open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Anoetos stadionas

**Anoetos stadionas** () – įvairios paskirties stadionas San Sebastiane (Ispanija), Anoetos kvartale. Daugiausia naudojamas futbolo varžyboms, čia namų rungtynes žaidžia Real Sociedad futbolo klubas. Talpina 32 076 žiūrovus.

## Istorija

Stadionas atidarytas 1993 m. rugpjūčio 13 d. 2004 m. tuometinis klubo prezidentas José Luis Astiazarán pradėjo įgyvendinti projektą *Gipuzkoarena*, kurį planuota užbaigti 2007 m. Buvo pasiūlyta stadiono vietų skaičių padidinti iki 42 000. Tai reiškė bėgimo takelių pašalinimą. Projekte taip pat buvo numatyta pastatyti viešbutį ir parduotuves. Miesto taryba atmetė šį pasiūlymą.

2007 m. Badiola, kandidatuodamas į klubo prezidentus, pasiūlė nusipirkti stadioną iš miesto, bet ir šis pasiūlymas buvo atmestas.

## Galerija

Allez B.O.!.jpg
Escudos y puerta en el estadio de Anoeta.jpg
Anoetako futbol zelaia.jpg


## Nuorodos

* Apie stadioną
* Stadiono istorija
Darron Gibson

**Daronas Gibsonas** (; g. 1987 m. spalio 25 d.) – buvęs Airijos futbolininkas, saugas. Atstovavo Airijos nacionalinei rinktinei.

## Karjera
2005–2012 m. priklausė Manchester United. 2006–2007 m. nuomos pagrindais perleistas Royal Antwerp, o 2007–2008 m. skolintas Wolverhampton Wanderers.

2012–2017 m. rungtyniavo Everton klube. 2017–2018 m. priklausė Sunderland klubui. 2018–2019 m. atstovavo Wigan Athletic.

2020 m. vasario 6 d. Gibsonas pasirašė šešių mėnesių sutartį su „Salford City“. 2020 m. vasario 19 d. debiutavo klube EFL Trophy pusfinalyje prieš Newport County. Sužaidė visas rungtynes ​​ir realizavo 11 metrų baudinį, kai buvo mušami 11 m. baudiniai. 2020 m. gegužės 17 d. futbolininbkas paliko klubą, nes dėl koronaviruso grėsmių buvo nutrauktas Antrosios lygos sezonas. Gibsonas vėl prisijungė prie klubo prieš 2020–2021 m. sezoną. 2020 m. spalio 17 d. Gibsonas patyrė kojos lūžį rungtynėse prieš Port Vale. 2020–2021 m. sezono pabaigoje buvo paskelbta, kad futbolininkas paliks klubą.

## Laimėjimai
;Manchester United
* Premier League (1): 2010–2011
* Lygos taurė (1): 2008–2009, 2009–2010

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Išnašos

## Nuorodos
* SOCCERBASE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Gran Kanarijos stadionas

**Gran Kanarijos stadionas** () – įvairios paskirties stadionas Gran Kanarijos las Palme, Ispanijoje. Daugiausia naudojamas futbolo varžyboms, čia rungtynes žaidžia UD Las Palmas klubas. Stadionas talpina 31 250 žiūrovų.

Be futbolo, stadione vyksta ir muzikos renginiai, čia yra koncertavę Bryan Adams, Shakira, La Oreja de Van Gogh, Joaquín Sabina ir Joan Manuel Serrat, Andrés Calamaro, Juanes, Gloria Estefan, Sting ir kt.

## Istorija

UD Las Palmas klubas prieš tai žaidė *Estadio Insular*. Stadionas atidarytas 2003 m. gegužės 8 d.

Stadione yra žaidusi Ispanijos vyrų futbolo rinktinė.
* 2004 m. rugpjūčio 18 d.  –  3:2 (1:1), draugiškos rungtynės
* 2007 m. lapkričio 21 d.  –  1:0 (0:0), XIII Europos futbolo čempionato atranka
* 2018 m. lapkričio 18 d.  –  1–0, draugiškos rungtynės

## Nuorodos

* Stadiono nuotraukų galerija
Carlos Tartiere stadionas

**Carlos Tartiere stadionas** (, dar žinomas kaip *Nuevo Carlos Tartiere*) – įvairios paskirties stadionas Ovjede, Ispanijoje. Daugiausiai naudojamas futbolo varžyboms. Talpina 30 500 žiūrovų. Čia namų rungtynes žaidžia Real Oviedo CF, stadionas pavadintas pirmojo šio klubo prezidento Carlos Tartiere (1900–1950) garbei.

## Istorija

Pastatytas vietoje seno, to paties pavadinimo stadiono, statyto 1932 m. Jame 1982 m. vyko XII pasaulio futbolo čempionatas (3 rungtynės). 2000 m. senasis stadionas uždarytas, jo vietoje pastatytas naujasis.

2000 m. rugsėjo 17 d. sužaistos pirmosios futbolo rungtynės tarp La Liga klubų Real Oviedo ir Real Betis. Pirmąjį įvartį įmušė svečių futbolininkas Robert Jarni, pirmąjį įvartį šeimininkams pelnė Roberto Losada. Stadionas oficialiai atidarytas 2000 m. rugsėjo 20 d. draugiškomi rungtynėmiss tarp Real Oviedo ir FK Partizan.
 
## Galerija

Estadio Carlos Tartiere 01.jpg
Tartiere.jpg


## Nuorodos
* Nuotraukų galerija
Išlakioji kompasija

**Išlakioji kompasija** (*Koompassia excelsa*) – pupinių (*Fabaceae*) šeimos, kompasijų (*Koompassia*) genties augalas.

## Paplitimas
Natūraliai auga p.r. Azijoje – Malakos pusiasalyje, Sumatros saloje, Borneo saloje, Filipinų salose. Tai apima šias valstybes – pietų Tailandą, Malaiziją, Singapūrą, š.v. Indonezijos dalies salas, Brunėjų, Filipinus.

## Augavietės
Auga drėgnuosiuose atogrąžų miškuose palei upes ir slėniuose bei kitose žemumose maždaug tik iki 500 metrų aukščio.

## Aukštis, kamieno storis
Išlakioji kompasija aukščiausias pupinių šeimos augalas ir vienas aukščiausiai užaugančių drėgnųjų atogrąžų miškų medžių rūšių. Dažniausiai užauga 50-76 m aukščio. Aukščiausias žinomas išmatuotas medis – **87 m** aukščio. Augančios Borneo saloje esančioje Sabaho valstijoje užauga aukštesnės dėl čia esamo maistingo mineralais vulkaninio dirvožemio, nei augančios Malakos pusiasalyje, kur labai retai perauga 50 metrų ribą. Nors nepaisant tai, 1920 metais ir Malakos pusiasalyje buvo pastebėta auganti 80 metrų aukščio išlakioji kompasija.

## Požymiai
Lapuotis medis ilgu ir masyviu kamienu, išplatėjusiu jo pagrindu prie kurio paviršiuje ir negiliai grunte išsikerojusios didžiulės atraminės šaknys. Kamienas taip pat slidus, glotnus, šviesiai pilkas, balsvas ar sidabriško atspalvio, o šakos ant jo auga maždaug 31 metro aukštyje. Lapai plunksniškos formos, kada ant lapo gyslelės iš priešingų pusių auga po 4-5 lapelius. Žydi kartą į keletą metų. Žiedai smulkūs, geltoni. Lapus meta vasario – balandžio mėnesiais.

## Panaudojimas
Šiuos medžius yra labai pamėgęs *[[Apis dorsata]] binghami* bičių porūšis. Vienam medyje gali būti iki 100 laukinių bičių lizdų. Koryje iki 1,83 metro gali sutilpti iki 30000 šio porūšio bičių. Tuo būdu naudojasi vietiniai gyventojai ir iš vieno medžio surenka iki 453 kilogramų medaus. Pastaruoju metu vis dažniau naudojama išlakiosios kompasijos mediena.

