open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Plėšrieji grybai

**Plėšrieji grybai** () – grybai, kurie dalį ar didelę dalį maisto medžiagų gauna iš pagautų ir virškinamų mikroskopinių gyvūnėlių. Dabar aprašyta apie 200 rūšių tokių grybų, kurie priklauso grupėms *[[Ascomycota]]*, *[[Mucoromycotina]]* ir *[[Basidiomycota]]*. Tai paprastai dirvožemio grybeliai. Daugelis jų spąstais gaudo ar apsvaigina nematodus (nematofaginiai grybai), o dalis minta amebomis ar kolembolomis.

Nematofaginiai grybai naudoja du nematodų gaudymo būdus:
* santraukiąsias kilpas (aktyvūs spąstai)
* lipnieji dariniai (pasyvieji spąstai).
Ribosominės DNR sekvenavimas parodė, kad šie du spąstų tipai aptinkami skirtingose grybelių linijose, tad spąstų nematodams atsiradimas yra konvergencinės evoliucijos pavyzdys.

Grybeliai, augantys ant gyvų gyvūnų odos epidermio, plaukų, nagų, žvynų ar plunksnų yra ne plėšrūs, o parazitai ar komensalai. Tuo tarpu vabzdžių patogeninius grybus, kurie pradžioje parazituoja vabzdžiuose, po to juos užmuša, o tada jau ardo žuvusio vabzdžio kūną, kartais irgi vadina plėšriais. Remiamasi tuo, kad jie veikia kaip plėšrūnai – užmuša auką, o po to ja maitinasi. Vieni tokių grybų auga daugiausia vabzdžio lavone (pvz., *Ophiocordyceps unilateralis*), kiti – jo kūno paviršiuje (pvz., *[[Laboulbeniales]]*).

## Nuorodos
Žirgupėnai

**Žirgupėnai** (, nuo 1936 m. rugsėjo 16 d. *Schirgupönen*, nuo 1938 m. birželio 3 d. *Amtshagen*, 1945–1946 m. , nuo 1946 m. ***Dalnejė***, ) – Mažosios Lietuvos gyvenvietė Kaliningrado srities rytinėje dalyje, Nesterovo rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Iljušino kaimo gyvenvietės teritorija.

## Istorija

Nadruvos žemės kaimo pavadinimas lietuviškos kilmės. Trakėnų žirgyno, kurį 1732 m. įsteigė karalius Frydrichas Vilhelmas I, vienas žirgų veisimo centrų.

1818–1824 m. Gumbinės apygardos Stalupėnų apskrities, 1824–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Gumbinės apygardos Gumbinės apskrities kaimas. Nuo 1725 m. Žirgupėnų parapijos (1912 m. 3400 gyventojų) centras.1928 m. rugsėjo 30 d. prijungtas Žirgupėnų dvaras (1905 m. 334, 1910 m. – 328 gyventojai) ir Verdelnas (*Werdeln*, 1905 m. 22 gyventojai). 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Stalupėnų rajono (), vėliau Nesterovo rajono, 1947 m. birželio 25 d. – 1993 m. Čkalovo apylinkės kaimas.

|}

## Gyventojai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Губин А.Б. Топонимика Калининграда. Реки и водоемы // Калининградские архивы. – Калининград, 2007. – Вып. 7. – С. 197–228.
* Населенные пункты Калининградской области: краткий спр. / Ред. В.П. Ассоров, В.В. Гаврилова, Н.Е. Макаренко, Э.М. Медведева, Н.Н. Семушина. – Калининград: Калинингр. кн. изд-во, 1976.
* Населенные пункты Калининградской области и их прежние названия = Ortsnamenverzeichnis Gebiet Kaliningrad (nordliches Ostpreussen) / Сост. Е. Вебер. – Калининград: Нахтигаль, 1993.
Katniava

**Katniava** (arba ***Katinava***; , 1945–1946 m. , nuo 1946 m. ***Zavetai***, ) – buvusi gyvenvietė Kaliningrado srities rytinėje dalyje, Nesterovo rajone, 11 km į šiaurės vakarus nuo Stalupėnų. Nuo 2008 m. birželio 30 d. Iljušino kaimo gyvenvietės Furmanovkos kaimo teritorija.

## Etimologija

Nadruvos žemės kaimo pavadinimas *Katavō* prūsiškos – nadruviškos kilmės. XVI a. rašytiniuose šaltiniuose randamas *Catthow* pavadinimas, lietuviškai aptinkamas ir *Katava, Katenava, Katinava*.

## Istorija

Prie gyvenvietės yra Katinavos piliakalnis, kuriame stovėjo nadruvių pilis, kurią 1274 m. užėmė Vokiečių ordinas. Kai kurių tyrinėtojų (Romas Batūra, Rimantas Matulis) manymu, Katinavoje buvusi nadruvių romuva – apylinkėse yra su senovės baltų tikėjimu susijusių vietovardžių. Nuo 1525 m. – Prūsijos kunigaikštystės Įsruties apskrities valsčiaus centras. Katniavos dvaras, kurį 1838 m. valdė šveicarų kilmės Augusto Šavaljė (*August Schawaller*) šeima, užėmė 576 ha. 1927 m. spalio 10 d. prijungti Mikutėliai (*Mikuthelen*, nuo 1938 m. *Michelsdorf*, nuo 1946 m. *Stupinas*, Gumbinės rajonas, 1905 m. buvo 67, 1910 m. – 52 gyventojai).

Po Antrojo pasaulinio karo suniokota dvaro sodyba, prie Katinavos veikęs trakėnų veislės arklių žirgynas, įkurtas 1821 m. XX a. pabaigoje nugriauta bažnyčia.

1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Gumbinės apygardos Stalupėnų apskrities kaimas, nuo 1874 m. valsčiaus centras. 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Stalupėnų rajono (), vėliau Nesterovo rajono, 1947 m. birželio 25 d. – 2008 m. birželio 30 d. Zavetų apylinkės (*Заветинский cовет*) centras.

|}

## Gyventojai

### Lietuviai

Apylinkių gyventojai XVI a. – XIX a. pirmoje pusėje buvo daugiausia lietuvininkai. Vokiečių kolonistų bažnytkaimyje padaugėjo ir apylinkėse atsirado per XVIII a. pirmosios pusės kolonizaciją. Apie 1562 m. greta piliakalnio pastatyta nauja bažnyčia. Pamaldos lietuvių kalba laikytos iki 1905 m. Dėl germanizacijos XIX a. viduryje lietuvininkais užsirašė tik apie 1/4 gyventojų.

### Žymūs žmonės

Katinavoje gimė lietuvių raštijos darbuotojai: 1675 m. – filologas Pilypas Ruigys, apie 1684 m. – Jonas Šulcas, kunigavo: 1633–1662 m. – Jonas Kleinas (apie 1605–1662 m.), 1659–1661 m. – Ernestas Dicelijus, 1662–1673 m. – kalbininkas Teofilis Gotlybas Šulcas, 1882–1903 m. – Kristijonas Polis.

## Apylinkė

Zavetų apylinkės teritorijoje buvo šios gyvenvietės:

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Губин А.Б. Топонимика Калининграда. Реки и водоемы // Калининградские архивы. – Калининград, 2007. – Вып. 7. – С. 197–228.
* Населенные пункты Калининградской области: краткий спр. / Ред. В.П. Ассоров, В.В. Гаврилова, Н.Е. Макаренко, Э.М. Медведева, Н.Н. Семушина. – Калининград: Калинингр. кн. изд-во, 1976.
* Населенные пункты Калининградской области и их прежние названия = Ortsnamenverzeichnis Gebiet Kaliningrad (nordliches Ostpreussen) / Сост. Е. Вебер. – Калининград: Нахтигаль, 1993.
74-oji Oskarų teikimo ceremonija

**74-oji [[Oskaras|Oskarų]] teikimo ceremonija** buvo JAV Kino meno ir mokslo akademijos organizuotas renginys, skirtas apdovanoti ir pagerbti filmus, sukurtus 2001 metais. Ceremonija vyko 2002 m. kovo 24 d. „Kodak“ teatre, Holivude. Tai pirmieji Oskarai, kurie vyko Holivude nuo 1960 m. Filmai buvo apdovanoti 24-iose kategorijose. Ceremoniją tiesiogiai transliavo televizija ABC, ją jau ketvirtą kartą vedė aktorė Whoopi Goldberg.

