open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Dirt 4

**Dirt 4** (stilizuojama kaip **DiRT 4**) – 2017 m. lenktynių simuliacijos žanro kompiuterinis žaidimas, sukurtas ir išleistas „Codemasters“ kompanijos. 2019 m. išleistos Linux bei macOS skirtos versijos, kurias kūrė „Feral Interactive“. 

## Žaidimo eiga
Kaip ir ankstesnėse žaidimo dalyse, pagrindinis dėmesys skiriamas ralio lenktynėms, vykstančioms įvairiomis oro sąlygomis ir skirtingose trasose – tiek bekelėse (off-road), tiek asfaltuotose. Ralio varžybos driekiasi per Ispaniją, Švediją, JAV, Australiją ir Velsą. Atsižvelgiant į trasas bei oro sąlygas, leidžiama rinktis automobilį pagal atitinkamą kategoriją, taip pat išlieka klasikinių automobilių pasirinkimas. Žaidime atsiranda galimybė susikurti trasą pagal savo poreikius ir parametrus, įjungus "Your Stage" funkciją.

Žaidime naudojama „FIA World Rallycross Championship“ suteikta licencija ir žaidėjui leidžia dalyvauti penkiose skirtingose ralio kroso trasose:

* „Lydden Hill Race Circuit“ (Didžiojoje Britanijoje)
* „Höljesbanan“ (Švedijoje)
* „Lånkebanen“ (Norvegijoje)
* „Circuit de Lohéac“ (Prancūzijoje)
* „Pista Automóvel de Montalegre“ (Portugalijoje)
Šioje dalyje patobulintas daugelio žaidėjų režimas (multiplayer) ir leidžia pasiekti rezultatų lenteles per įvairias platformas. Sugrąžinami kai kurie lenktynių režimai iš ankstesnių dalių – „Landrush“ su naujomis lokacijomis bei „Joyride“ iš „DiRT 3“. Čempionato eiga vystoma naujos komandos valdymo sistemos pagrindu, pristatyta per „Dirt Rally“ ir „Grid Autosport“. Žaidėjo komanda rūpinasi automobilio tvarkymu, peržvelgia kasdienes eksploatacines išlaidas bei rūpinasi rėmėjų pritraukimu. Taip pat galima parduoti arba įsigyti tiek padėvėtas, tiek naujas transporto priemones su jų patirtų gedimų istorija, nulemsiančiais rezultatus kelyje.

## Įvertinimas
„Dirt 4“ daugiausiai sulaukė palankių įvertinimų iš kritikų. „IGN“ skyrė 9.2/10 balus, gerai atsiliepdami apie žaidimo trasų sistemą ir karjeros režimo ypatybes. „GameSpot“ įvertino panašiais 9/10 balais, teigdami, jog žaidimas atvėrė kelią tiems, kuriems „Dirt Rally“ pasirodė pernelyg sunkus, ir kad "Your Stage" suteikiami pranašumai užtikrina smagų laiko praleidimą. 

Jungtinės Karalystės pardavimų reitinguose, per pirmąją savaitę po išleidimo, užėmė 2-ąją vietą.

## Nuorodos

* Oficiali internetinė svetainė
* „Steam“ platformoje

## Išnašos
Siomkau Haradokas

**Siomkau Haradokas** (, ) – kaimas vidurio Baltarusijoje, 2 km į pietryčius nuo Siomkavos.

## Istorija

XIX a. buvo Minsko apskrities Siomkau Haradoko valsčiaus centras.

## Šaltiniai
Siomkava

**Siòmkava**  (, ) – agromiestelis vidurio Baltarusijoje, 20 km į šiaurės vakarus nuo Minsko.

## Istorija

XIX a. buvo kaimas ir dvaras Minsko apskrities Siomkau Haradoko valsčiuje.

## Šaltiniai
Krupica

**Krupicà**  (, ) – agromiestelis vidurio Baltarusijoje, 7 km į pietus nuo Samachvalavičų. Apylinkės centras.

## Istorija

XIX a. buvo Minsko apskrities Krupicos valsčiaus centras, vėliau priklausė Samachvalavičų valsčiui.