## Grėsmė ir apsauga
Kadangi jaučiamas įprastai naudojamo kietmedžio trūkumas, kartais bandoma pakeisti išlakiosios kompasijos mediena. Nuo kirtimų, šiuos medžius gerai apsaugo juose gyvenančios gausios bitės bei paties medaus didesnė vertė už medieną. Dalyje Saravako valstijos yra tabu kirsti šiuos medžius, tad dažniau nukertami tik pažeisti nuo audros ar ligų medžiai, nors tuo pačiu Saravake yra apsaugota ir įstatymų nuo 1990 metų.

## Pavadinimai
Brunėjuje ir Malaizijos Sabos valstijoje (Borneo sala) vadinamas *„Mengaris“*, Malakos pusiasalyje esančioje Malaizijojos dalyje, dalyje Inonezijos *„Tualang“*, Saravake – *„Tapang“*.
:**Sinonimai**:
* *Abauria excelsa*
* *Koompassia parviflora*

## Nuorodos

* landmarktrees.net / Išlakioji kompasija – vienas aukščiausių medžių rūšių (nuotraukos) *[[Anglų kalba|Anglų k.]]*
* junglediary.com / The Tualang tree or Koompassia excelsa  *[[Anglų kalba|Anglų k.]]*
* blueplanetbiomes.org / Tualang *[[Anglų kalba|Anglų k.]]*
* iucnredlist.org / Koompassia excelsa *[[Anglų kalba|Anglų k.]]*
* culturaapicola.com.ar / Tualango medis ir milžiniškos bitės  *[[Anglų kalba|Anglų k.]]*
Krivanis

**Krivanis** (, ) – viena iš didžiausių Aukštųjų Tatrų viršukalnių Slovakijoje. Jos aukštis – 2 495 m virš jūros lygio, 1 353 m virš papėdės Tri Studnečki kaimo. Krivanis – Slovakijos nacionalinis pasididžiavimas, šalies simbolis. Slovakai jį brangina panašiai taip pat, kaip čekai Ržypą ar graikai Olimpą. 

Viršukalnė stūkso Poprado rajone, Prešovo krašte. Labiausiai turistų mėgiama – vakarinė pusė, čia daugiausiai pažymėtų žygeiviams takų. Lengviausiai turistų pasiekiama maršrutu, vedančiu nuo Štrbske Pleso ežero. 

Labai populiarūs yra kasmetiniai masiniai kalnų žygiai į viršukalnę. Pirmas toks pakilimas buvo surengtas 1841 m., o pirmą kartą į kalną įkopta 1722 m. Pagal vietinę legendą, dar Dievui kuriant pasaulį, jis pasiuntęs angelą aplink Žemę paskleisti įvairių gamtos grožybių. Angelas skrisdamas virš Tatrų sparnu kliudęs vieną iš viršūnių, ir prakiuro jo maišas su gamtos turtais. Iš jo pabiro visos grožybės: kalnai, slėniai, upės, pievos su ten gyvenančiais elniais, stirnomis, meškomis ir kitais gyvūnais. Taip ir liko pakrypęs Krivanio kalnas (*kriv* reiškia „kreivas“).   

## Nuorodos

* Krivanio viršukalnė
* Krivanis ''summitpost.org'' svetainėje
* Krivanis Aukštųjų Tatrų žemėlapyje
* Slovakijos nacionalinio simbolio rinkimai
Rysai

**Rysai** (, ) – Aukštųjų Tatrų kalnas, esantis ant Slovakijos ir Lenkijos valstybinės sienos. Yra trys Rysuose dominuojančios viršukalnės: vidurinė (aukščiausia, esanti Slovakijos teritorijoje) – 2 503 m, šiaurės vakarų – 2 499 m ir pietryčių – 2473 m aukštyje virš jūros lygio. Šiaurės vakarų viršukalnė – aukščiausia Lenkijoje, Mažosios Lenkijos vaivadijoje. Kitos dvi stūkso Slovakijos pusėje, Prešovo krašte.

## Istorija

Pirmą kartą į kalną įkopta 1840 m., žiemos metu – 1844 m. XX a. vietos komunistinė valdžia platino nepatvirtintą faktą, jog čia apie 1910 m. įkopęs pats Leninas.  

## Turizmas

Rysai – aukščiausias kalnas Tatruose, kur galima įkopti pavieniams turistams be gido pagalbos. Iš Slovakijos pusės viršukalnę galima pasiekti maršrutu nuo Štrbske Pleso ežero, vedančiu pro *Chata pod Rysami* stovyklavietę 2 250 m aukštyje ir veikiančią gegužės–balandžio mėnesiais. Nuo lapkričio 1 iki birželio 15 d. ši trasa būna uždaryta. Iš Lenkijos pusės kalnų žygiai sudėtingesniu ir statesniu maršrutu pradedami nuo Morske Oko ežero.

## Nuorodos

* Rysai ''peakbagger.org'' svetainėje
* Žygis į Rysus
Bervaldė

**Bervaldė** (, nuo 1945 m. , nuo 1946 m. ***Vesiolovka***, ) – gyvenvietė Kaliningrado srities vakarinėje dalyje, Sembos pusiasalio pietuose, nuo 1997 m. spalio 9 d. Svetlo miesto apygardos kaimas.

## Istorija

Sembos žemės kaimo pavadinimas vokiškos kilmės.

1723–1818 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos departamento, 1818–1871 m. Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Žuvininkų apskrities, nuo 1939 m. kovo 27 d. Sembos apskrities kaimas. 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Kenigsbergo rajono, vėliau Gurjevsko rajono kaimas, 1947 m. birželio 17 d. – 1997 m. spalio 9 d. Voločiajevskojės apylinkės kaimas.

|}

## Gyventojai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Grasilda Blažiene: Hydronymia Europaea, Sonderband II, Die baltischen Ortsnamen. Wolfgang Schmid Hrsg., Steiner Verlag Stuttgart 2000.
* G. Gerullis: Die altpreußischen Ortsnamen. Berlin, Leipzig 1922.
* Губин А.Б. Топонимика Калининграда. Реки и водоемы // Калининградские архивы. – Калининград, 2007. – Вып. 7. – С. 197–228.
* Населенные пункты Калининградской области: краткий спр. / Ред. В.П. Ассоров, В.В. Гаврилова, Н.Е. Макаренко, Э.М. Медведева, Н.Н. Семушина. – Калининград: Калинингр. кн. изд-во, 1976.
* Населенные пункты Калининградской области и их прежние названия = Ortsnamenverzeichnis Gebiet Kaliningrad (nordliches Ostpreussen) / Сост. Е. Вебер. – Калининград: Нахтигаль, 1993.
Pienvežis

**Pienvežis** () – specializuotas cisterninis automobilis, skirtas pienui pervežti. Jie taip pat naudojami geriamajam ar mineraliniam vandeniui, aliejams pervežti. Cisterna paprastai turi termoizoliaciją, kad esant oro temperatūrai +35 °C pienas išliktų šviežias 10 valandų.

Pienvežio cisterna paprastai gaminama iš nerūdijančio plieno, kadangi šis besiliesdamas su maisto produktais nesioksiduoja. 
Tarybų Sąjungoje pienvežių cisternas gamindavo iš aliuminio lydinių, tačiau šie neatitinka higieninių reikalavimų, nes aliuminio lydiniai. liesdamiesi su maisto produktais, gali imti oksiduotis.

Pienvežiai būna automobiliai pienvežiai bei priekabos ar puspriekabės pienvežiai.
Snina

**Snina** () – miestas Slovakijos rytuose, Prešovo krašte, Beskidų papėdėje, prie Cirochos upės. Plentas ir geležinkelis į Michalovcę. Turistinis centras (Poloninų nacionalinis parkas, Vihorlato masyvas). Yra dvaro rūmai.

## Istorija

Sniną XIV a. greičiausiai įkūrė iš Galicijos atsikėlę rusinai. Rašytiniuose šaltiniuose minima nuo 1317 m., tuomet priklausė Drugetų giminei. XIX a. dėl epidemijų ir prasto derliaus daug gyventojų emigravo.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Cirocha

**Cirocha** () – upė rytų Slovakijoje; Laboreco kairysis intakas (Tisos baseinas). Prasideda Beskiduose (Bukoveco kalnuose), šalia Lenkijos sienos. Aukštupyje teka į pietus, toliau – į pietvakarius tarpukalnių slėniu. Įteka į Laborecą ties Humene.