Filmas *„[[Nuostabus protas]]“* laimėjo keturis Oskarus, įskaitant „Geriausio metų filmo“ ir „Geriausio režisieriaus“ apdovanojimus. *„[[Žiedų Valdovas: Žiedo brolija (2001 filmas)|Žiedų Valdovas: Žiedo brolija]]“* taip pat laimėjo keturias statulėles.

Oskarų nominantai buvo paskelbti 2002 m. vasario 12 d. Daugiausia – trylika – nominacijų gavo filmas „Žiedų Valdovas: Žiedo brolija“. „Nuostabus protas“ buvo nominuotas aštuonis kartus.

## Oskarų nominantai ir laureatai

Oskarų laureatai lentelėje yra ***paryškinti.***

## Daugiausia nominacijų ir apdovanojimų

Šie filmai buvo nominuoti daugiau nei vieną kartą:
* Trylika: *„[[Žiedų Valdovas: Žiedo brolija (2001 filmas)|Žiedų Valdovas: Žiedo brolija]]“*
* Aštuonis: *„[[Nuostabus protas]]“* ir *„Mulen Ružas“*
* Septynis: „Gosford Park“
* Penkis: *„Miegamajame“* ir *„[[Amelija iš Monmartro]]“*
* Keturis: *„Juodojo vanago žūtis“*, *„[[Monstrų biuras]]“* ir *„Perl Harboras“*
* Tris: *„[[Haris Poteris ir Išminties akmuo (filmas)|Haris Poteris ir Išminties akmuo]]“* ir „Iris“
* Du: *„[[Dirbtinis intelektas (filmas)|Dirbtinis intelektas]]“*, *„Ali“*, *„[[Memento (filmas)|Memento]]“*, *„Monstrų puota“*, *„[[Šrekas]]“* ir *„[[Išbandymų diena]]“*

Šie filmai laimėjo daugiau nei vieną Oskarą:
* Keturis: *„[[Nuostabus protas]]“* ir *„[[Žiedų Valdovas: Žiedo brolija (2001 filmas)|Žiedų Valdovas: Žiedo brolija]]“*
* Du: *„Juodojo vanago žūtis“* ir *„Mulen Ružas“*

## Išnašos
73-oji Oskarų teikimo ceremonija

**73-ioji [[Oskaras|Oskarų]] teikimo ceremonija** buvo JAV Kino meno ir mokslo akademijos rengtas renginys, skirtas apdovanoti geriausius filmus, sukurtus 2000 metais. Ceremonija vyko 2001 m. kovo 25 d. „Shrine“ pastate Los Andžele. Renginį pirmą kartą vedė aktorius Styvas Martinas (*Steve Martin*).

Filmas *„[[Gladiatorius (2000 filmas)|Gladiatorius]]“* buvo nominuotas 12-oje kategorijų, laimėjo 5 oskarus. Filmai *„Sėlinantis tigras, tūnantis drakonas“* ir *„Narkotikų kelias“* pelnė po keturis apdovanojimus.

Ceremoniją trejus metus iš eilės žiūrėjo daug televizijos žiūrovų, tačiau ši ceremonija buvo nepopuliari. Pagrindinė priežastis – tuo pačiu metu kitu kanalu vyko realybės šou „Išlikimas“ transliacija.

Dainininkė Björk į ceremoniją atvyko apsirengusi „Gulbės suknia“ – apie dainininkės kaklą buvo apsivijusi netikra gulbė. Tai sukėlė audringą aplinkinių reakciją.

Tai buvo paskutinis kartas iki 2010 metų ceremonijos, kai „Geriausiame metų filme“ vaidino ir „Geriausias aktorius“.

## Oskarų nominantai ir laimėtojai

Oskarų laureatai lentelėje yra ***paryškinti.***

## Daugiausia nominacijų ir apdovanojimų

Šie filmai buvo nominuoti daugiau nei vieną kartą:
* Dvylika: *„[[Gladiatorius (2000 filmas)|Gladiatorius]]“*
* Dešimt: *„Sėlinantis tigras, tūnantis drakonas“*
* Penkis: *„[[Šokoladas (filmas)|Šokoladas]]“*, *„Erina Brokovič“* ir *„Narkotikų kelias“*
* Keturis: *„[[Per žingsnį nuo šlovės]]“*
* Tris: *„Bilis Eliotas“*, *„Kaip Grinčas Kalėdas vogė“*, *„Patriotas“*, *„Skandalingoji plunksna“* ir *„Vunderkindai“*
* Du: *„[[Prarastasis]]“*, „The Contender“, „Malèna“, *„O, broli, kur tu? „*, *“Pražūtinga audra„*, *“Polokas„*, *“Vampyro šešėlis„*, *“U-571“* ir „You Can Count on Me“

Šie filmai laimėjo daugiau nei vieną Oskarą:
* Penkis: *„[[Gladiatorius (2000 filmas)|Gladiatorius]]*
* Keturis: *“Sėlinantis tigras, tūnantis drakonas„* ir *“Narkotikų kelias"*

## Išnašos
72-oji Oskarų teikimo ceremonija

**72-oji [[Oskaras|Oskarų]] teikimo ceremonija** buvo JAV Kino meno ir mokslo akademijos rengta ceremonija, skirta apdovanoti filmus, sukurtus 1999 metais. Renginys vyko „Shrine“ pastate Los Andžele, jį septintą kartą vedė aktorius Bilis Kristalas (*Billy Crystal*). Tiesioginę ceremonijos transliaciją žiūrėjo 45,53 mln. televizijos žiūrovų.

Ceremonijoje dominavo du filmai – *„Amerikos grožybės“* buvo nominuotas aštuoniems Oskarams, iš jų laimėjo penkis, o filmas *„[[Matrica (1999 filmas)|Matrica]]“* laimėjo keturis apdovanojimus, tačiau nebuvo nominuotas „Geriausiam metų filmui“.

Tai pirmieji Oskarai, kurie buvo pažymėti N-14, dėl sekso ir smurto scenų filmo *„Amerikos grožybės“* ištraukose. Tai taip pat pirma Oskarų ceremonija, transliuota aukštos raiškos formatu ().

## Oskarų nominantai ir laureatai
Oskarų laureatai lentelėje yra ***paryškinti.***

## Daugiausia nominacijų ir apdovanojimų

Šie filmai buvo nominuoti daugiau nei vieną kartą:
* Aštuonis: *„Amerikos grožybės“*
* Septynis: *„[[Sidro namų taisyklės]]“* ir *„Informatorius“*
* Šešis: *„Šeštasis pojūtis“*
* Penkis: *„Talentingasis misteris Riplis“*
* Keturis: *„[[Žalioji mylia (filmas)|Žalioji mylia]]“*, *„[[Matrica (1999 filmas)|Matrica]]“* ir „Topsy-Turvy“
* Tris: *„[[Būti Džonu Malkovičiumi]]“*, *„Magnolija“*, *„Raitelis be galvos“* ir *„[[Žvaigždžių Karai Epizodas I: Pavojaus Šešėlis]]“*
* Du: *„[[Ana ir karalius]]“*, *„Vaikinai neverkia“*, *„Meilės romano pabaiga“*, „Music of the Heart“ ir „Sweet and Lowdown“

Šie filmai laimėjo daugiau negu vieną Oskarą:
* Penkis: *„Amerikos grožybės“*
* Keturis: *„[[Matrica (1999 filmas)|Matrica]]“*
* Du: *„[[Sidro namų taisyklės]]“* ir „Topsy-Turvy“

## Išnašos
71-oji Oskarų teikimo ceremonija

**71-oji [[Oskaras|Oskarų]] teikimo ceremonija** buvo JAV Kino meno ir mokslo akademijos rengta ceremonija, norint apdovanoti filmų kūrėjus ir pačius filmus, sukurtus 1998 metais. Renginį trečią kartą vedė aktorė Whoopi Goldberg. Renginys vyko „Dorothy Chandler“ paviljone, 1999 m. kovo 21 d. Tai pirmieji Oskarai vykę sekmadienį.