## Šaltiniai
Stankava

**Stánkava**  (, ) – kaimas vidurio Baltarusijoje, 10 km į pietryčius nuo Dziaržynsko. Apylinkės centras.

## Istorija

XIX a. buvo kaimas, Minsko apskrities Stankavos valsčiaus centras.

## Šaltiniai
Didieji Kryvičai

**Didieji Kryvičai** (, ) – kaimas vidurio vakarų Baltarusijoje, 11 km į šiaurės vakarus nuo Rakavo.

## Istorija

XIX a. buvo kaimas ir palivarkas Minsko apskrities Kryvičų valsčiuje.

## Šaltiniai
Kryvičų valsčius

**Kryvičų valsčius** yra buvęs:

* Minsko gubernijos Minsko apskrityje;
* Vilniaus gubernijos Vileikos apskrityje.
Kanindė

**Kanindė** () – upė šiaurės rytų Brazilijoje, Piaujo valstijoje; Parnaibos dešinysis intakas. Prasideda Brazilijos plokščiakalnyje, Farinijos kalnuose, 600 aukštyje, pačiuose valstijos rytuose. Teka į šiaurės vakarus plokščiakalniu. Įteka į Parnaibą ties Amarantės miestu.

Didžiausi intakai: Itainas (dešinysis), Piaujis (kairysis).

Vaga slenkstėta. Ties Povo Pedra Redonda upė patvenkta. Vandeningiausia sausio–balandžio mėnesiais, dažni smarkūs poplūdžiai. Miestai prie Kanindės: Akauanas, Paulistana, Konseisaun do Kanindė, Santo Inasijo do Piaujis, Val Ferasas, Kažazeiras do Piaujis, Fransisko Airesas, Amarantė.

1819 m. Kanindės baseino gamtą tyrinėjo vokiečių gamtininkai Johanas Baptistas fon Spiksas ir Karlas Fridrichas Filipas fon Martijus.

## Šaltiniai
Starynkos (Ivenčius)

**Starýnkos**  (, ) – kaimas vidurio Baltarusijoje, 3 km į pietryčius nuo Ivenčiaus.

## Istorija

XIX a. buvo Minsko apskrities Ivenčiaus-Starynkų valsčiuje.

## Šaltiniai
Zasulė

**Zasulė** (, ) – agromiestelis vidurio vakarų Baltarusijoje, 16 km į šiaurės rytus nuo Stolpcų.

## Istorija

XIX a. buvo kaimas, Minsko apskrities Zasulės valsčiaus centras.

## Šaltiniai
Didžiakaimis (Dziaržynskas)

**Didžiakaimis** (, ) – kaimas vidurio vakarų Baltarusijoje, 9 km į šiaurę nuo Rubiaževičų. Yra vaikų darželis, pradinė mokykla, medicinos punktas, biblioteka, parduotuvė.

## Istorija

XIX a. buvo Minsko apskrities Didžiakaimio valsčiaus centras, vėliau priklausė Rubiaževičų valsčiui.

## Šaltiniai
Douhajės valsčius (Ihumenas)

**Douhajės valsčius** () – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje rytų Baltarusijos teritorijoje. Centras – Douhajė.

## Istorija

Valsčius įkurtas XIX a. Minsko gubernijoje.

|-
| 1877 m. || || 3708 || 461 kiemas  || 7 seniūnijos || 15
|}

## Šaltiniai

* Valsčiaus gyvenvietės (Radzima.net)
Hrabionkos valsčius

**Hrabionkos valsčius** (, ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje vidurio Baltarusijos teritorijoje. Centras – Hrabionka.

## Istorija

Valsčius įkurtas XIX a. Minsko gubernijoje. Po I pasaulinio karo atiteko Lenkijai.

|-
| 1877 m. || || 4195 || 371 kiemas  || 9 seniūnijos || 30
|}

## Šaltiniai

* Valsčiaus gyvenvietės (Radzima.net)
Senoji Rudzica

**Senoji Rudzica** (, ) – kaimas vidurio Baltarusijoje, 5 km į pietvakarius nuo Dziaržynsko.

## Istorija

XIX a. buvo Minsko apskrities Rudzicos valsčiaus centras, vėliau priklausė Kaidanavos valsčiui.