Aukštupyje upė patvenkta, sudarytas Starinos tvenkinys (2,4 km²). Prie Cirochos įsikūrusios Stakčino, Sninos, Kameninos prie Cirochos gyvenvietės.
Kobilin Božimų Šv. Stanislavo parapija

**Kobilin Božimų Šv. Stanislavo parapija** () - parapija įkurta 1448 metais. Parapija priklauso Lomžos vyskupijai, Kobilino dekanatui. 1899-1904 m. pastatyta Kobilin Božimų Šv. Stanislavo bažnyčia.

## Nuorodos

* Aprašymas apie parapiją (lenk.) .
Michalovcė

**Michalovcė** () – miestas rytų Slovakijoje, Košicės krašte, 60 km į rytus nuo Košicės, prie Laboreco upės. Pro miestą eina Košicės–Užhorodo plentas, kelios geležinkelių linijos. Netoli miesto telkšo Zemplino marios. Yra dvaro rūmai (dabar Zemplino muziejus), gotikinė Šv. Marijos bažnyčia, ikiromaninės rotondos liekanos, unitų cerkvė.

## Istorija

Michalovcė siejama su legendiniu Sviržavos miestu, kur vengrai nužudę slavų kunigaikštį Laborecą. Nuo XIII a. teritorija įėjo į Vengrijos karalystę. Michalovcė šaltiniuose minima nuo 1244 m. Miesto statusas suteiktas 1867 m.

## Gyventojai

## Sportas

* Zemplín Michalovce - futbolo klubas, dalyvavęs elito diviziono kovose.

## Šaltiniai
Zemplino marios

**Zemplino marios** () – tvenkinys rytų Slovakijoje, Košicės krašte, 10 km į šiaurės rytus nuo Michalovcės, antras pagal dydį šalyje. Sudarytas 1961–1965 m. Širavos kanalu iš Laboreco nutekinus dalį vandens. Zalužos kanalu vanduo iš tvenkinio teka atgal į Laborecą. Ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus 11 km, plotis iki 3,5 km.

Zemplino marių vanduo naudojamas Vojanų šiluminės elektrinės reikmėms. Vandens telkinys taip pat yra populiari poilsio vieta.
Dujovežis

**Dujovežis** () – cisterninis automobilis, kurio cisterna pritaikyta suskystintoms dujoms vežti. Tokiais automobiliais pervežami suskystintos gamtinės dujos (metanas), amoniakas, propanas, butanas ir kt.

Dujovežiai paprastai perveža suskystintas angliavandenilines dujas (daugiausia propano ir butano mišinius) į dujų degalines. 

Šiuolaikiniai dujovežio įrenginiai (cisterna suskystintoms dujoms, siurblių rinkinys, dujų skaitikliai, vamzdynų uždoriai ir kt.) yra autonominis modelis, kuris gali būti perkeltas ant skirtingų važiuoklių. Nodeluau gali būti perkelti ant kitų sunkvežimių važiuoklių.
Sovetsko miesto apygarda

**Sovetsko miesto apygarda** () – gyvenvietė Rusijos Federacijos anklavo Kaliningrado srities šiaurinėje dalyje, prie sienos su Lietuva. Administracinis centras – Sovetskas. 2010 m. buvo 41 709 gyventojų.

## Istorija
Įsteigta 2008 m. birželio 30 d. vykdant municipalinę reformą reorganizavus srities pavaldumo Sovetsko miestą. Ribojasi šiaurėje su Lietuva, rytuose su Nemano miesto gyvenviete, Žilino kaimo, Slavsko miesto ir vakaruose su Timiriazevo kaimo gyvenvietėmis.

Gyvenvietės taryba renkama 5 metams, ją sudaro 21 deputatas, kurie iš savo tarpo renka tarybos pirmininką. Gyvenvietės administracijai vadovauja konkurso tvarka skiriamas administracijos vadovas.

Kaliningrado srities įstatymu Sovetsko miesto apygardą sudaro:    

* Sovetskas, miestas.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Советск. (Prussia39.ru)
Shorea argentifolia

***Shorea argentifolia*** – sparneninių (*Dipterocarpaceae*) šeimos, šorėjų genties augalas.

## Paplitimas
Nykstanti rūšis, natūraliai auganti p.r. Azijoje esančioje Borneo saloje.

## Augavietės
Shorea argentifolia dažniausiai auga molingame dirvožemyje.

## Aukštis, kamieno storis
Tai vienas aukščiausių medžių rūšių Azijoje. Pats aukščiausias egzempliorius žinomas  84,84 m aukščio, augantis Tavau kalvų nacionaliniame parke *(Tawau Hills National Park)*, esančiame Malaizijos Sabaho valstijoje (Borneo salos š.r.).

## Požymiai
Labai aukšti lapuočiai medžiai. Kamienas tiesus.
Netiesinė sistema

**Netiesinė sistema** – tai sistema, kuri matematiškai netenkina superpozicijos principo arba kurios įvestis nėra tiesiogiai proporcinga išvesčiai. Tiesinė sistema šiuos reikalavimus tenkina. Kitais žodžiai, netiesinė sistema yra bet koks uždavinys, kur kintamieji, kad būtų išspręsti, negali būti parašyti tiesine kombinacija nepriklausomų komponenčių. Homogeninės sistemos, kurios yra tiesinės dėl nepriklausomojo kintamojo funkcijos buvimo, yra netiesinės, bet tokios sistemos gali būti nagrinėjamos kaip tiesinės, nes jas galima transformuoti.

Netiesiniai uždaviniai yra biologų, inžinierių, fizikų ir matematikų uždaviniai, nes dauguma fizikinių sistemų gamtoje yra paveldimai netiesiškos. Netiesines lygtis yra sunku išspręsti, čia panaudojama chaoso teorija. Oras yra žymiausias savo chaotiškumu, menki pokyčiai vienoje sistemos pusėje sukelia visoje sistemoje sudėtingus efektus.

## Apibrėžimas
Matematikoje tiesinė funkcija f(x) yra tokia, kuri tenkina abi savybes:
* suma, \textstyle f(x + y)\ = f(x)\ + f(y);
* homogeniškumas, \textstyle f(\alpha x)\ = \alpha f(x).
Sumos ir homogeniškumo sąlygos dažnai yra apjungiamos į superpozicijos principą
: f(\alpha x + \beta y) = \alpha f(x) + \beta f(y) \,

Lygtis
: f(x) = C\,
vadinama **tiesine**, jeigu f(x) yra tiesinė funkcija (kaip apibrėžta aukščiau) ir **netiesinė** priešingu atveju. Lygtis vadinama homogenine, jeigu C = 0.

Apibrėžimas f(x) = C yra labai bendras, nes x gali būti bet koks matematinis objektas (skaičius, vektorius, funkcija, pvz.). Jeigu f(x) turi x išvestines, tai rezultatas bus diferencialinė lygtis.

## Netiesinės algebrinės lygtys
Netiesinės algebrinės lygtys, kurios dar vadinamos *[[polinominė lygtis|polinominėmis lygtimis]]*, yra apibrėžiamos prilyginant jas nuliui. Pavyzdžiui,
: x^2 + x - 1 = 0\,.

## Netiesinės diferencialinės lygtys
Diferencialinių lygčių sistema yra netiesinė jeigu ji yra ne tiesinė sistema. Pavyzdžiai: Navier-Stokso lygtis skysčių dinamikoje ir Lotka-Volterra lygtis biologijoje.

Viena didžiausių netiesiškumo problemų yra ta, jog bendru atveju neįmanoma sujungti žinomus sprendinius į naujus sprendinius. Tiesiniuose uždaviniuose tai atlikti galima naudojantis superpozicijos principu.