Dėl ilgų apdovanojimų atsiėmimo kalbų, ceremonija užsitęsė neplanuotai ilgai. Daugiausia apdovaojimų iškovoję filmai buvo: *„Įsimylėjęs Šekspyras“* – 13 nominacijų, 7 apdovanojimai; *„[[Gelbstint eilinį Rajeną]]“* – 11 nominacijų, 5 apdovanojimai ir *„[[Gyvenimas yra gražus]]“* – 7 nominacijos bei 3 apdovanojimai.

Daugelį nustebino sutapimas, jog trijų „Geriausio metų filmo“ kategorijoje nominuotų filmų (*„Gyvenimas yra gražus“*, *„Gelbstint eilinį Rajeną“* ir *„Plona raudona linija“*) veiksmas vyko II pasaulinio karo metais, o kitų dviejų filmų (*„Įsimylėjęs Šekspyras“* ir *„Elžbieta“*) veiksmas vyko Elžbietos I valdymo metais.

## Oskarų nominantai ir laureatai
Oskarų laureatai lentelėje yra ***paryškinti.***

## Daugiausia nominacijų ir apdovanojimų

Šie filmai buvo nominuoti daugiau nei vieną kartą:
* Trylika: *„Įsimylėjęs Šekspyras“*
* Vienuolika: *„[[Gelbstint eilinį Rajeną]]“*
* Septynis: *„Elžbieta“*, *„[[Gyvenimas yra gražus]]“* ir *„Plona raudona linija“*
* Keturis: *„Armagedonas“*
* Tris: „Gods and Monsters“, *„Malonus miestelis“* ir *„Trumeno šou“*
* Du: *„Sielvartas“*, „Central Station“, *„Civilinis ieškinys“*, „Hilary and Jackie“, *„Zoro kaukė“*, *„Dingti iš akių“*, „Primary Colors“, *„Egipto princas“*, „A Simple Plan“ ir *„Kur nuneša sapnai“*

Šie filmai laimėjo daugiau nei vieną Oskarą:
* Septynis: *„Įsimylėjęs Šekspyras“*
* Penkis: *„[[Gelbstint eilinį Rajeną]]“*
* Tris: *„[[Gyvenimas yra gražus]]“*

## Išnašos
70-oji Oskarų teikimo ceremonija

**70-oji [[Oskaras|Oskarų]] teikimo ceremonija** buvo renginys, skirtas apdovanoti geriausius filmus bei jų kūrėjus už 1997 metus. Renginį organizavo JAV Kino meno ir mokslo akademija, jį šeštą kartą vedė aktorius Bilis Kristalas (*Billy Crystal*).

Filmas *„[[Titanikas (1997 filmas)|Titanikas]]“* laimėjo 11 Oskarų bei buvo nominuotas 14-oje kategorijų. *„Titanikas“* laimėjo tiek pat apdovanojimų kiek ir 1959 metų filmas *„Benas Huras“*. Vėliau, 2004 metų ceremonijoje, tiek pat – vienuolika – Oskarų laimėjo ir filmas *„[[Žiedų Valdovas: Karaliaus sugrįžimas (2003 filmas)|Žiedų Valdovas: Karaliaus sugrįžimas]]“*.

Dėl *„Titaniko“* populiarumo (tuo metu jis buvo 2-asis daugiausiai per visą istoriją uždirbęs filmas) ceremoniją stebėjo rekordinis skaičius žmonių – 57,25 mln.

Kiti šioje ceremonijoje pasižymėję filmai buvo filmas *„Kaip bus, taip gerai“* surinkęs 7 nominacijas ir 2 Oskarus, bei *„Gerasis Vilas Hantingas“*, laimėjęs 2 apdovanojimus iš 9 nominacijų.

## Oskarų nominantai ir laureatai
Oskarų laureatai lentelėje yra ***paryškinti.***

## Daugiausia nominacijų ir apdovanojimų

Šie filmai buvo nominuoti daugiau nei vieną kartą:
* Keturiolika: *„[[Titanikas (1997 filmas)|Titanikas]]“*
* Devynis: *„Gerasis Vilas Hantingas“* ir *„Los Andželas slaptai“*
* Septynis: *„Kaip bus, taip gerai“*
* Keturis: *„[[Amistadas]]“*, *„Striptizo ereliai“*, *„Kundun“*, „The Wings of the Dove“
* Tris: *„[[Pašėlusios naktys]]“* ir *„[[Vyrai juodais drabužiais (filmas)|Vyrai juodais drabužiais]]“*
* Du: *„Prezidento lėktuvas“*, *„Princesė Anastasija“*, *„Kalinių lėktuvas“*, „Mrs. Brown“, „The Sweet Hereafter“ ir *„Uodega vizgina šunį“*

Šie filmai laimėjo daugiau negu vieną Oskarą:
* Vienuolika: *“[[Titanikas (1997 filmas)|Titanikas]]„*
* Du: *“Kaip bus, taip gerai„*, *“Gerasis Vilas Hantingas„* ir *“Los Andželas slaptai"*

## Išnašos
Riekstukalnas

**Riekstukalnas** () – kaimas Latvijoje, Kekavos savivaldybėje, 5 km nuo valsčiaus centro Balduonės, apie 35 km nuo Rygos. Kaimą supa vaizdingos kalvos, netoliese karstinėje įgriuvoje telkšo Lilijų ežeras.

Riekstukalne yra du garsūs objektai. Nuo 1959 m. čia 80 m aukštyje virš jūros lygio yra įsikūrusi Latvijos universitetui priklausanti Balduonės astronomijos observatorija (), kurioje veikia didžiausia Baltijos šalyse Šmidto kamera (1966 m. *Carl Zeiss*, D = 1.2/0.8 м, F = 2.4 м). Kaimas žinomas ir kaip žiemos sporto pramogų vieta – įrengtos kalnų slidinėjimo trasos.

## Kalnų slidinėjimas

Riekstukalne įsikūręs vienas iš maždaug 30 Latvijos kalnų slidinėjimo centrų. Šiame centre:
* įrengtos 8 įvairaus sudėtingumo slidinėjimo trasos, tiek pradedantiesiems (speciali trasa), tiek pažengusiems, 250–350 m ilgio, aukščių skirtumas 42 – 47 m;
* įrengtas sniego parkas snieglentininkams;
* rogučių trasa;
* veikia 11 keltuvų: 3 T formos, 5 lėkštiniai, 2 lėkštiniai su rankenomis ir 1 lyninis; 11 sniego patrankų, 3 sniego lyginimo mašinos, įrangos nuomos punktas;
* Kavinė „*Riekstu krogs*“, 3 erdvios mašinų stovėjimo aikštelės.
Slidinėjimo trasos:
* **Pagrindinė** trasa: čia siūlomas greičiausias nusileidimas, patiriant šuolius su slidėmis ant dviejų terasų su statesniais ruožais ir įsiterpusiomis lėkštesnio nuolydžio atkarpomis; į viršukalnę pakylama trimis keltuvais – Nr. 1, 2 ir 3.
* **Sportinė** trasa: ypatingai greita ir smagi trasa, gerą įsibėgėjimą duoda jos viršutinė dalis.
* „***Bordercross***“ trasa: slidinėjimo centre įdomiausia trasa su viražais ir specialiais pakilimais, skirta mėgstantiems slidinėjimą bei nusileidimą snieglente derinti su nedideliais nuotykiais kontroliuojant greitį.
* Ilgoji trasa: 350 m ilgiausias nusileidimo ruožas, kurio dešinėje pusėje galima išbandyti specialių pakilimų grandinę.
* „***Hobby***“ trasa: skirta jau pažengusiems slidinėjimo naujokams, joje yra keletas statesnių nusileidimo atkarpų, tinkamų meistriškumo tobulinimui.
* **Pradedančiųjų** trasa: palyginti lėkštas vienas iš kalno šlaitų, skirtas mokytis slidinėti ir leistis snieglente, čia veikia ir lėtesnis keltuvas, teikiamos instruktorių konsultacijos.
* **Sniego parkas**: įrengtos snieglentininkams dvi eilės tramplinų, kurių kiekvienoje yra po tris tramplinus atlikti įvairaus aukščio ir formų šuoliams; atskiras keltuvas bei atskira vieta poilsiui pakalnėje;
* **Rogučių** kalnelis: saugi trasa mažiausiems lankytojams, nuo jo leidžiamasi, be rogučių, ir kitomis priemonėmis; atskiro keltuvo nėra.

