu:
** **substitucinis vartojimas** – vartojimas tokių produktų, kuriuos sunku ar visai negalima pakeisti kitais.
** **komplementinis vartojimas** – vartojimas produktų, kuriuos galima lengvai pakeisti kitais. 
* Elastingumo požiūriu:
** **stabilus vartojimas** – kainos pasikeitimas nekeičia vartojimo lygio.
** **elastingas vartojimas** – keičiantis kainoms, keičiasi vartojimo lygis.

## Vartojimo tendencijos

Esant ceteris paribus, augant kainai mažėja paklausa, mažėjant kainai paklausa auga. 

## Veiksniai, darantys įtaką vartojimo lygiui
* rinkos veiksniai:
** pajamų dydis,
** produkto kaina:
*** substituto kaina,
*** komplimentinių produktų kaina,
*** tikėtinos ateities kainos,
*** išankstinis apsirūpinimas produktais ko nors tikintis,
* ne rinkos veiksniai:
** vartotojų preferencijos:
*** vartotojų kiekis,
*** pripratimas ir mėgdžiojimas,
** mada,
** demografiniai veiksniai:
*** žmonių kiekis,
*** vartotojų amžiaus struktūra,
*** vartotojų struktūra,
*** civilinė būklė,
*** išsimokslinimo lygis,
*** žinojimas,
** geografinės sąlygos,
** klimatinės sąlygos,
** metų laikas,
** galimybių lygis,
** ūkinė situacija,
* politinė situacija.
Fluorescencinė lemputė

**Liuminescencinė lemputė** – dujinės iškrovos pricipu veikianti elektros lemputė, naudojanti elektros srovę sužadinti gyvsidabrio garams argono arba neono aplinkoje. Susidaro plazma, sukurianti ultravioletinę šviesą. Ultravioletiniai spinduliai sužadina liuminoforo (švytalo), kuriuo yra padengtas vidinis lemputės paviršius, liuminescenciją. Liuminoforas švyti matoma šviesa. Geros fluorscentinės lemputės efektyvumas yra apie 80 liumenų vatui.

Liuminescencinės lemputės veikimui reikalingas *balastas* - papildomas elektros prietaisas ja tekančiai srovei apriboti. Tai gali būti tiesiog rezistorius, tačiau paprastai naudojami sudėtingesni ir efektyvesni įtaisai. Balastas gali būti įmontuotas į lemputės korpusą (tada ją galima įsukti į kaitrinei lemputei skirtą lizdą) arba įrengiamas atskirai. Kai kada reikia ir papildomo prietaiso lemputei įžiebti.

## Privalumai
* Šios lemputės sunaudoja vidutiniškai 3-4 kartus mažiau elektros energijos, nei tiek pat matomos šviesos sukuriančios kaitinamosios lemputės.
* Liuminescencinės lemputės taip pat tarnauja ilgiau nei kaitinamosios.

## Trūkumai
Seno tipo liuminescencinė lemputė mirga dvigubu elektros tinklo dažniu (100 Hz). Susidėvėjusi gali mirgėti ir tiesioginiu 50 Hz dažniu - toks mirgėjimas jau pastebimas. Dirbtuvėse mirgesys gali sukurti pavojingą stroboskopinį efektą, kuomet tam tikru greičiu besisukantis diskas ar velenas atrodo nejudantis. Kompaktiška liuminescencinė elektros lemputė kurioje naudojamas elektroninis balastas, visų šių trūkumų neturi. Elektroninius balastus paprasčiausia atpažinti pagal svorį ir matmenis - jie daug mažesni ir lengvesni.

Susidėvėjusi lempa gali skleisti įkyrų gaudesį. Lemputėje esantis gyvsidabris, ją sudaužius, yra pavojingas sveikatai. Nors pati lemputė šviestų ir esant nuolatinei elektros srovei, dauguma balastų veikia tik su kintamos srovės šaltiniu. Kambaryje naudoti skirta lemputė gali neįsižiebti dideliame šaltyje (lauke naudojami specialūs modeliai). To paties šviesos srauto liuminescencinė lemputė yra didesnė nei kaitinamoji. Liuminescencinių lempučių šviesos srauto paprastai negalima reguliuoti.