## Netiesinių lygčių pavyzdžiai:
* AC galios tekėjimo modelis
* Algebrinė Riccati lygtis
* Ball and beam system
* Bendroji reliatyvumo teorija
* Ginzburg-Landau lygtis
* Navier-Stokes lygtis
* Netiesinė optika

## Šaltiniai
Hopea nutans

***Hopea nutans*** – sparneninių (*Dipterocarpaceae*) šeimos augalas.

## Paplitimas
Grėsmingai nykstanti rūšis, natūraliai auganti atogrąžų Pietryčių Azijoje – Malakos pusiasalyje, Borneo saloje (Malaizija, Singapūras, Brunėjus, dalis Indonezijos).

## Aukštis, kamieno storis
Tai vienas aukščiausių medžių rūšių Azijoje. Pats aukščiausias egzempliorius žinomas 82,82 m aukščio, augantis Tavau kalvų nacionaliniame parke *(Tawau Hills National Park)*, esančiame Malaizijos Sabaho valstijoje (š. r. Borneo saloje).

## Požymiai
Labai aukšti lapuočiai medžiai. Kamienas tiesus.

## Grėsmė ir apsauga
Įrašyta į tarptautinės raudonosios knygos sąrašus.

## Nuorodos
* Apie Hopea nutans per arkive.org svetainę  *[[Anglų kalba|Anglų k.]]*
Nybudžiai

**Nybudžiai** (arba ***Nibudžiai***; , nuo 1936 m. rugsėjo 16 d. , nuo 1938 m. birželio 3 d. *Herzogskirch*, 1945–1946 m. , nuo 1946 m. rugsėjo 7 d. ***Krasnogorskojė***, ) – gyvenvietė Kaliningrado srities rytinėje dalyje, Gusevo rajone, 10 km į šiaurę nuo Gumbinės. Nuo 2008 m. birželio 30 d. Kubanovkos kaimo gyvenvietės kaimas.

## Istorija

Nadruvos žemės kaimo pavadinimas lietuviškos kilmės. 1555 m. minimas *Nibudenn* kaimas. 1615 m. pastatyta medinė bažnyčia. 1619 m. įkurta parapija, paskutinės lietuviškos pamaldos bažnyčioje vyko 1883 m. XIX a. veikė pašto ir telegrafo skyriai, taupomoji-skolinamoji kasa, pieninė, vėjo malūnas, 3 užeigos namai. 1914 m. rugpjūtį prie bažnytkaimio vyko Rusijos ir Vokietijos kariuomenių mūšis. Po II pasaulinio karo kaimas apleistas, bažnyčia suniokota.

1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Gumbinės apygardos Gumbinės apskrities kaimas. 1947–2008 m. Krasnogorskojės apylinkės (*Красногорский cовет*) centras, 1993 m. prijungta Baikalskojė.

|}

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* 1777 m. gimė Samuelis Teodoras Cipelis, evangelikų kunigas, filologas, L. Rėzos pagalbininkas.

Nybudžiuose kunigavo:
* Vilhelmas Jonas Liudemanas
* 1664–1685 m. Matas Pretorijus.
* 1707–1710 m. Jonas Šulcas.
* 1828–1855 m. Augustas Gothilfas Krauzė.

## Apylinkė

Krasnogorskojės apylinkės teritorijoje buvo šios gyvenvietės:

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Губин А.Б. Топонимика Калининграда. Реки и водоемы // Калининградские архивы. – Калининград, 2007. – Вып. 7. – С. 197–228.
* Населенные пункты Калининградской области: краткий спр. / Ред. В.П. Ассоров, В.В. Гаврилова, Н.Е. Макаренко, Э.М. Медведева, Н.Н. Семушина. – Калининград: Калинингр. кн. изд-во, 1976.
* Населенные пункты Калининградской области и их прежние названия = Ortsnamenverzeichnis Gebiet Kaliningrad (nordliches Ostpreussen) / Сост. Е. Вебер. – Калининград: Нахтигаль, 1993.
Slovakijos ryšiai

**Slovakijos ryšiai ir komunikacijos** – moderni išplėtota telekomunikacijų sistema, veikianti Slovakijoje, ypač ženkliai besivystanti paskutiniaisiais metais mobiliojo ryšio, plačiajuosčio interneto paslaugų teikimo srityse. Analoginės ryšių sistemos keičiamos skaitmenine įranga, plečiamas optinio pluošto kabelių tinklas. Slovakija dalyvauja keliuose tarptautiniuose ryšių vystymo projektuose, kuriuos įgyvendinus išsiplės ir pagerės ryšių su užsieniu kokybė.

## Telefonija
Slovakijoje fiksuoto ryšio rinka, kaip ir daugelyje kitų centrinės Europos šalių, liberalizuota palyginti neseniai. Telekomas (buv.*Slovenské Telekomunikácie*) privatizuotas 2000 m. 51% kompanijos akcijų įsigijo Vokietijos „Deutsche Telecom AG“, likusią dalį – Slovakijos vyriausybė ir turto fondas. Virš 100 kompanijų turi licencijas tiekti fiksuoto ryšio paslaugas, tarp kurių didžiausios, veikiančios šalies mastu, – „T-Com“, „Orange“, „Dial Telecom“, „SWAN“ ir „UPC“. Daugelis jų tiekia ir interneto bei televizijos transliacijos paslaugas.

Mobilusis telefono ryšys tapo prieinamu 1990-jų pradžioje, pradėjus dirbti NMT standarto ryšio operatoriui „EuroTel Bratislava“. GSM ryšys tapo prieinamu 1997 m., kurį tiekė „T-Mobile“. Nuo 1997 m. antruoju GSM ryšio operatoriumi tapo „Orange Slovakia“, nuo 2007 m. šalyje pradėjo dirbti trečiasis – „O2“. Vietos rinkoje aktyviai veikia „Tesco Mobile“, susijusi su Tesco prekybos tinklu, bei „FunFon“, susijusi su populiaria FM radijo stotimi.
* Vieningas pagalbos telefonas: 112
* Šalies kodas: 421
* Laidinių telefonų naudotojų: 1 099 mln. (2010)
* Mobiliųjų telefonų naudotojų: 5 925 mln. (2010)
* Tarptautinio ryšio stotys: 3 (2 Bratislavoje, 1 Banska Bistricoje)

## Radijas
* Radijo stotys: AM – 15, FM – 78, 2 – trumpųjų bangų (1998)
* Radijo imtuvai: 3,12 mln. (1997)

## Televizija
Valstybinės televizijos STV žinioje yra 3 nacionalinės televizijos stotys. Apie 35 privačios televizijos kompanijos transliuoja visos šalies, regiono ar vietos mastu. Apie 40% namų ūkių yra prijungta prie daugiakanalės arba palydovinės televizijos sistemų. Plačiai matomos Čekijos ir Vengrijos televizijų programos.
* Televizijos transliacijos stotys: 6 – šalies mastu, 7 – regioninės, 67 – vietinės (2004)
* Televizoriai: 2,62 mln. (1997)

## Internetas
Šalyje interneto vartotojus aptarnauja „T-Com“, „T-Mobile“, „Orange Slovensko“ ir „UPC“ kompanijos, siūlančios ryšį nuo ADSL arba ADSL2+ iki *Fibernet*. Skaitmeninis ADSL arba ADSL2+ ryšys prieinamas praktiškai kiekviename mieste.
* Interneto kodas:.sk
* Interneto serverių: 962 778
* Interneto tiekėjų (ISP): 864
* Interneto naudotojų: 2,540 mln.

## Nuorodos
* CIA Factbook 
* Slovakijos transporto, statybos ir regioninio vystymo departamentas 
* Slovakijos ryšių reguliavimo tarnyba
* Slovakijos TLD registas
* Slovakijos interneto tarnyba
* Slovakijos laikraščiai ir portalai
Nemerkiemio žudynės

**Nemerkiemio žudynės** – vietinių gyventojų egzekucija, kurią 1944 m. spalio 21 d. Nemerkiemio kaime, į pietus nuo Gumbinės surengė puolanti Raudonoji armija.