Slidinėjimo centro adresas: „Riekstukalns – 3“, Baldones pagasts, Baldones novads, LV-2125. +37128777888.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Riekstukalno slidinėjimo centro tinklalapis
* Apie slidinėjimą Riekstukalne 
* Riekstukalnas vaizdo medžiagoje
* Baldonės astronomijos observatorija Riekstukalne
Esteban Gutiérrez

**Esteban Gutiérrez** (g. 1991 m. rugpjūčio 5 d.) – autosporto lenktynininkas iš Meksikos. Jis yra 2008 m. Formula BMW Europe ir 2010 m. GP3 serijų čempionas. Nuo 2013 m. jis lenktyniauja Formulės 1 čempionate. 2016 m. jis prisijungė prie naujos komandos iš JAV Haas.

## Karjera
Savo karjerą meksikietis pradėjo šalies kartingų Rotax Max Challenge čempionate 2004 m. ir ten lenktyniavo kelerius metus.

2007 m. Gutierrez debiutavo Formula BMW JAV čempionate, kuriame per 14 lenktynių pelnė 4 pergales ir galutinėje įskaitoje liko antras.

2008 m. debiutavęs Formula BMW Europe varžybose pelnė 7 pergales ir tapo čempionu.

2009 m. meksikietis debiutavo Formulės 3 Europos serijoje, o kitais metais – GP3, kurioje iš karto tapo čempionu.

2011 m. jis perėjo į GP2 čempionatą, kuriame atstovavo Lotus ART ekipai. Tais pačiais metais Gutierrez buvo paskirtas Formulės 1 Sauber komandos lenktynininku bandytoju. Toje pačioje komandoje jis liko ir 2012 m. sezonui.

### Formulė 1
Formulėje 1 meksikietis aktyviai praleido dvejus metus (dar trejus metus jis buvo komandų atsarginis lenktynininkas). 2013 ir 2014 m. Esteban Gutiérrez atstovavo Sauber ekipą. Per šiuos metus ji vieną kartą finišavo taškų zonoje – Japonijoje finišuota 7 vietoje.

2015 m. meksikietis praleido kaip atsarginis Ferrari lenktynininkas, o 2016 m. pradžioje tapo Haas komandos nariu.

## Nuorodos
* Oficiali svetainė 

## Šaltiniai
Janka Kupala

**Janka Kupala** (, tikroji pavardė *Ivan Lucevič*, *Іва́н Даміні́кавіч Луцэ́віч*, 1882 m. liepos 7 d. Viazynka, Minsko sritis – 1942 m. birželio 28 d. Maskva) – baltarusių rašytojas, dramaturgas, žurnalistas, redaktorius. Naujosios baltarusių literatūros ir literatūrinės kalbos vienas pradininkų.

## Biografija
1909–1913 m. mokėsi švietimo kursuose Sankt Peterburge, 1915 m. – A. Šaniavskio liaudies universitete Maskvoje. 1908–1909 m. ir 1913–1915 m. gyveno Vilniuje, bendradarbiavo laikraštyje „Naša Niva“, 1914–1915 m. jo redaktorius. Nuo 1919 m. gyveno Minske, aktyviai dalyvavo kultūriniame ir visuomeniniame gyvenime. Per Antrąjį pasaulinį karą gyveno Maskvoje, tragiškai žuvo.

Baltarusijos (1928 m.) ir Ukrainos (1929 m.) mokslų akademijos narys.

## Kūryba
Ankstyvajai lyrikai (rink. „Dūdelė“, 1908 m., „Guslininkas“, 1910 m., „Gyvenimo keliui“, 1913 m., „Palikimas“, 1922 m.) būdinga dramatinė įtampa, dideli išgyvenimai, tautosakos motyvai, muzikalumas, emocionalumas, tikėjimas baltarusių tautos kūrybine galia. Parašė tragišką poemą „Amžių daina“ (1910 m.). Poemose („Pilkapis“, 1912 m., „Bandarouna“, „Jinai ir aš“, abi 1913 m.) keliama liaudies kūrybos nemirtingumo, kovos už laisvę idėja, apdainuojamas valstiečio suvokiamas laimingas gyvenimas, kurį suteikia laisvas darbas ir meilė. Poema „Sapnas ant pilkapio“ (1912 m.) skirta maištininko romantiko, žmonių gynėjo ir kaimo bendruomenės santykiams. Asmenybės ir liaudies ryšys atskleidžiamas poemoje „Liūto kapas“ (1920 m.). XX a. ketvirto dešimtmečio poezija (rink. „Daina statybai“, 1936 m., „Iš širdies“, 1940 m.) reportažinė, tarybinės ideologijos.

Svarus jo indėlis kuriant baltarusių nacionalinę dramaturgiją. Komedijoje „Paulinka“ (1913 m.) išjuokiama smulkių bajorų gyvenimo būdas, pasipūtimas ir dvasinė menkystė. Dramoje „Išdraskytas lizdas“ (1919 m.) vaizduojamas sunkus bežemių valstiečių likimas. Geriausioje satyrinėje komedijoje „Čionykščiai“ (1924 m.) pirmasis atskleidė aktualią politinę problemą – Baltarusijos rytinių ir vakarinių kaimynų požiūrį į baltarusių tautinį atgimimą.

Kūryba į lietuvių kalbą pradėta versti XX a. pradžioje. 1913 m. Vilniuje pastatyta komedija „Paulinka“. Eilėraščių išspausdinta antologijose „Iš baltarusių poezijos“ (1952 m.), „Atplaukia Nemunu daina“ (1958 m.). 

## Bibliografija
* *Ne ragelis dejuoja*, Vilnius: Vaga, 1957 m.,
* *Mano dalia*, parengė Eugenijus Matuzevičius, Vilnius: Vaga, 1982 m.

## Šaltiniai
Tefė

**Tefė** () – miestas Brazilijoje, Amazonės valstijoje, 575 km į vakarus nuo Manauso, dešiniajame Amazonės krante, prie jos intako Tefės žiočių. Yra upių ir oro uostai, sausuma susisiekimo nėra.

Savivaldybės plotas – 23 704 km², gyventojų skaičius – 59 250 (2021 m.).

## Istorija

Gyvenvietė pradėjo kurtis XVII a. jėzuitams šiame regione įsteigus misijas. 1759 m. gyvenvietė įkurta oficialiai (tuomet vadinta *Ega*).

## Šaltiniai
Oristanas

**Oristanas** () – miestas Italijoje, Sardinijoje, Oristano provincijos sostinė. Miesto ekonomikos pagrindas žvejyba, žemės ūkis ir iš dalies turizmas.

## Istorija

Oristaną įkūrė bizantiečiai kaip *Aristanis* šalia finikiečių gyvenvietės *Othoca* (dabar Santa Giusta). Jis įgijo svarbą 1070 m., kai vyskupas Torkotorijas padarė miestą vyskupystės centru vietoj greta esančio Taro. Manoma, kad taip jis pasielgė dėl saracėnų atakų. Oristanas taip pat tapo Arborėjos judikato sostine. Buvo numatyti įtvirtinimai, bet jų statyba užtruko iki Marianui II tampant judiku.

Viduramžiais Oristanas siekė valdyti visą salą, tad kariavo su kitais judikatais. Šie planai pasiekė kulminaciją valdant Marianui IV (1347–1375 m.) ir jo dukrai Eleanorai (1375–1404 m.). Arborėjos judikatas buvo paskutinė Sardinijos karalystė užimta Aragono karalystės po Makomero mūšio 1478 m. Po to Oristano istorija neatsiejama nuo Sardinijos istorijos.

## ''Sa Sartiglia''

*Sa Sartiglia* yra riterių turnyras rengiamas pastaruosius 500 metų Oristane per Karnavalo sekmadienį ir Mardi Gras. Sekmadienio turnyrą rengia žemdirbių susivienijimas (*Gremio*), o Mardi Gras atitinkamas dailidžių susivienijimas. Manoma, kad šis renginys kilęs iš Katalonijos tradicijų. Žodis *Sartiglia* kilo iš *Sortija*, kuris atsirado iš lotyniško *Sorticola*, kuris yra *Sors*, reiškiančio likimą, laimę, žiedą, vedinys.