## Šaltiniai
Puduhepa

**Puduhepa** – hetitų karalienė, Hatušilio III sutuoktinė. Puduhepos tėvas buvo huritų žynys Pentipsaris. Prieš ištekėdama už Hatušilio III, Puduhepa Kumanyje (Kizuvatna) buvo deivės Hebatės žynė. Įvardijama viena įtakingiausių senovės Artimųjų Rytų moterų.

Apie Puduhepą liudija įvairūs to meto laiškai ir dokumentai (jai priskiriami arba adresuoti). Manoma, kad Puduhepa aktyviai įsitraukė į diplomatinius ir religinius reikalus, propaguodama religinį sinkretizmą, įvedė kai kuriuos huritų maginius ritualus. Savo dieviškąja globėja Puduhepa pasirinko Arinitę (išlikęs ją ir deivę vaizduojantis antspaudas).

Sūnus – Tudhalijas IV (valdė drauge su juo).

## Išnašos
Jekaterina Guseva

**Jekaterina Guseva** (, g. 1976 m. liepos 9 d. Maskvoje) – Rusijos aktorė, dainininkė.

## Biografija
Debiutas kine įvyko 1997 m., kai nusilmavo trileriyje „Gyvatės pavasaris“, atlikusi pagrindinį jaunos mokytojos Dinos vaidmenį.

Vėliau sekė kiti projektai, o išpopuliarėjo, kai pasirodė seriale „Brigada“, kurioje aktorė turėjo vaidinti pagrindinio veikėjo mylimąją. Serialas buvo teigiamai įvertintas, o Gusevai pasipylė pasiūlymai vaidinti filmuose. Npagrindinių vaidmenų gausos, aktorė ilgą laiką buvo suvokiama kaip Olga iš Brigados. Vėlesniais metais  vaidino tęsinyje – „Brigada. Įpėdinis".

Ne kartą teko vaidinti istorines asmenybes, įskaitant Jekateriną I, žymių romanų herojes. J. Gusevos filmografija reguliariai pasipildydavo dramomis, romantiškais filmais ir trileriais, tačiau ilgą laiką joje buvo mažai komedijų. 

2015 m. pasirodė juostoje „Nematomieji“, kurioje vaidino ir Ilja Liubimovas, Goša Kucenko ir Natalija Rudova. Vėliau aktorė kartu su jais vaidino filme „Plonas ledas“. 2019 m. filmavosi komedijoje „Naminukas“. Tais pačias (2019) metais pasirodė ir seriale „A.L.Ž.I.R.“, kuriame aktorė įkūnijo tragiško likimo žinomą operos dainininkę Sofiją Ter-Ašaturovą.

2022 m. suvaidino komedijoje „Aš noriu! Aš padarysiu!“, kurioje filmavosi Stanislavas Dužnikovas ir Valentina Liapina. Vėliau sekė melodrama „Amanat“ (2022).

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
* IMDB profilis
* kino-teatr.ru
* kinopoisk.ru
Klavdija Koršunova

**Klavdija Koršunova** (, g. 1984 m. birželio 8 d., Maskvoje) – Rusijos aktorė.

## Biografija
Kine debiutavo Andrejaus Proškino filme „Kareivio dekameronas“, kuriame Elena Liadova atliko pagrindinį vaidmenį. Tais pačiais (2005) metais pasirodė filmuose „Aleksandro sodas“ ir „Tu mano laimė“. 

Atliko pagrindinį vaidmenį fantastinėje dramoje „977 / Devyni Septyni Septyni“ ir kriminaliniame seriale „Ostrogas. Fiodoro Sechenovo atvejis“, po kurių pasirodymo aktorė tapo atpažįstama. Vėliau Koršunova įtvirtino sėkmę Aleksandro Mindadzės dramoje „Išsiskyrimas“. Verta paminėti ir jos pasirodymą melodramoje „Dubrovskis“, filme „Anekdotas“ (2008).

2015 m. vaidino serialuose „Inkvizitorius“ ir „Gegužės juostos“. Pastarojoje Koršunova atliko pagrindinį ekscentriškos merginos Olgos vaidmenį. Tais pačiais (2015) metais aktorė suvaidino pagrindinį vaidmenį politinėje komedijoje „Rytojus“. Jos herojė yra Natasha Callahan, garsaus laikraščio „The Guardian“ korespondentė Maskvoje. Koršunova atliko antraeilį vaidmenį prancūzų ir lietuvių filme „Mes tik svajojame apie taiką“. Šios dramos premjera įvyko Kanų kino festivalyje.