## Istorija
1944 m. spalio 16 d. generolo Ivano Černiachovskio III Baltarusijos fronto 5-ajai ir 11-ajai armijoms pavyko įsiveržti į Rytprūsius. Dar prieš puolimą sovietų propagandininkas rašytojas Ilja Erenburgas sukūrė daugybę kerštu persunktų tekstų. Kauno ir Vilniaus spaustuvės juos spausdino šimtais tūkstančių egzempliorių. Karius puolimui rengė ir per Vilniaus radijo stotį transliuojamas šių tekstų autoriaus balsas:

1944 m. spalio 21 d. užėmę Nemerkiemį, raudongvardiečiai surengė nespėjusių pasitraukti beginklių civilių gyventojų skerdynes. Buvo sadistiškai nužudytos 72 moterys, o 50 prancūzų karo belaisvių, šio susidorojimo liudininkų, sušaudyti. Kaip vėliau parodė liudytoja Gerda Mišulaitienė (*Gerda Meschulat*), rūsyje buvo pasislėpę 11 žmonių, tarp jų 4 vaikai. Sovietų karininkas liepė visiems išeiti lauk, kur kareiviai visus sušaudė.

Tačiau jau spalio 22 d. vokiečių „Hermano Geringo“ divizijos daliniai, 413-asis motorizuotų pėstininkų pulkas ir Įsruties folksšturmo kariai pradėjo kontrpuolimą ir spalio 23 d. atsiėmė Nemerkiemį. Radus nepalaidotus nužudytus žmones į kaimą atvyko Generalinio štabo, SS atstovai ir kariniai žurnalistai. Spalio 27 d. laikraštyje „Braunschweiger Tageszeitung“ ir kituose pasirodė straipsniai, detaliai aprašę žudynes.

Vokiečių pakviesta tarptautinė komisija, kuriai vadovavo estas Hjalmar Mäe, čia atvykusi po sėkmingo vermachto kontrpuolimo, spalio 31 d. nustatė, kad net 8 – 12 metų mergaitės ir 84 metų senutė buvo išprievartautos, pastarajai kareivišku kastuvėliu nukirsta pusė galvos.

Vaizdas:Bundesarchiv Bild 101I-464-0385I-23, Nemmersdorf (Ostpreußen), Grabkreuze.jpg|13 aukų kapas
Vaizdas:Bundesarchiv Bild 101I-464-0385I-24, Nemmersdorf (Ostpreußen), Grabkreuze.jpg|24 aukų kapas
Vaizdas:Bundesarchiv Bild 101I-464-0384I-38, Nemmersdorf (Ostpreußen), zerstörte Gebäude.jpg|Sudegintas kaimas
Vaizdas:Bundesarchiv Bild 101I-464-0384I-35, Nemmersdorf (Ostpreußen), russischer Panzer T34.jpg|Pamuštas sovietų tankas T-34


## Šaltiniai
Plimbaliai (Markinas)

**Plimbaliai** (, nuo 1938 m. *Mertinshagen*, nuo 1946 m. ***Markinas***, ) – buvęs kaimas Kaliningrado srities rytinėje dalyje, 7 km į pietvakarius nuo Gumbinės, 4 km į pietryčius nuo Jučių, Unguros kairiajame krante.

## Istorija

Buvo Rytų Prūsijoje, Gumbinės apskrityje, priklausė Jučių parapijai. Minimi nuo XVI a., sovietmečiu sunyko.

## Šaltiniai

## Nuorodos
*
Adomlaukiai

**Adomlaukiai** (, nuo 1938 m. liepos 16 d. *Adamshausen*, 1945–1946 m. , nuo 1946 m. rugsėjo 7 d. ***Orlovka***, ) – buvusi Mažosios Lietuvos gyvenvietė Kaliningrado srities rytinėje dalyje, Gusevo rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Majakovskojės kaimo gyvenvietės teritorija.

## Istorija

Nadruvos žemės kaimo pavadinimas – lietuviškos kilmės. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Gumbinės apygardos Gumbinės apskrities kaimas. 1928 m. rugsėjo 29 d. prijungti Aukščionėliai (*Auxionehlen*, 1905 m. buvo 16 gyventojų), Austinėliai, Būdbaliai, Grytėnai (*Grüntann*, 1905 m. buvo 3 gyventojai), Lengiriai (*Lengirren*, 1905 m. buvo 53 gyventojai), Mažieji Mikšeliai (*Klein Mixeln*, 1905 m. buvo 16 gyventojų) ir Vildauershofas (*Wildauershof*, 1905 m. buvo 7 gyventojai). 1947–1993 m. Majakovskojės apylinkės kaimas.

|}

## Gyventojai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Губин А.Б. Топонимика Калининграда. Реки и водоемы // Калининградские архивы. – Калининград, 2007. – Вып. 7. – С. 197–228.
* Населенные пункты Калининградской области: краткий спр. / Ред. В.П. Ассоров, В.В. Гаврилова, Н.Е. Макаренко, Э.М. Медведева, Н.Н. Семушина. – Калининград: Калинингр. кн. изд-во, 1976.
* Населенные пункты Калининградской области и их прежние названия = Ortsnamenverzeichnis Gebiet Kaliningrad (nordliches Ostpreussen) / Сост. Е. Вебер. – Калининград: Нахтигаль, 1993.
Pilkalnis

**Pilkalnis** (arba ***Pilkainis, Piliakalnis***; , nuo 1938 m. birželio 6 d. *Schloßberg*; 1945–1946 m. , nuo 1946 m. rugsėjo 7 d. ***Dobrovolskas***, ) – miestelis Kaliningrado srities šiaurės rytinėje dalyje, Krasnoznamensko rajone, 45 km į šiaurės rytus nuo Įsruties ir 55 km į pietryčius nuo Tilžės. Nuo 2008 m. birželio 30 d. Dobrovolsko kaimo gyvenvietės centras.

## Etimologija

Šio Nadruvos žemės miestelio pavadinimas lietuviškos kilmės, kadangi miestelio šiaurinėje dalyje išlikęs *piliakalnis*. 1516 m. vietovė minima kaip *pilies kalnas* (), įsivyravus lietuvininkams nuo 1545 m. jau *Pilkaln*. Nacių valdžia 1938 m. pavadinimą vėl suvokietino kaip *Schloßberg*, bet po II pasaulinio karo užėjus sovietams miestelis pervadintas *Dobrovolsku*, nors nėra aišku, dėl kokių priežasčių.

## Istorija

Svarbi nadruvių gyvenvietė, ant kurios stovėjo jų pilis. 1283 ir 1284 m. kryžiuočiai ją puolė, bet neužėmė. Pilis vokiečiams galutinai atiteko tik po Melno taikos, bet netrukus buvo sunaikinta.

1510 m. įkurta gyvenvietė, 1582 m. – parapija. 1725 m. Frydrichas Vilhelmas I suteikė miesto teises. Garsėjo žemės ūkio ir pramonės mugėmis, Pilkalnio alumi ir sūriais. 1736–1818 m. Prūsijos karalystės Lietuvos departamento, 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Gumbinės apygardos Pilkalnio apskrities centras.

1914 m. miestą sugriovė Rusijos imperijos kariuomenė, jį atstatyti padėjo Vroclavo miestelėnai. 1945 m. sausio 16 d. miestą su didžiuliais nuostoliais užėmė Raudonoji armija. Miestas kelis kartus ėjo iš rankų į rankas, todėl buvo labai sugriautas. Okupantai miestą pavadino Krasnoarmeisku, buvo įkurtas Krasnoarmeisko rajonas, tačiau, dėl vietinės įgulos netinkamo elgesio rajono centras perkeltas į Lazdynus, o 1946 m. rugsėjo 7 d. TSRS Aukščiausiosios Tarybos prezidiumo įsaku „Dėl Kaliningrado srities administracinio teritorinio sutvarkymo“ pakeitus miestelio pavadinimą, pavadintas Dobrovolsku. 1947 m. birželio 17 d. – 2008 m. birželio 30 d. Dobrovolsko apylinkės centras.

|}

## Apylinkė

Dobrovolsko apylinkės (*Добровольский cовет*) apylinkės centras, apylinkės teritorijoje buvo šios gyvenvietės:

## Gyventojai

### Žymūs žmonės

Gimė:
* Gertrūda Benzė, kalbininkė.
* Erikas Dunskus, lietuvių kilmės vokiečių aktorius.