Nors šios lemputės nuo seno buvo vadinamos „dienos šviesos lempomis“, prasčiau pavykusių modelių šviesoje spalvos atrodo nenatūraliai. Tačiau yra liuminescencinių lempų, kurių šviesoje spalvos matyti labai gerai.

## Naudojimas
Liuminescencinės lemputės būna įvairių dydžių ir formų. Ypač populiari pastaruoju metu yra kompaktiškoji fluorescencinė elektros lemputė.

Panašios konstrukcijos lemputė be liuminoforo dangos naudojama kaip ultravioletinių spindulių šaltinis (patalpoms dezinfekuoti ir pan).

## Šaltiniai
Voltaire

**Fransua Mari Aruė** (; 1694 m. lapkričio 21 d. – 1778 m. gegužės 30 d.), žinomas kaip **Volteras** () – prancūzų rašytojas ir filosofas, vienas iškiliausių Šviečiamojo amžiaus atstovų, enciklopedistas.

## Biografija

Notaro sūnus, įgijo gerą išsilavinimą Liudviko Didžiojo koleže (). Už raštus, kurie kritikavo karaliaus dvarą ir režimą 1716 m. buvo įkalintas Bastilijoje, o 1717 m. ištremtas. Po sėkmės sulaukusios tragedijos „Edipas“ premjeros tapo mėgstamu rūmų poetu. Karaliaus malone mėgavosi tol, kol vėl kilo nesutarimai, 1726 m. Volterą  privertę emigruoti į Angliją. Buvo persekiotas už „Filosofinius laiškus“ (1734), kuriuose gerai atsiliepė apie angliškąjį konstitucionalizmą, lygino jį su politiniu absoliutizmu Prancūzijoje. 1733 m. dešimčiai metų pasitraukė į Lotaringiją, kur parašė reikšmingiausius savo veikalus. Kovojo už išmintį, žmogaus teises bei religinę toleranciją. Nepripažino metafizikos ir misticizmo, buvo artimas empirizmui. Volteras abejojo valios laisve, smerkė absoliutizmą, fanatizmą. 1745 m. suteiktas Prancūzijos istoriografo titulas, priimtas į Prancūzų akademiją.

## Kūryba

### Filosofiniai apsakymai
Vėlyvuoju kūrybos laikotarpiu Volteras sukūrė keletą filosofinių apsakymų: „Kandidas“, „Memnonas“, „Zadigas“, „Atviraširdis“.

### Istoriografiniai veikalai
Volterą kaip istoriką atskleidė trys kūriniai:

# „Liudviko XIV amžius“. Tai buvo mėginimas parašyti Prancūzijos kultūros istoriją, nes Liudviko XIV valdymo metu Prancūzijos kultūros raida tapo itin svarbi visai Europai. Voltero novatoriškumas šiame darbe atsispindi todėl, nes atsisakoma chronologinio dėstymo ir rašoma problemiškai – tai leidžia naujai grupuoti medžiagą. Šis darbas turėjo didžiulę reikšmę ne tik amžininkams, bet ir vėlesnių laikų visuomenėms.
# „Karolio XII istorija“
# „Esė apie tautų papročius ir dvasią“.

## Rinktiniai kūriniai

* „Edipas“ (*Œdipe*) – tragedija, 1718 m.
* „Filosofiniai laiškai“ (*Lettres Philosophiques*) – 1734 m.
* „Niutono filosofijos pagrindai“ (*Éléments de la Philosophie de Newton*) – 1738 m.
* „Zadigas, arba Likimas“ (*Zadig ou la Destinée*) – romanas, 1747 m.
* „Kandidas, arba Optimizmas“ (*Candide ou l’Optimisme*) – romanas, 1759 m.
* „Zaira“ (*Zaïre*) – drama, 1732 m.
* „Mahometas, arba Fanatizmas“ (*Mahomet ou le fanatisme*) – drama, 1747 m.
* „Orleano mergelė“ (*La Pucelle d'Orléans*) – epas, 1762 m.
* „Liudviko XIV amžius“ (*Le Siècle de Louis XIV*) – istoriografija, 1751 m.
* „Karolio XII istorija“ (*Histoire de Charles XII*) – istoriografija, 1733 m.
* „Esė apie tautų papročius ir dvasią“ (*Essai sur les Mœurs et l’Esprit des Nations*) – istoriografija, 1756 m.