2018 m. filmavosi socialinėje dramoje A.L.Ž.I.R., kuriame aktorė įkūnijo Aglają Demidovą. 2019 m. pasirodė drama „Degantis krūmas“. Vėliau serialas buvo išleistas sumažinta versija ir kitu pavadinimu – „Nebaigtas mūšis“.

Siaubo seriale „Teritorija“ įkūnijo vieną iš pagrindinių vaidmenų. Filmas pasakojama apie jaunuolį Jegorą, kurio tėvai mokslinės ekspedicijos metu dingo Permės srities miškuose.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* IMDB profilis
* kino-teatr.ru
* kinopoisk.ru
Evgenija Mandžijeva

**Evgenija Mandžijeva** (, g. 1985 m. rugsėjo 2 d. Elistoje) – kalmukų kilmės Rusijos aktorė, modelis.

## Biografija
Gimė Elistoje, o būdama 18 metų persikėlė į Maskvą ir pradėjo modelio karjerą. 2006 metais pasirašė sutartį su garsia Niujorko modelių agentūra „Trump Models“. Ji pasirodė „Costume National“, „MAC Cosmetics“, „Vera Wang“, „Garnier“, „Diesel“, „Moschino“ ir „Uniqlo“ reklamos kampanijose. 2008 m. žurnalas „Time“ Manjievą pavadino kylančia žvaigžde.

2014–2016 m. mokėsi Maskvos kino mokykloje pas aktorę Ingeborgą Dapkūnaitę. Debiutavo kine suvaidinusi juostoje „Žuvėdros“ – rusų kalmukų kalba išleista drama, kurios premjera įvyko 2015 m. Berlinalėje.

2021 m. vasarį pristatyta juosta, kurioje įkūnijo Aigul detektyviniame seriale „Šerlokas Rusijoje“. 2021 m. kovą pristytas projektas „Ugriumo upė“ (), kuriame atliko vieną iš pagrindinių vaidmenų – mitinį personažą Sinilgu, piktojo šamano dvasią, padedančią pagrindiniam veikėjui Prochorui Gromovui (aktorius Aleksandras Gorbatovas) ieškoti aukso. 2022 m. filmavosi dviejose juostose – „Nulinis pacientas“ ir „Velga“.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* IMDB profilis
* kino-teatr.ru
* kinopoisk.ru
Maja Kildemoes

**Maja Kildemoes** (*Maja Ring Kildemoes*, g. 1996 m. rugpjūčio 16 d., Danija) – Danijos futbolininkė, gynėja.

## Karjera
Futbolą žaisti pradėjo Danijoje. Pirmuoju profesionaliu klubu tapo Odense Q. 

Vėliau tęsė karjerą Linköpings FC (Švedija). Grįžusi į Daniją rungtyniavo Brøndby IF.

## Rinktinės
Nuo 2015 m. kviečiama į nacionalinę rinktinę. 2015 m. rugsėjo 15 d. debiutavo prieš Rumuniją. Pasirodė aikštėje po keitimo 69 minutę, o po kelių minučių pasižymėjo įvarčiu.

## Pasiekimai
; su Linköpings FC
: Damallsvenskan: 2017

## Šaltiniai

## Nuorodos
* [ Oficiali svetainė]
* SOCCERWAY (Apie žaidėją)
* FLASHSCORE (Apie žaidėją)
* SOFASCORE (Apie žaidėją)
* soccerpunter (Apie žaidėją)
* soccerdonna (Apie žaidėją)
* worldfootball.net (Apie žaidėją)
* Globalsportsarchive (Apie žaidėją)
Pernille Harder

**Pernilė Harder** (*Pernile Harder*, g. 1992 m. lapkričio 15 d., Danija) – Danijos futbolininkė, gynėja.

## Karjera
Futbolą žaisti pradėjo Danijoje. Pirmuoju profesionaliu klubu tapo Team Viborg. 2012 m. persikėlė į Skovbakken.

Vėliau tęsė karjerą Linköpings FC (Švedija), VfL Wolfsburg (Vokietija), Chelsea FC (Anglija).