Žiedas yra užuomina į skardines žvaigždes su skyle centre, kurios kabo ant kaspinų raitelių galvų aukštyje gatvėje šalia katedros ir į kurias kaukėti raiteliai taikosi su kardais jodami dideliu greičiu, kai apie jų atvykimą paskelbia būgnai ir trimitai. Raiteliai joja smėliu pažymėtu keliu per miesto centrą. Pagautų žvaigždžių skaičius yra klestėjimo, kurį gaus rengiantys susivienijimai, simbolis.

Šventės pabaiga vadinama *La Pariglia*. Tuomet kaukėti raiteliai iki saulėlydžio kitoje senamiesčio vietoje demonstruoja akrobatinius triukus ir jojimo meną.
Jakubas Kolasas

**Jakubas Kolasas** (, tikroji pavardė *Kanstancin Mickevič*, *Канстанці́н Міха́йлавіч Міцке́віч*, 1882 m. lapkričio 3 d. Akinčycai, Minsko sritis – 1956 m. rugpjūčio 13 d. Minskas) – baltarusių rašytojas, poetas, žurnalistas. Naujosios baltarusių literatūros ir literatūrinės kalbos vienas pradininkų.

## Biografija
1902 m. baigė Nesvyžiaus mokytojų seminariją, dirbo mokytoju. 1907–1908 m. gyveno Vilniuje, bendradarbiavo laikraštyje „Naša Niva“, 1908–1911 m. už revoliucinę veiklą kalintas Minske. Vilniuje išėjo). Dalyvavo Pirmajame pasauliniame kare. Nuo 1921 m. gyveno Minske, dėstė. 1929–1956 m. Baltarusijos mokslų akademijos viceprezidentas. Per Antrąjį pasaulinį karą gyveno Taškente.

## Kūryba
Kūrybai būdinga tikroviškumas, liaudiškumas, yra tautosakos elementų. Prozai (rink. „Gimtieji vaizdai“,1914 m., „Pirmieji žingsniai“, 1925 m., „Gyvenimo platybėse“, 1926 m. ir kt.) būdinga tematikos įvairovė, vaizdinga liaudies kalba. Kai kurie socialiniai psichologiniai apsakymai tapo chrestomatiniais, filosofinio turinio, alegoriniai apsakymai (rink. „Gyvenimo pasakos“, 1921 m.) papildė baltarusių novelistiką. Poemoje „Naujoji žemė“ (1923 m.) pateikiama plati XIX a. pabaigos liaudies gyvenimo panorama, vaizduojami ryškūs socialiniai prieštaravimai, atskleidžiamas dvasinis darbo žmogaus grožis. Romantinėje poemoje „Symonas muzikantas“ (1925 m.) vaizduojama iš liaudies kilusio talentingo kūrėjo tragiška lemtis. Poema pasižymi turinio ir formos harmonija, raiškos priemonių gausa, ritmika, dainingumu. Psichologinių autobiografinių apysakų trilogijoje „Kryžkelėse“ (1923–1954 m.) parodoma XX a. pr. baltarusių inteligentijos idėjinė raida. Pirmojo pasaulinio ir Rusijos pilietinio karo temai skirta apysaka „Liūnas“ (1933 m.), pjesės „Karas karui“, „Polesės giriose“ (abi 1938 m.).

Antrojo pasaulinio karo metų poezijai būdinga patriotizmas. Poemoje „Žvejo troba“ (1947 m.) vaizduojamas Lenkijos valdžios engiamų Vakarų Baltarusijos žmonių gyvenimas. Dar parašė kūrinių vaikams, publicistinių ir literatūros kritikos straipsnių. Praplėtė baltarusių literatūros tematiką, žanrų ir stilių įvairovę, papildė baltarusių poeziją gamtos lyrika.

Į lietuvių kalbą jo eilėraščiai pradėti versti XX a. ketvirtame dešimtmetyje. Apsakymų išspausdinta „Baltarusių prozos antologijoje“ (1949 m.) 

## Bibliografija
* *Liūdesio dainos*, eilėraščių rinkinys, Vilnius, 1910 m.
* *Apsakymai*, apsakymų rinkinys, Vilnius, 1912 m.
* *Oi jūs, godos godos…*, poezijos rinkinys, Vilnius, Vaga, 1962 m.
* *Gyvenimo platybėse. Liūnas*, apysakos, vertė Emilija Liegutė, Vilnius, Vaga, 1980 m.

## Šaltiniai
Senoji Katniava

**Senoji Katniava** (, nuo 1929 m. *Neu Trakehnen*, 1945–1946 m. , nuo 1946 m. ***Furmanovka***, ) – Mažosios Lietuvos gyvenvietė Kaliningrado srities rytinėje dalyje, Nesterovo rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Iljušino kaimo gyvenvietės kaimas.

## Istorija

Nadruvos žemės kaimo pavadinimas *Katavō* prūsiškos-nadruviškos kilmės.

1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Gumbinės apygardos Stalupėnų apskrities kaimas. Nuo 1725 m. priklausė Katinavos parapijai. 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Stalupėnų rajono (), vėliau Nesterovo rajono, 1947 m. birželio 25 d. – 2008 m. birželio 30 d. Zavetų apylinkės kaimas.

|}

## Gyventojai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Губин А.Б. Топонимика Калининграда. Реки и водоемы // Калининградские архивы. – Калининград, 2007. – Вып. 7. – С. 197–228.
* Населенные пункты Калининградской области: краткий спр. / Ред. В.П. Ассоров, В.В. Гаврилова, Н.Е. Макаренко, Э.М. Медведева, Н.Н. Семушина. – Калининград: Калинингр. кн. изд-во, 1976.
* Населенные пункты Калининградской области и их прежние названия = Ortsnamenverzeichnis Gebiet Kaliningrad (nordliches Ostpreussen) / Сост. Е. Вебер. – Калининград: Нахтигаль, 1993.
Cu Hilf

**Cu Hilf** () – Lietuvos Raudonosios pagalbos Kauno rajono komiteto laikraštis, ėjęs 1937–1938 m. Kaune jidiš kalba.

Redagavo Cilė Maginskienė, Chaja Vilkoriščienė.

## Šaltiniai
Eirunepė

**Eirunepė** () – miestas vakarų Brazilijoje, Amazonės valstijoje, 1160 km į pietvakarius nuo Manauso, prie Žurua ir jos intako Tarauakos. Yra oro ir upių uostai, susisiekimo sausuma nėra. Maisto, medienos apdirbimo pramonė, prekyba manijoku, cukranendrėmis, kukurūzais. Verčiamasi turizmu.

Savivaldybės plotas – 15 012 km², gyventojų skaičius – 36 125 (2021 m.).

## Istorija

Gyvenvietė įkurta 1895 m. ir pavadinta *São Felipe do Rio Juruá*. Išaugo kaip kaučiuko gavybos centras. 1943 m. miestelis pervadintas į Eirunepę.

## Šaltiniai
Tefė (upė)

**Tefė** () – upė Brazilijoje, Amazonės valstijoje; Amazonės dešinysis intakas. Prasideda netoli Karavario, prie Žurua upės. Teka į šiaurės rytus lygiagrečiai Žurua ir Koario upėms. Žemupyje prateka Tefės ežerą (plotas 145 km², ilgis 27 km, plotis iki 8 km). Įteka į Amazonę ties Tefės miestu.

Didžiausi intakai: Repartimentas, Tapaua, Žemutinė Kurimata, Bauana.

Upė teka praktiškai negyvenamomis vietomis, prie jos yra tik Konseisauno, Kopajabos, Boa Vištos gyvenvietės ir Tefės miestas.

## Šaltiniai
Sankt Antonas

**Sankt Antonas** () – populiarus austrų kalnų kurortas, įsikūręs Tirolio žemėje, 1304 m aukštyje virš jūros lygio. Keltuvai pakelia į 2811 m aukštį. Kurortas populiarus ir vasarą tarp pėsčių žygeivių ir alpinistų. Miestelis yra už 100 km į vakarus nuo žemės sostinės Insbruko, čia praeina geležinkelio linija, jungianti Austriją su Šveicarija. Patogiai pasiekiamas iš oro uostų Miunchene, Ciuriche, Insbruke, Frydrichshafene.