Mirė:
* Frydrichas Vilhelmas Hakas, žodynininkas, vertėjas, kunigas.
* Kristijonas Gotlybas Milkus, lietuvių raštijos darbuotojas.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Dobrovolskas nuotraukose
Chen Ruolin

**Chen Ruolin** (, g. 1992 m. gruodžio 12 d. in Nantonge) – Kinijos šuolininkė į vandenį, daugkartinė pasaulio ir olimpinė čempionė. Specializuojasi šuoliuose nuo 10 metrų platformos.

## Biografija
Roulin Chen šuolių į vandenį karjerą pradėjo 1998 m. įstojusi į Dziangsu provincijos šuolių į vandenį komandą. 2006 m. tapo Kinijos nacionaline čempione ir nuo to laiko rungtyniauja nacionalinėje rinktinėje. Tais pačiais metais sportininkė iškovojo aukso medalį Dohoje vykusiose Azijos žaidynėse. 2007 m. pirmą kartą tapo pasaulio čempione. 2008 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Roulin pelnė du aukso medalius: individualioje ir sinchroninėje rungtyse. 2008 m. ir 2012 m. pasaulio taurės nugalėtoja.

## Šaltiniai
* 2008teamchina
Enskiškiai

**Enskiškiai** (arba ***Enzkiškiai***; , nuo 1938 m. birželio 6 d. *Hensken*, 1945–1946 m. , nuo 1946 m. rugsėjo 7 d. ***Želanojė***, ) – gyvenvietė Mažojoje Lietuvoje, Kaliningrado srities rytinėje dalyje, Krasnoznamensko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Vesnovo kaimo gyvenvietės kaimas 7 km į vakarus nuo Pilkalnio, 20 km į pietvakarius nuo Lazdynų, prie kelio R 508 Majakovskojė – Dobrovolskas, prie Būdupės.

## Etimologija

Kaimo pavadinimas pavardinės kilmės, iš *Enskis* arba *Enskys*. Enskio pavardę mini Kristijonas Donelaitis „Metuose”. Enskiškiai minimi Jono Basanavičiaus tautosakos rinkinyje „Iš gyvenimo vėlių bei velnių”.

## Istorija

Įkurti 1516 m. Ankstesnis pavadinimas *Eglenick*, *Egelnicken*. Istoriniai pavadinimų rašybos variantai: *Hensckischcken*, *Henschkischcken*, *Hennkischken*. Po 1709–1711 m. maro į Enskiškius atsikėlė vokiečių kolonistų iš Nasau kunigaikštystės. 1785 m. buvo mišrusis kaimas su vėjo malūnu, aliejaus spaudykla ir 37 ugniakurais, 1821 m. – mišrusis kaimas su vėjo malūnu ir 184 gyventojais. 1854 m. Enskiškiuose buvo vėjo malūnas, 49 gyvenamieji pastatai ir 365 gyventojai, Mažuosiuose Enskiškiuose – 1 gyvenamasis pastatas ir 16 gyventojų. Iki 1818 m. priklausė Įsruties apskrities Užpjaunių, Grumbkaukaičių domenų valsčiams, 1818–1945 m. – Pilkalnio apskričiai, buvo 1874 m. įsteigto Enskiškių valsčiaus centras. Tikintieji priklausė Kusų evangelikų liuteronų parapijai. 

Enskiškiuose buvo mokykla, paštas, svečių namai, valsčiaus įstaigos, vėjo malūnas. XIX a. pab. ar XX a. pr. kaime susiformavo du dvarai. Tarpukariu Enskiškių centrinėje dalyje abipus Pilkalnio–Gumbinės vieškelio buvo keliolika gatvinio kaimo sodybų, kaimo rytuose buvo Mažieji Enskiškiai su keliolika nedidelių vienkiemių. Atskiri vienkiemiai stovėjo ir kitose kaimo dalyse. Į šiaurę nuo kaimo centro buvo pelkėta įduba, kurioje kastos durpės, vakaruose ir rytuose – nedideli karjerai. Enskiškiuose atrastas senojo geležies amžiaus kapinynas.

1944 m. rudenį, artėjant frontui, gyventojai evakuoti į Vokietijos gilumą, vietinių gyventojų nebeliko. Po Antrojo pasaulinio karo atkelta kolonistų iš Sovietų Sąjungos. Pastaruoju metu gyvenvietėje apgyvendinami iš kitų buvusios TSRS respublikų atvykę persikėlėliai.

## Gyventojai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Mitologinė sakmė apie kerdžių, matantį vėles, Jono Basanavičiaus tautosakos rinkinyje „Iš gyvenimo vėlių bei velnių”. Knygadvaris.lt
* Mitologinė sakmė apie įvairius baidymus Jono Basanavičiaus tautosakos rinkinyje „Iš gyvenimo vėlių bei velnių”. Knygadvaris.lt
* Населенные пункты Калининградской области: краткий спр. / Ред. В.П. Ассоров, В.В. Гаврилова, Н.Е. Макаренко, Э.М. Медведева, Н.Н. Семушина. – Калининград: Калинингр. кн. изд-во, 1976.
* Населенные пункты Калининградской области и их прежние названия = Ortsnamenverzeichnis Gebiet Kaliningrad (nordliches Ostpreussen) / Сост. Е. Вебер. – Калининград: Нахтигаль, 1993.
Žemaitkiemiai (Bolotnikovas)

**Žemaitkiemiai** (, nuo 1936 m. rugsėjo 9 d. *Schameitkehmen*, nuo 1938 m. birželio 6 d. *Lindenhaus*, 1945–1946 m. , nuo 1946 m. rugsėjo 7 d. ***Bolotnikovas***, ) – gyvenvietė Mažojoje Lietuvoje, Kaliningrado srities rytinėje dalyje, Krasnoznamensko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Dobrovolsko kaimo gyvenvietės kaimas 2 km į šiaurės vakarus nuo Pilkalnio, prie Ragupės.

## Istorija

Įkurti 1580 m. Istoriniai pavadinimo rašybos variantai: *Sammeitken*, *Schameitken*, *Szameitckehmen*. 1736 m. Žemaitkiemiuose minimos 13 vokiškai ir 4 lietuviškai kalbančios šeimos. 1785 m. buvo mišrusis kaimas su 39 ugniakurais, 1823 m. – mišrusis kaimas su malūnu ir 261 gyventoju. 1723–1818 m. priklausė Įsruties apskrities Užpjaunių domenų valsčiui, 1818–1945 m. – Pilkalnio apskričiai. Tikintieji priklausė Pilkalnio evangelikų liuteronų parapijai. 1874 m. apskrityje įsteigtas Užpjaunių valsčius, kuriam priklausė ir Žemaitkiemių kaimo bendruomenė. 1905 m. turėjo 68 gyvenamuosius namus, 601 gyventoją. 10 iš jų buvo lietuviai. 

Kaimo centrinė, seniausia dalis buvo gatvinio tipo, su trimis didelėmis ir apie 20 mažesnių sodybų; likusios keliasdešimt sodybų buvo išsibarsčiusios vienkiemiais didelėje kaimo teritorijoje. Kaimo viduriu ėjo Pilkalnio–Kusų–Gumbinės plentas. Kaimo žemėse buvo Ragupės, Eimenio ištakos, šiaurės rytinėje dalyje telkšojo nedidelė pelkė, kurioje buvo kasamos durpės. Kaime buvo mokykla, svečių namai.

1944 m. rudenį, artėjant frontui, gyventojai evakuoti į Vokietijos gilumą, vietinių gyventojų nebeliko. Po Antrojo pasaulinio karo atkelta kolonistų iš Sovietų Sąjungos.

|}

## Gyventojai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Населенные пункты Калининградской области: краткий спр. / Ред. В.П. Ассоров, В.В. Гаврилова, Н.Е. Макаренко, Э.М. Медведева, Н.Н. Семушина. – Калининград: Калинингр. кн. изд-во, 1976.
* Населенные пункты Калининградской области и их прежние названия = Ortsnamenverzeichnis Gebiet Kaliningrad (nordliches Ostpreussen) / Сост. Е. Вебер. – Калининград: Нахтигаль, 1993.
Štrbske Plesas

:: *Šis straipsnis yra apie Slovakijos ežerą, apie kurortą žr. [[Štrbske Plesas (kurortas)|Štrbske Plesas]]*

**Štrbske Plesas** () – kalnų ežeras Slovakijoje, Aukštuosiuose Tatruose, 1 346 m aukštyje virš jūros lygio. Ežero plotas yra 19,76 ha, jo ilgis – 640 m, plotis – 600 m.