Nuo 2023 m. birželio 1 d. priklausė Bayern München (Vokietija). Pranešta, kad futbolininkė kartu su savo partnere Magdalena Eriksson atstovaus Vokietijos klubui. Pasirašyta trejų metų trukmės sutartis.

## Rinktinės
Nuo 2009 m. kviečiama į nacionalinę rinktinę. 

## Pasiekimai
; su Linköpings FC
* Damallsvenskan: 2016 m.
* Svenska Cupen: 2014, 2015 m.

; su **VfL Wolfsburg**
* Bundesliga: 2016–2017, 2017–2018, 2018–2019, 2019–2020 m. 
* DFB-Pokal: 2016–2017, 2017–2018, 2018–2019, 2019–2020 m.
* UEFA Women's Champions League finalininkės: 2017–2018, 2019–2020 m. 

; su **Chelsea**
* FA Women's Super League: 2020–2021, 2021–2022 m.
* Women's FA Cup: 2020–2021, 2021–2022 m.
* FA Women's League Cup: 2020–2021 m. 
* UEFA Women's Champions League finalininkės: 2020–2021 m.

; su **Danija**
* UEFA Women's Euro finalininkės: 2017 m.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* [ Oficiali svetainė]
* SOCCERWAY (Apie žaidėją)
* FLASHSCORE (Apie žaidėją)
* SOFASCORE (Apie žaidėją)
* soccerpunter (Apie žaidėją)
* soccerdonna (Apie žaidėją)
* worldfootball.net (Apie žaidėją)
* Globalsportsarchive (Apie žaidėją)
Stefania Belmondo

**Stefanija Belmondo** (, g. 1969 m. sausio 13 d.) – buvusi profesionali Italijos slidinėjimo kroso sportininkė, du kartus olimpinė bei keturis kartus pasaulio čempionė.

## Biografija
Mokytis slidinėti S. Belmondo pradėjo būdama trejų metų Pjemonto kalnuose. 1987 m. sportininkė debiutavo pasaulio slidinėjimo čempionate. Jau po metų italė debiutavo šalies olimpinėje rinktinėje 1988 m. žiemos olimpinėse žaidynėse Kalgaryje. 1989 m. Solt Leik Sityje S. Belmondo pirmą kartą kartą karjeroje laimėjo slidinėjimo taurės etapą.

1991 m. Italijoje vykusiame pasaulio slidinėjimo čempionate S. Belmondo pelnė sidabro medalį 4 × 5 km estafetėje bei bronzą 15 km lenktynėse. Pirmą olimpinį medalį italė laimėjo 1992 m. žiemos olimpinėse žaidynėse, kai triumfavo 30 km lenktynėse. 1993 m. pasaulio čempionate S. Belmondo pelnė auksą 5 km + 10 km persekiojimo ir 30 km lenktynėse, sidabrą – 4 × 5 km estafetėje. Tais pačiais metais ji patyrė kojos traumą ir 4 mėnesius turėjo praleisti be aktyvaus slidinėjimo. Po dvejų operacijų sportininkė dalyvavo 1994 m. žiemos olimpinėse žaidynėse, kuriose pelnė du bronzos medalius. Nepaisant nuviliančių rezultatų ir trenerių patarimo baigti karjerą, italė nusprendė toliau dalyvauti slidinėjimo varžybose.

1997 m. sezonas buvo vienas sėkmingiausių po traumos. Tų metų čempionate italė pelnė net 4 sidabro medalius. 1998 m. žiemos olimpinėse žaidynėse Nagane S. Belmondo pelnė bronzą 4 × 5 km stafetėje bei sidabrą 30 km lenktynėse. Estafetės pasiekimas buvo išskirtinis, nes S. Belmondo perėmus estafetę italų komanda buvo vos 9 vietoje. 1999 m. pasaulio čempionate S. Belmondo pelnė du aukso ir vieną sidabro medalį.

Paskutiniame karjeros sezone 2002 m. žiemos olimpinėse žaidynėse S. Belmondo pelnė aukso, sidarbo ir bronzos medalius. Pasaulio taurės sezoną ji baigė trečioje vietoje.

S. Belmondo iš viso yra pelniusi 10 olimpinių medalių ir yra trečioje vietoje tarp visų Italijos sportininkų (po Edoardo Mangiarotti ir Arianna Fontana).