Tai vienas iš žinomiausių sporto centrų Austrijoje – greta *Lech*, *Oberlech*, *Zurs* ir *St. Christoph* įeina į Arlbergo kalnų slidinėjimo regioną.  1904 metais čia vyko pirmosios greitojo nusileidimo varžybos, o 1922 metais garsus viešbučio „*Post*“ savininkas Hanness Schneider atidarė pirmąją pasaulyje kalnų slidinėjimo mokyklą. Yra slidžių muziejus. Čia organizuojamos aukščiausio lygio tarptautinės varžybos. 

## Kalnų kurortas

Daugialypiškas vakarų Tirolio kalnų slidinėjimo centras su puikiai išvystyta infrastruktūra, tinkantis lankymui visais metų laikais, bet kokiu oru ir pačiam išrankiausiam skoniui. Tai Austrijos kalnų slidinėjimo mokyklos gimtinė, kalnų slidžių istorija ir ateitis kartu, ekstremalių sporto šakų karalystė. Kalnų slidinėjimo gurmanai negaili epitetų šiam kurortui. Šis kosmopolitiškas kurortas garsėja aktyviu naktiniu gyvenimu, geriausiomis Alpėse *apres ski* paslaugomis. Be nusileidimo kanuose, aktyvaus poilsio mėgėjų laukia čiuožyklos, kėglinės, rogučių trasos. Turistus aptarnauja daugybė kavinukių, barų, diskotekų, naktinių klubų. 86 kalnų traukinukai ir keltuvai leidžia slidininkams ir snieglentininkams pasiekti apie 260 km trasų. Ilgiausia trasa – apie 10 km ilgio. Lengvų trasų yra 34, vidutinio sudėtingumo – 70, sudėtingų – 30. Slidinėjimo zona apima 1300-2811 m aukščius. Ekstremalių pojūčių entuziastai gali paslidinėti „laukinėmis“ puraus sniego trasomis nuo *Valluga* viršukalnės (2811 m). Slidinėjimo sezonas trunka nuo vėlyvo lapkričio iki ankstyvos gegužės.

Pagrindiniai duomenys:
* Apgyvendinimo vietų – 8 900,
* Slidinėjimo zonos aukštis – nuo 1304 iki 2811 m,
* Aukščių skirtumas – 1507 m,
* Ilgiausia trasa – 10,2 km,
* Trasų skaičius pradedantiesiems – 34,
* Trasų skaičius pažengusiems – 70,
* Trasų skaičius patyrusiems – 30,
* Keltuvų skaičius – 86, 
* Slidžių kroso trasų ilgis – 37,5 km.

## Taip pat skaitykite

* Kicbiuhelis
* Išglis

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Oficiali svetainė 
* Apie slidinėjimą Sankt Antone
Czerwona pomoc

**Czerwona pomoc** () – Vakarų Baltarusijos Raudonosios pagalbos organizacijos CK laikraštis, nelegaliai ėjęs 1925–1937 m. Vilniuje lenkų ir baltarusių kalbomis.

## Šaltiniai
Czerwony sztandar (1921)

**Czerwony sztandar** () – LKP Centro biuro laikraštis, nelegaliai ėjęs 1921 m. Kaune lenkų kalba. Išėjo du numeriai.

## Šaltiniai
Tarauaka

**Tarauaka** () – miestas vakarų Brazilijoje, Akrės valstijoje, 381 km į šiaurės vakarus nuo Rio Branko, prie Tarauakos upės ir jos intako Muru. Yra oro ir upių uostai, kelias į Feižo. Keramikos, cemento pramonė. Miškų kirtimas, kaučiuko gavyba, žemės ūkis.

## Istorija

Tarauaka įkurta 1907 m., o savivaldą gavo 1912 m.
Czerwony sztandar (1936)

**Czerwony sztandar** () – Vakarų Baltarusijos komunistų partijos CK laikraštis, nelegaliai ėjęs 1936–1938 m. Vilniuje lenkų kalba.

## Šaltiniai
Naujoji Katniava

**Naujoji Katniava** (, nuo 1946 m. ***Nežinskojė***, ) – Mažosios Lietuvos gyvenvietė Kaliningrado srities rytinėje dalyje, Nesterovo rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Iljušino kaimo gyvenvietės kaimas.

## Istorija

Nadruvos žemės kaimo pavadinimas prūsiškos-nadruviškos kilmės.

1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Gumbinės apygardos Stalupėnų apskrities Katniavos dvaro palivarkas. 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Stalupėnų rajono (), vėliau Nesterovo rajono, 1947 m. birželio 25 d. – 2008 m. birželio 30 d. Zavetų apylinkės kaimas.

|}

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Губин А.Б. Топонимика Калининграда. Реки и водоемы // Калининградские архивы. – Калининград, 2007. – Вып. 7. – С. 197–228.
* Населенные пункты Калининградской области: краткий спр. / Ред. В.П. Ассоров, В.В. Гаврилова, Н.Е. Макаренко, Э.М. Медведева, Н.Н. Семушина. – Калининград: Калинингр. кн. изд-во, 1976.
* Населенные пункты Калининградской области и их прежние названия = Ortsnamenverzeichnis Gebiet Kaliningrad (nordliches Ostpreussen) / Сост. Е. Вебер. – Калининград: Нахтигаль, 1993.
Tarauaka (upė)

**Tarauaka** () – upė vakarų Brazilijoje, Akrės ir Amazonės valstijose; dešinysis, didžiausias Žurua intakas (Amazonės baseinas). Prasideda netoli Peru sienos, Aukštutinės Taraukos indėnų teritorijoje, į šiaurę nuo Foz de Žordano. Teka į šiaurės rytus. Įteka į Žurua ties Eirunepe.

Didžiausi intakai: Muru, Envira.

Prie Tarauakos esančios gyvenvietės: Atenasas, Pakuža, Tarauaka, Envira, Vila Martinsas, Eirunepė. Upė laivuojama per visą ilgį.

## Šaltiniai
Dobri Lasas

**Dobri Lasas** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Zbuinos valsčiuje, Lomžos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 5 km į šiaurės rytus nuo Zbuinos, apie 21 km į šiaurės vakarus nuo Lomžos ir apie 90 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. Šalia kaimo teka Pisos upė.


Vaizdas:Dobry Las 2.jpg|Kaimo panorama
Opel Admiral

**Opel Admiral** – liukso klasės serijinis lengvasis automobilis, gamintas vokiečių automobilių gamintojo Opel. Gamyba truko nuo 1937 iki 1939 m., o po pertraukos 1964–1977 m.

## Admiral (1937–1939)

Pirmasis Admiral modelis buvo pagamintas 1937 m. ir turėjo konkuruoti su tokiais automobiliais kaip Horch, Mercedes-Benz ir Maybach. Admiral buvo gaminamas 4 durų sedano ir kabrioleto kėbulais. Variklis – 6 cilindrų, kurio darbinis tūris 3,6 l, o didžiausias išvystomas greitis – 132 km/h. Admiral gamyba buvo nutraukta 1939 m., kai Opel perėjo prie karinės produkcijos gamybos.

## Admiral A (1964–1968)

Po ilgos pertraukos, 1964 m., Opel atgaivino Admiral gamybą, kuri tapo taip vadinamos „KAD“ (Kapitän, Admiral, Diplomat) serijos dalimi. Admiral buvo šio trejetuko viduryje ir galėjo turėti šiuos variklius: 6 cilindrų OHV variklį, kurio darbinis tūris 2,6 l, galia 100 AG (74 kW) ir didžiausias greitis 158 km/h, nuo 1968 m. spalio mėn. 6 cilindrų CIH variklį, kurio darbinis tūris 2,8 l, galia 125 AG (92 kW) ir didžiausias greitis 170 km/h. 1965 m. 2,6 l darbinio tūrio variklio gamyba buvo nutraukta. Be to, į Admiral, galėjo būti montuojami Chevrolet V8 4,8 l varikliai, kurie taip pat buvo montuojami ir į Opel Diplomat automobilius. 1967 m. pabaigoje, 2,8 l varikliai buvo aprūpinti dviejų kamerų karbiuratoriais HL (galia padidėjo iki 140 AG (103 kW)).