## Geografija

Ežeras susidarė dėl tirpstant ir judant ledynams susiformavusių morenų. Tai antras pagal dydį ledyninis ežeras Aukštųjų Tatrų Slovakijos pusėje po Velke Hincovo Pleso ežero. Štrbske Plesas maitinamas požeminių šaltinių vandenų, neturi akivaizdaus paviršinio nuotėkio. Ežerą apie 155 dienas per metus sukausto ledas.

## Turizmas

Ežero kaimynystėje įsikūręs to paties pavadinimo kaimas. Vaizdingas kalnų ežeras Štrbske Plesas yra svarbi turizmo traukos vieta, visus metus veikiantis kurortas su puikiai įrengta infrastruktūra. Čia atveda siaurojo dantytojo geležinkelio linija.

## Nuorodos

* Štrbske Plesas ''britannica.com'' svetainėje
Štrbske Plesas (kurortas)

:: *Šis straipsnis yra apie Slovakijos slidinėjimo kurortą, apie ežerą žr. [[Štrbske Plesas]]*

**Štrbske Plesas** () – populiarus Slovakijos apskritus metus veikiantis kalnų kurortas šalia to paties pavadinimo ledyninio kalnų ežero Aukštuosiuose Tatruose. Gyvenvietė yra Poprado rajone, priklauso Aukštųjų Tatrų miestui (), yra jo administracinis ir kultūrinis centras.

Štrbske Plesas savo istoriją skaičiuoja nuo 1872 m. Gyvenvietėje gausu viešbučių, stovėjimo aikštelių. Į čia veda siaurasis elektrinis geležinkelis, yra dantytojo geležinkelio atšaka. Čia prasideda dauguma pažymėtų turistinių takų į Tatrų nacionalinio parko slėnius, Krivanio, Rysų viršukalnes. Rengiamos įvairios žiemos sporto rungtynės. Kurortas pasižymi išvystyta infrastruktūra. Unikalus Štrbske Pleso mikroklimatas garsėja gydomosiomis savybėmis. Kurorte yra keletas sanatorijų, kuriose gydomi kvėpavimo takų susirgimai.

## Slidinėjimo kurortas

Žiemą veikia kalnų slidinėjimo trasos. Štrbske Plesas – aukščiausiai esantis slidinėjimo kurortas Tatruose, kur trasos išsidėstę 1300-1900 m aukštyje, todėl čia geriausios sąlygos slidinėjimui, o žiemos sezonas trunka ilgiausiai. Čia vyksta Europos slidinėjimo ir šuolių nuo tramplino čempionato etapai.  Didžiojoje šių trasų dalyje yra dirbtinio sniego gaminimo įranga. Štrbske Pleso slidinėjimo komplekso duomenys: 
* 2 tramplinai (70 ir 90 m aukščio), 
* slidinėjimo trasų ilgis – 5 km, 
* 5 keltuvai (4700 žmonių per valandą),
* aukščiausia trasų vieta - 1850 m virš jūros lygio, 
* trasų aukščių skirtumas – 490 m.

## Taip pat skaitykite

* Tatrų Lomnica

## Nuorodos

* Štrbske Plesas ''britannica.com'' svetainėje
* Štrbske Pleso kalnų slidinėjimas 
* Štrbske Pleso kurortas 
* Štrbske Pleso kurortas
Bentley

**Bentley Motors Limited** – JK prabangių automobilių gamintojas, įsikūręs vakarų Anglijoje, Kru mieste. Šią įmonę įsteigė W. O. Bentley 1919 m. Pirmuosius 27 metus „Bentley“ gamino tik automobilių variklius ir važiuokles. „Bentley“ pagamino tik 1000 mašinų 2003 m., o 2007 m. net 10 000 „Bentlių“ išriedėjo į gatves.

„Bentley“ buvo laimėjusi 24 valandų Le Mano lenktynes šešis kartus. Pirmąkart iškovojo pergalę 1924 m., paskui keturis kartus iš eilės nuo 1927 m. iki 1930 m., o paskutinį kartą 2003 m.

„Bentley“ buvo parduota „Rolls-Royce“ automobilų gamintojui 1931 m. Tačiau 1998 m. šią įmonę peremė „Volkswagen“ automobilių grupė. Nuo Antrojo pasaulinio karo iki 2002 m. Rolls-Royce ir Bentley modeliai beveik nesiskyrė.

## Nuorodos
*Bentley svetainė
Pečinkiai (Pskovskojė)

**Pečinkiai** (, nuo 1938 m. birželio 6 d. *Hainort*, 1945–1946 m. , nuo 1946 m. rugsėjo 7 d. ***Pskovskojė***, ) – buvęs kaimas Rytų Prūsijoje, Pilkalnio apskrityje, dabartinės Kaliningrado srities rytinėje dalyje, 4 km į vakarus nuo Pilkalnio, prie Eimenio. Šiais laikais Pskovskojės pavadinimu vadinama gyvenvietė (sodyba) su 5 gyventojais (2010 m.) apie 2 km į rytus nuo buvusio Pečinkių kaimo. Vieta, kurioje stovi sodyba, iki 1945 m. priklausė Žemaitkiemio kaimui.

## Istorija

Minimi nuo 1625 m. Istoriniai pavadinimo rašybos variantai: *Pitzinken*, *Petschinken*, *Petczingken*. 1785 m. buvo karališkasis valstiečių kaimas su 6 ugniakurais, 1823 m. – 6 valstiečių sodybos ir vėjo malūnas su 21 gyventoju. 1723–1818 m. priklausė Įsruties apskrities Užpjaunių domenų valsčiui, 1818–1945 m. – Pilkalnio apskričiai. Tikintieji priklausė Pilkalnio evangelikų liuteronų parapijai. 1874 m. apskrityje įsteigtas Enskiškių valsčius, kuriam priklausė ir Pečinkių kaimo bendruomenė. Kaimas buvo įsikūręs prie pelkėtos įdubos, kurioje buvo kasamos durpės. Į vakarus nuo kaimo buvo nedidelis, pelkėtas miškelis.

Po Antrojo pasaulinio karo ar vėliau sovietmečiu išnyko. Nuo 2008 m. buvusio kaimo teritorija priklauso Krasnoznamensko rajono Dobrovolsko kaimo gyvenvietei.

|}

## Gyventojai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Населенные пункты Калининградской области: краткий спр. / Ред. В.П. Ассоров, В.В. Гаврилова, Н.Е. Макаренко, Э.М. Медведева, Н.Н. Семушина. – Калининград: Калинингр. кн. изд-во, 1976.
* Населенные пункты Калининградской области и их прежние названия = Ortsnamenverzeichnis Gebiet Kaliningrad (nordliches Ostpreussen) / Сост. Е. Вебер. – Калининград: Нахтигаль, 1993.
Karosa

**Karosa** – Čekijos autobusų gamintojas. Įkurta 1896 m. Iki 1997 m. gaminti 700 serijos autobusai. 1997 m. pradėta gaminti 800 autobusų serija. Taip pačiais metais suprojektuoti 900 serijos autobusai. Nuo 1999 m. įmonė priklauso Irisbus kompanijai.

Lietuvoje naudoti modeliai: Karosa B 732, Karosa B 832, Karosa B 741, Karosa B 841.
Grumbkaukaičiai

**Grumbkaukaičiai** (arba ***Janaičiai***; , nuo 1928 m. *Grumbkowsfelde*, ***Pravdinas***, ) – miestelis Kaliningrado srities šiaurės rytinėje dalyje, Krasnoznamensko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Dobrovolsko kaimo gyvenvietės kaimas 10 km į šiaurės rytus nuo Pilkalnio (Dobrovolsko), 13 km į pietryčius nuo Lazdynų (Krasnoznamensko). Dabartinė Pravdino gyvenvietė sudaryta 1947 m., sujungus buvusius Rytų Prūsijos Grumbkaukaičių ir Vingrių kaimus.