## Nuorodos
Pirėnų pusiasalis

**Pirėnų pusiasalis**, **Iberijos pusiasalis** (isp. *La Península Ibérica*, port. *Península Ibérica*) – pusiasalis Europos pietvakariuose, prie Biskajos įlankos, Atlanto vandenyno ir Viduržemio jūros.

Pusiasalio plotas – 583 254 km², jis trečias Europoje po Skandinavijos ir Balkanų pusiasalių. Nuo Afrikos jį skiria Gibraltaro sąsiauris.

Pirėnų (Iberijos) pusiasalyje yra šios valstybės: Andora, Ispanija, Portugalija ir Didžiosios Britanijos kolonija – Gibraltaras.

Pusiasalis kalnuotas: Pirėnai, Kantabrijos kalnai, Katalonijos kalnai, Andalūzijos kalnai, yra plokščiakalnių – Meseta. Aukščiausias taškas – 3 478 m (Mulaseno kalnas Andalūzijos kalnuose).

## Išnašos

## Nuorodos

* Pirėnų (Iberijos) pusiasalis 
* Pirėnų (Iberijos) pusiasalio gamta
Babėnai

**Babėnai** – Kėdainių miesto dalis, esanti į šiaurę nuo miesto centro, išsidėsčiusi į šiaurę nuo geležinkelio stoties, prie  kelio, Nevėžio ir Dotnuvėlės tarpupyje.

## Dalys

Skiriami dveji Babėnai:

* ***Babėnai I*** – išsidėstę prie Babėnų gatvės (Kėdainių-Krekenavos kelias), nuo Babėnų II atskirti Babėnų šilu. Šilo pakraštyje tarybinės valdžios metais iškastas žvyro Babėnų karjeras, o jo teritorijoje gyvenę gyventojai iškedinti. Karjere susiformavo vandens telkinys, kuris dabar yra svarbi miesto poilsiavietė. Aplink karjerą atsiveria puikūs kraštovaizdžiai. Beveik visi namai – nuosavi, ikitarybinės ir tarybinės statybos. Palei Šviesos gatvę vyksta intensyvi naujų nuosavų namų statyba. Babėnų I pakraštyje įsikūręs naftos produktų terminalas, grūdų elevatorius, įvairios žemės ūkio technikos aptarnavimo ir pardavimo, statybos ir transporto įmonės.

* ***Babėnai II*** – išsidėstę prie M. Daukšos gatvės (Kėdainių-Krekenavos kelias), tarp geležinkelio stoties ir Babėnų I. Babėnų šilas atskiria nuo Nevėžio slėnyje įsikūrusių Justinavos kolektyvinių sodų. Išskirtinai vyrauja tarybinės statybos nuosavi namai, tačiau yra ir keli daugiabučiai (3 aukštų). Yra kapinaitės, prie kurių auga keli ąžuolai, tarp jų Mikalojaus Daukšos ąžuolas. Yra parduotuvė, M. Daukšos pagrindinė mokykla (uždaryta).

## Istorija

Babėnai (*Babyne*) minimi nuo 1372 m. Hermano Vartbergiečio Livonijos kronikoje, kadangi buvo nuniokoti kryžiuočių. XVI a. minimas Babėnų laukas, kuriame buvo bajorų Daukšų tėvonija. XIX a. pab. – bajorkaimis (okolica). Buvo Dapkevičių ir Petruševičių žemės valdos. Apie 1923 m. prijungti prie Kėdainių miesto (tuo metu čia gyveno 335 žmonės). Tarpukariu priklausė Kėdainių valsčiui, plėtojosi kaip vasarnamių, kurortinė gyvenvietė (1920 m. Babėnų miškas paskelbtas kurortine zona). 1941 m. liepos 23 d. Babėnų II kaime, pamiškėje, sušaudyti Kėdainių žydai ir bolševikai (~100 žmonių). Sovietmečiu žudynių vietoje pastatytas paminklinis akmuo.