Nuo 1964 iki 1968 m. buvo pagaminti 55 876 Admiral (išviso 89 277 „KAD“) modeliai, todėl tai buvo populiariausias trejetuko modelis.

## Admiral B (1969–1977)

Admiral B buvo pristatytas 1969 m. kovą, Ženevos automobilių parodoje, kartu su atnaujintais Kapitän ir Diplomat. Kapitän gamyba buvo baigta 1970 m. gegužę; Admiral ir Diplomat buvo gaminami iki 1977 m. pabaigos, po to kai 1978 m. juos pakeitė Opel Senator.

Admiral B buvo komplektuojamas su šiais varikliais: 1-bbl 6 cilindrų varikliu, kurio darbinis tūris 2,8 l (132 PS Opel Admiral), 2-bbl (145 PS Opel Admiral 2800 S, galia 143 AG (107 kW)) ir analogišku pastarajam, bet su kuro įpurškimo sistema (165 PS Opel Admiral E, kurio galia 163 AG (121 kW)). Tai buvo pirmasis Opel modelis su kuro įpurškimo sistema. Visi modeliai buvo komplektuojami su 4 pavarų mechaninėmis arba 3 pavarų automatinėmis pavarų dėžėmis. Nuo 1972 m. sausio mechaninės pavarų dėžės nebemontuotos į Admiral E modelius. Galinė Admiral B pakaba turėjo *De Dion* vamzdinį tiltą.

1975 m., pasikeitus teršalų išmetimo standartams, modelių indeksai buvo pažeminti iki 129/140/160 PS.

Nuo 1968 iki 1977 m. Opel išleido 33 tūkst. Admiral B automobilių.

## Šaltiniai

## Literatūra
* Werner Oswald, *Deutsche Autos 1945–1975*. Motorbuch Verlag, Stuttgart 1975. ISBN 3-87943-371-8.
Dobri Laso Lešničuvka

**Dobri Laso Lešničuvka** () – eigulio būdelė Lenkijos šiaurės rytuose, Zbuinos valsčiuje, Lomžos apskrityje, Palenkės vaivadijoje.
Gavrichai

**Gavrichai** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Zbuinos valsčiuje, Lomžos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 6 km į šiaurės vakarus nuo Zbuinos, apie 27 km į šiaurės vakarus nuo Lomžos ir apie 98 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. 1919-1954 m. kaimo pavadinimu vadintas Gavrichų valsčius. Per kaimą eina vaivadijos kelias Nr. .
Vaupesas (upė)

**Vaupesas** (, ) – upė Kolumbijoje ir Brazilijoje; Negro dešinysis intakas (Amazonės baseinas). Prasideda Guavjarės departamente, susiliejus Itiljos ir Unijos upėms. Teka lyguma rytų kryptimi, toliau per Vaupeso departamentą. Vėliau viename ruože teka Brazilijos–Kolumbijos siena, toliau – Brazilijos teritorija (Amazonės valstija). Įteka į Negrą į šiaurę nuo San Gabriel da Kašoeiros.

Didžiausi intakai: Kukiaris, Keranis, Papuri, Tikijė, Jaujaris.

Upė Brazilijos teritorijoje laivuojama. Brazilijoje prie upės yra Aukštutinio Negro indėnų teritorija. Gyvenvietės prie Vaupeso: Mirafloresas, Puerto Silvanija, Santa Rosa, Tukunija, Mitu, Keranis (Kolumbija), Purakė, Ponta Kujubis, Jauaretė, Parana Žuka, Tuluka, Asai Parana, San Žoakinas (Brazilija).

1881 m. upę tyrinėjo italų keliautojas ir fotografas Ermanas Stradelis (*Ermanno Stradelli*).

## Šaltiniai
Jagloviecas

**Jagloviecas** () – kolonija Lenkijos šiaurės rytuose, Zbuinos valsčiuje, Lomžos apskrityje, Palenkės vaivadijoje.
Sestrierė

**Sestrierė** () – kalnų slidinėjimo kurortas Dolomitinėse Alpėse, Pjemonto regione prie sienos su Prancūzija, apie 100 km į vakarus nuo Turino; vienas iš pirmųjų pasaulyje, pastatytų specialiai slidinėjimui. Šiame kurorte ne kartą buvo rengiami pasaulio slidinėjimo čempionatai ir kitos svarbios pasaulinio lygio varžybos.

## Kalnų slidinėjimas

Sestrierė buvo pastatyta 1934 metais kompanijos Fiat. 1977 metais Sestrierėje buvo organizuojamas Pasaulio čempionatas, o Turino 2006 m. žiemos olimpinių žaidynių metu čia vyko eilė varžybų. Kadangi kurortas yra 2035 m aukštyje, čia niekada nebūna problemų su sniegu. Pačių įvairiausių lygių slidininkai čia randa sau tinkamą sau trasą. Neįrengtos trasos (*off piste*) šiame kurorte yra padengtos puriu sniegu, tai saulėtos natūralios trasos. Sestrierė, įsikūrusi saulėtame slėnyje, išsiskiria nuostabiais kalnų peizažais bei gerai paruoštomis ir prižiūrėtomis trasomis, puikia žiemos sporto infrastraktūra. Sestrierės kurortas jungiasi ir su *Chisone* bei *Susa* slėniais. 

Sestrierė – vienas iš *Vialattea* regionui priklausančių penkių slidinėjimo centrų:  *Sauze d‘Olux, Cesana* ir *Sansicario Claviere* Italijoje bei *Montgenevre* Prancūzijoje. Regionas slidininkams siūlo net 200 tarpusavyje sujungtų bendra keltuvų sistema ir puikiai paruoštų įvairaus sudėtingumo slidinėjimo trasų, kurių bendras ilgis – daugiau nei 400 km. 

### Pagrindiniai duomenys

* Slidinėjimo sezono trukmė – gruodis–balandis, 	 
* Slidinėjimo zonos aukštis – nuo 2840 iki 1840 m,
* Aukščių skirtumas – 1000 m,
* Trasų kiekis – 35, tame tarpe:
** trasų skaičius (mėlynų) pažengusiems – 10,
** trasų skaičius patyrusiems (raudonų) – 20,
** sudėtingų trasų (juodų) skaičius – 5,
* Ilgiausia trasa – 4,1 km,
* Lygumų slidinėjimas – 8 km žiedas,
* Keltuvų skaičius – 21.

## Nuorodos

* Kurorto tinklalapis 
* Sestrierės kurortas
Barselosas (Brazilija)

**Barselosas** () – miestas šiaurės Brazilijoje, Amazonės valstijoje, 405 km į šiaurės vakarus nuo Manauso, prie Negro upės. Barseloso savivaldybė (plotas 122 475 km²) yra antra pagal dydį Brazilijoje ir nusileidžia tik Altamiros savivaldybei. Yra upių ir oro uostai. Verčiamasi žemės ūkiu (bananai, ryžiai, manijokas), žvejyba. Vystomas turizmas (savivaldybėje yra Žau nacionalinis parkas, Sera do Arakos valstijos parkas, El Dorado krioklys, Abismo Gaj Koleto urvas).

Savivaldybės plotas – 122 476 km², gyventojų skaičius – 27 772 (2021 m.).

## Istorija

Barselosas buvo įkurtas 1758 m. ir buvo pirmąja Amazonės sostine. Savivaldą gavo 1931 m.

## Šaltiniai
Altamira (Brazilija)

**Altamira** () – miestas šiaurės Brazilijoje, Paros valstijoje, ~1000 km į pietvakarius nuo Beleno, Šingu kairiajame krante. Pro miestą eina Transamazonijos plentas, yra upių ir oro uostai. Prekyba regione užaugintais bananais, ryžiais, kukurūzais, pupelėmis, pipirais, bertoletijomis. Kertami miškai, išgaunamas kaučiukas.