## Istorija

Iki 1625 m. vietovė minima kaip *Didvyžiai, Janaičiai, Dženguoliai*. 1625 m. Janaičiai (*Jannaytschen*) minimi kaip kulmiškių ir karališkųjų valstiečių kaimas. Per Didįjį marą neteko daugumos gyventojų: 1719 m., 10 metų po maro, net 80% kaimo žemių vis dar nebuvo dirbamos. 1721-23 m. kaimą kartu su kulmiškuoju Šturmshėfeno (*Sturmshöfen*) dvaru įsigijo valstybė, sudarė iš jų palivarką ir pavadino Grumbkaukaičių vardu Prūsijos generolo-feldmaršalo ir valstybės veikėjo Frydricho Vilhelmo fon Grumbkovo () garbei. ~1735 m. prie palivarko prijungtas Dženguolių (*Szemgullen*) kaimas. Nuo 1739 m. palivarkas buvo dviejų domenų valsčių – Grumbkaukaičių ir Užpjaunių administracinis centras. Per 1818 m. administracinę reformą domenų valsčius likvidavo, ir Grumbkaukaičiai tapo nuomojamu domenu Pilkalnio apskrityje. Nuo 1874 m. priklausė Grumbkaukaičių valsčiui, buvo jo centras. 1928 m. Grumbkaukaičių kaimas ir dvaras sujungti į vieną kaimo bendruomenę, pavadinimas pakeistas (suvokietintas) į *Grumbkowsfelde*. Tikinčiųjų dauguma priklausė Viliūnų evalgelikų liuteronų parapijai, katalikai – Bildviečių parapijai.

1901 m. per kaimą nutiestas siaurasis geležinkelis Pilkalnis–Lazdynai su atšaka iš Grumbkaukaičių į Širvintą, įrengta stotis. Kaime buvo mokykla, malūnas. 1944 m. spalį, artėjant Raudonajai armijai, kaimo gyventojai evakuoti. 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Pilkalnio rajono (*Пиллькалленский район*), vėliau Krasnoznamensko rajono kaimas, 1947 m. birželio 17 d. – 2008 m. birželio 30 d. Pravdino apylinkės (*Правдинский cовет*) centras.

|}

## Apylinkė

Pravdino apylinkės teritorijoje buvo šios gyvenvietės:  

## Gyventojai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Губин А.Б. Топонимика Калининграда. Реки и водоемы // Калининградские архивы. – Калининград, 2007. – Вып. 7. – С. 197–228.
* Населенные пункты Калининградской области: краткий спр. / Ред. В.П. Ассоров, В.В. Гаврилова, Н.Е. Макаренко, Э.М. Медведева, Н.Н. Семушина. – Калининград: Калинингр. кн. изд-во, 1976.
* Населенные пункты Калининградской области и их прежние названия = Ortsnamenverzeichnis Gebiet Kaliningrad (nordliches Ostpreussen) / Сост. Е. Вебер. – Калининград: Нахтигаль, 1993.
Pienbūdė (Archangelskojė)

**Pienbūdė** (, nuo 1938 m. birželio 6 d. *Vorwerk Milchbude*, 1945–1946 m. , nuo 1946 m. rugsėjo 7 d. ***Archangelskojė***, ) – buvusi gyvenvietė, palivarkas Mažojoje Lietuvoje, Kaliningrado srities šiaurės rytinėje dalyje, Krasnoznamensko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Dobrovolsko kaimo gyvenvietės teritorija.

## Istorija

Nadruvos žemės kaimo pavadinimas vokiškos kilmės.

1736–1818 m. Prūsijos karalystės Lietuvos departamento, 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Gumbinės apygardos Pilkalnio apskrities kaimas. 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Pilkalnio rajono (*Пиллькалленский район*), vėliau Krasnoznamensko rajono kaimas, 1947 m. birželio 17 d. – 2008 m. birželio 30 d. Pravdino apylinkės teritorija, prijungta prie Pravdino.

|}

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Губин А.Б. Топонимика Калининграда. Реки и водоемы // Калининградские архивы. – Калининград, 2007. – Вып. 7. – С. 197–228.
* Населенные пункты Калининградской области: краткий спр. / Ред. В.П. Ассоров, В.В. Гаврилова, Н.Е. Макаренко, Э.М. Медведева, Н.Н. Семушина. – Калининград: Калинингр. кн. изд-во, 1976.
* Населенные пункты Калининградской области и их прежние названия = Ortsnamenverzeichnis Gebiet Kaliningrad (nordliches Ostpreussen) / Сост. Е. Вебер. – Калининград: Нахтигаль, 1993.
Velke Hincovo Plesas

**Velke Hincovo Plesas** () – kalnų ežeras Slovakijoje, Aukštuosiuose Tatruose, Tatrų nacionalinio parko teritorijoje. Ežeras telkšo siaurame Hincovos slėnyje 1 946 m aukštyje virš jūros lygio, yra ovalo formos, jo plotas – 20,1 ha, jo ilgis – 740 m, plotis – 370 m, vandens tūris – 1,8 mln. m³.

Šis ežeras – didžiausias ir giliausias iš ledyninių ežerų Slovakijos Tatrų kalnuose. Susiformavęs dėl ledynų tirpimo, maitinamas požeminių šaltinių vandenų, turi nedidelį paviršinį nuotėkį Hincovo upeliu (*Hincov potok*). Ežeras pasiekiamas pėsčiomis birželio–spalio mėn.

## Nuorodos

* Velke Hincovo Pleso aprašymas
* Velke Hincovo Pleso ežeras 
* Ežero virtuali panorama 
* Tatrų nacionalinio parko ežerai
Kalneliškiai (Izmailovas)

**Kalneliškiai** (, nuo 1938 m. birželio 6 d. *Ebenhausen*, 1945–1946 m. , nuo 1946 m. rugsėjo 7 d. ***Izmailovas***, ) – buvęs kaimas Rytų Prūsijoje, Pilkalnio apskrityje, dabartinės Kaliningrado srities rytinėje dalyje, 8 km į šiaurę nuo Pilkalnio, 11 km į pietus nuo Lazdynų.

## Istorija

Minimi nuo 1660 m. Istoriniai pavadinimo rašybos variantai: *Kalnehlischken*, *Kallnelischken*. 1785 m. buvo karališkasis valstiečių kaimas su 8 ugniakurais, 1821 m. – valstiečių kaimas su 47 gyventojais. 1846 m. Kalneliškiuose buvo 8 gyvenamieji pastatai ir 80 gyventojų. 1723–1818 m. priklausė Grumbkaukaičių domenų valsčiui (Ragainės, vėliau Įsruties apskrities sudėtyje), 1818–1945 m. – Pilkalnio apskričiai ir 1874 m. įsteigtam Grumbkaukaičių valsčiui. Tikintieji priklausė Pilkalnio evangelikų liuteronų parapijai. Artimiausias pašto skyrius buvo Rudžiuose, geležinkelio stotelė – Užbaliuose (4,8 km). Kaimo vaikai lankė Kuršių mokyklą. Šiauriniu kaimo pakraščiu tekėjo Šeškupė. Po Antrojo pasaulinio karo ar sovietmečiu kaimas išnyko. Nuo 2008 m. buvusio kaimo teritorija priklauso Krasnoznamensko rajono Dobrovolsko kaimo gyvenvietei.

|}

## Gyventojai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Населенные пункты Калининградской области: краткий спр. / Ред. В.П. Ассоров, В.В. Гаврилова, Н.Е. Макаренко, Э.М. Медведева, Н.Н. Семушина. – Калининград: Калинингр. кн. изд-во, 1976.
* Населенные пункты Калининградской области и их прежние названия = Ortsnamenverzeichnis Gebiet Kaliningrad (nordliches Ostpreussen) / Сост. Е. Вебер. – Калининград: Нахтигаль, 1993.