Iki 1954 m. buvo Babėnų apylinkės centras. 1959 m. į Babėnus ėmė kursuoti pirmasis Kėdainių miesto autobusų maršrutas (nr. 1, Miesto centras–Babėnai). 1973 m. šalia Babėnų, Justinavoje Chemijos gamykla pastatė sanatoriją-profilaktoriumą.

## Svarbiausi objektai
* Babėnų miškas
* Babėnų karjeras
* Mikalojaus Daukšos ąžuolas
* Kėdainių Mikalojaus Daukšos pagrindinė mokykla
* Parduotuvė „Aibe“

## Žymūs žmonės
* Tarp 1527 m. ir 1538 m. čia gimė vienas lietuvių raštijos pradininkų – Mikalojus Daukša.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* 
*
Paskutinis teismas

**Paskutinis Teismas** arba **Teismo diena** – teismas, kuris, pasak Biblijos, įvyks po Jėzaus Kristaus antrojo atėjimo į žemę.

Požiūris į Paskutinįjį Teismą įvairiose krikščioniškose konfesijose skiriasi. Katalikiškuoju požiūriu Paskutinis Teismas įvyks po mirusiųjų prisikėlimo. Žmonės bus teisiami pagal atliktus darbus, padarytas nuodėmes. Nuodėmingieji pakliūsią į pragarą, o teisieji į rojų.
Rebe

**Rebe** ( **Rebbe**) – judėjų mokytojas, teisėjas, kunigas ir judėjų raštų aiškintojas. Hebrajų *Rebe* raidės reš-bet-jud yra akronimas „Roš Bnei Jisrael“, kuris reiškia „Izraelio vaikų dvasinis lyderis“. Skirtingai nei rabinas , *Rebe* laikomas žydų dvasiniu lyderiu.

Žodis Rebe šiandien reiškia:
* Tai Rosh ješiva arba mokytojas, kuris skelbia žydui/žydei Toros mokslą, o tas mokytojas žydų bus vadinamas „mano Rebe“. 
* Ješivos studentai kreidamiesi į savo mokytoją vadina jį Rebe arba mano Rebe.
* Hasidinio judaizmo pasekėjai savo dvasinį lyderį vadina Rebe.

## Nuorodos
*1000 Rebe videokadrų
*Žymiausi Rebe
Vilkšunis

**Vilkšunis** – šuninių gyvūnas, gimęs susikryžminus vilkui ir šuniui. Dažniausiai tokia hibridinė veislė susidaro natūraliai, kai benamiai arba nepririšti kaimų, priemiesčių šunys susikryžmina su kaimynystėje gyvenančiais vilkais. Ypač tas pasakytina apie vietoves, kur vilkų populiacijos nedidelės, izoliuotos. Tokie palikuonys pasižymi ir vilko, ir šuns savybėmis.

Vilkšunio išvaizda ir temperamentas gali būti įvairus, priklausomai nuo jo tėvų. Įprastai, vilkšuniai pasižymi didesne agresija, nepastovumu, nepaklusimu komandoms palyginus su šunimis, be to, jie neturi įprastos baimės žmonėms kaip vilkai. Per kelias kartas vilkšunio genai išsigrynina, bet dalis požymių išlieka. Pvz., juodi vilkai yra vilko ir šuns hibridizacijos pasekmė. Dėl savo pavojingumo vilkšuniai daugelyje šalių yra draudžiami laikyti kaip naminiai gyvūnai ir yra traktuojami kaip laukiniai.

Yra keletas šunų veislių, gautų sukryžminus vilkus su šunimis – Čekoslovakijos vilkšunis, Sarloso vilkšunis. Šios veislės pripažintos Tarptautinės kinologų organizacijos.