## Savivaldybė
  
Altamiros savivaldybė yra didžiausia Brazilijos savivaldybė, užimanti 159 533 km² plotą. Ji savo dydžiu lenkia tokias šalis kaip Portugalija, Graikija, Nepalas ar Šveicarija. Tai antra pagal dydį savivaldybė pasaulyje, plotu nusileidžianti tik Kasuitsupo savivaldybei Grenlandijoje. Altamiros savivaldybė nusidriekusi pagal Šingu upę. Jos teritorijoje yra nemažai indėnų bendruomenių. Gyventojų skaičius – 117 320 (2021 m.).

## Istorija
   
Jėzuitai jau nuo XVIII a. vid. Šingu baseine steigė savo misijas. Altamiros gyvenvietė minima nuo 1874 m., o savivaldybė sudaryta 1911 m. Nutiesus Transamazonijos plentą 1972 m., prasidėjo intensyvi regiono kolonizacija, dėl to kilo konfliktai tarp kolonizatorių bei indėnų ir gamtosaugininkų.

## Šaltiniai
Altamira

**Altamira** ( – „aukštas žvilgsnis“) gali reikšti:

* Altamira – miestas Brazilijoje;
* Altamira do Maranjanas – miestas Brazilijoje;
* Altamira – miestas Meksikoje;
* Altamira – miestas Dominikos Respublikoje;
* Altamira – miestas Kolumbijoje;
* Altamiros urvas – paleolitinis urvas Ispanijoje;
* 7742 Altamira – asteroidas.
Nesterovo miesto gyvenvietė

**Nesterovo miesto gyvenvietė** () – miesto gyvenvietė Rusijos Federacijos anklavo Kaliningrado srities Nesterovo municipaliniame rajone. Centras – Nesterovas. 2011 m. buvo 40 464 gyventojai.

## Istorija
Įsteigta vykdant municipalinę reformą 2005 m. gruodžio 15 d. Ribojasi šiaurėje, rytuose ir pietuose su Prigorodnojės, vakaruose su Iljušino kaimo gyvenviete.

Gyvenvietės taryba renkama 5 metams, ją sudaro 19 deputatų, kurie iš savo tarpo renka tarybos pirmininką.

Kaliningrado srities įstatymu Nesterovo miesto gyvenvietę sudaro:    
* Stalupėnai (Nesterovas), miestas ir apylinkės.

## Šaltiniai
Ašida

**Ašida** () – Japonijos upė, tekanti Hirosimos prefektūros teritorija. Buvusios Bingo žemės simbolis.

## Charakteristikos
Upės ilgis – 86 km. Ištakos yra Seros plynaukštėje, Miharos mieste. Bendras baseino plotas – 870 km².

Upė prateka per Miharos, Seros, Futju ir Fukujamos miestus. Įteka į Hiuti įlanką, dar vadinamą „Bingo įlanka“, esančią Vidinėje Japonijos jūroje.

Nuo 1960-ųjų Ašidos upė buvo labai užteršta, ypač žemupyje. Tai lėmė Fukujamos miesto augimas ir nuotekų surinkimo tinklų stoka. Užterštumo problema nėra išspresta.
Kruizinis laivas

**Kruizinis laivas** – keleivinių laivų tipas, kuris skirtas ilgų nuotolių kelionėms. Kruiziniai laivai suteikia galimybę ne tik keliauti ilgais maršrutais, tačiau keleiviams užsiimti įvairiomis veiklomis ir pramogomis pačiame laive. Dažniausiai kelionės tikslas nėra tam tikras maršrutas – išplaukiama ir grįžtama į tą patį uostą. Tuo jie skiriasi nuo vandenynų lainerių, kurie naudojami keleivių ir transporto plukdinimui iš vieno taško į kitą.

Kruizai tapo viena svarbiausių turizmo rūšių – skaičiuojama, kad 2011 m. visame pasaulyje šia paslauga pasinaudojo apie 19 milijono keleivių, išleisdami beveik 30 milijardų JAV dolerių.

Penki didžiausi pasaulyje kruiziniai laivai priklauso kompanijai „Royal Caribbean International“ – didžiausias iš jų yra 2022 m. pradėtas naudoti „Wonder of the Seas“. Šiuo metu didžiausi kruiziniai laivai naudojami maršrutams prie Karibų, Aliaskos ir Meksikos krantų.

Kruiziniuose laivuose dažniausiai yra visos komforto ir pramogų paslaugos, tai yra nuo restorantų, kavinių, naktinių klubų, SPA, baiseinų, sportų klubų iki pramoginio alpinizmo sienelių, golfo, teniso laukų ir kazino.

## Galerija

Vaizdas:Costa Pacifica in Klaipėda's Cruise Ship Terminal.jpg|Kruizinis laivas „Costa Pacifica“
Vaizdas:Kruiz. Constellation.jpg|Kruizinis laivas „Constellation“
Vaizdas:kruiz. Constelation (viduje).JPG|Kruizinio laivo viduje
Vaizdas:Kruiz. Constellation (viduje2).jpg|Kruizinio laivo viduje
Vaizdas:H2OZone.JPG|Lauko baseinai kruiziniame laive „MS Jūrų laisvė“
Vaizdas:Kruiz. Princess Daphne.JPG|Kruizinis laivas „Princess Daphne“


## Šaltiniai
Costa Concordia

**Costa Concordia** – Concordia klasės kruizinis laivas, priklausantis „Carnival Corporation & plc“ kompanijai iš Italijos.

Šis laivas yra pirmasis iš Concorde klasės; vėliau pastatyti – Costa Serena, Costa Pacifica, Costa Favolosa, Costa Fascinosa ir Carnival Splendor. Costa Concordia yra didžiausias Italijoje pastatytas laivas (114 500 BRT). Laivas pradėtas naudoti 2006 m. liepą.

2012 m. sausio 13 d. laivas patyrė avariją ir yra nebenaudojamas.

## Pramogos laive
Laive yra 4 atskiri baseinai, poilsio zona kartu su sveikatingumo klubu, sauna, pirtys ir soliariumai. Taip pat įrengtas teatras, kino teatras, meno galerija ir kazino.

## Incidentai ir avarijos

### 2008 m. incidentas [[Palermas|Palerme]]
2008 m. lapkričio 22 d. Costa Concordia laivas su keleiviais stipraus vėjo buvo nustumtas nuo kurso ir atsitrenkęs į uosto įrenginius prie Sicilijos Palermo miesto. Nebuvo pranešta apie nukentėjusius, o laivas vėliau tęsė savo kelionę.

### 2012 m. sausio 13 d. avarija

Pasaulio dėmesio šis laivas sulaukė 2012 m. sausio 13 d., kuomet jis užplaukė ant seklumos šalia Džilijos salos. Apie 4 000 keleivių buvo evakuojama. Iš jų 30 žuvo ir du nesurasti. 

11 metų darbo stažą turintis kapitonas Franco Schettino davė parodymus Džiljo saloje ir pareiškė, kad laivas nebuvo nukrypęs nuo kurso. Tai patvirtino ir laivo savininkės kompanijos Costa Crociere atstovai. Jų teigimu, šiuo maršrutu iš Čivitavekijos į Savoną laivas plaukiojo kiekvieną savaitę. Toskanos provincijos prokuratūra sulaikė laivo kapitoną ir jo vyresnįjį padėjėją Ciro Ambrosio. Jiems pradėta baudžiamoji byla dėl netyčinio nužudymo ir dėl to, kad jie paliko laivą dar nesibaigus keleivių evakuacijai. Kaip žinia, avarijos metu laivą paskutinis turi palikti kapitonas. Šis teisinasi, kad smūgio metu buvo susitrenkęs galvą, tad laivą paliko su pirmaisiais keleiviais.

2013 m. rugsėjo 17 d. buvo baigti laivo atstatymo į vertikalią padėtį darbai. Ši procedūra, trukusi 19 valandų, kainavo 799 milijonus JAV dolerių.

Po laivo pakėlimo praėjus 9 dienoms šalia jo buvo rasti dviejų dingusių žmonių palaikai.

2014 m. liepos 23 d. iškeltas laivas su pritvirtintais oro rezervuarais buvo nuplukdytas į Genujos uostą, kuriame turėtų būti supjaustytas metalo laužui.

Galutinis laivo išardymas įvyko 2017 m. liepos 7 d.

## Šaltiniai