2006 m. žiemos olimpinių žaidynių atidarymo ceremonijoje S. Belmondo uždegė olimpinę liepsną.

## Šaltiniai

## Nuorodos
*Sportininkės profilis FIS svetainėje
Dviračių vagys

**Dviračių vagys** () – režisieriaus Vittorio De Sica sukurta drama, vienas garsiausių italų neorealizmo pavyzdžių, priskiriamas pasaulinei kino klasikai. Juosta priskiriama 100 išsaugotinų Italijos filmų. Laikantis neorealizmo tradicijos, ji nufilmuota nenaudojant jokių studijinių dekoracijų, aktoriai taip pat nebuvo profesionalai.

Interneto svetainėje „Rotten Tomatoes“ filmas vertinamas 99 % teigiamų atsiliepimų.

## Turinys

Pokario Italija. Bedarbis Antonijus Ričis po ilgų paieškų pagaliau randa darbą – klijuoti afišas. Tam būtina turėti dviratį, kurį jis ką tik užstatė lombarde, kad galėtų nupirkti maisto savo šeimai. „Neturi dviračio – neturi darbo“, – sako jam valdininkas.

Kad išpirktų dviratį, Antonijo žmona užstato paskutinį turimą vertingą daiktą – šešias linines paklodes, savo kraitį. Antonijus išvyksta į darbą, tačiau jam klijuojant pirmąją afišą, dviratį pavagia. Jis nesėkmingai vejasi vagį, paskui eina į policiją, kur sulaukia patarimo pačiam ieškoti dviračio.

Kitą dieną Antonijus su savo mažamečiu sūnumi Bruno leidžiasi ieškoti dviračio. Jam pavyksta rasti vagį, tačiau jis negali įrodyti nusikaltimo ir lieka be nieko. Netekęs vilties, jis pats mėgina pavogti dviratį, tačiau yra sugaunamas.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Lamberto Maggiorani – Antonijus Ričis
* Enzo Staiola – Bruno, jo sūnus
* Lianella Carell – Marija, Antonijo žmona

## Pagrindiniai apdovanojimai
* Oskaras – specialus apdovanojimas (1950)
* Oskaras (nominacija) – geriausias scenarijus (1950)
* BAFTA – geriausias filmas (1950)
* Bodil apdovanojimas – geriausias Europos filmas (1951)
* Auksinis gaublys – geriausias užsienio filmas (1950)
* Nastro d'argento – geriausias filmas, geriausias režisierius, geriausia originali istorija, geriausias scenarijus, geriausia kinematografija, geriausia muzika
* Lokarno filmų festivalis – specialus žiuri apdovanojimas

## Šaltiniai
Matilde Lundorf Skovsen

**Matildė Lundorf Skovsen** (*Matilde Lundorf Skovsen*, g. 1999 m. sausio 19 d.) – Danijos futbolininkė, gynėja.

## Karjera
Futbolą žaisti pradėjo Danijoje. Pirmuoju profesionaliu klubu tapo VSK Aarhus. Nuo 2019 m. karjerą tęsė Brighton & Hove Albion (Anglija). 

2020 m. persikėlė į „Juventus“ klubą (Italija). 2023 m. sausio 31 d. „Juventus“ klubas paskelbė, kad atsisveikina su žaidėja. 

Netrukus tapo žinoma, kad atstovaus HB Køge (Danija). Elitedivisionen sužaidė dešimt rungtynių.

2023 m. vėl grįžo į Italiją, kur atstovavo SSD FC Como. Tuo metu klube rungtyniavo ir lietuvė Liucija Vaitukaitytė. 

Nuo 2024 m. priklausė Napoli (Italija).

## Rinktinės
Nuo 2022 m. kviečiama į nacionalinę rinktinę. 

## Pasiekimai
; su Juventus
*  **[[Serie A (moterų lyga)|Serie A]]**: 2020–2021, 2021–2022 m.
*  **Coppa Italia**: 2021–2022 m.
*  **Supercoppa Italiana**: 2020–2021, 2021–2022 m.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* [ Oficiali svetainė]
* SOCCERWAY (Apie žaidėją)
* FLASHSCORE (Apie žaidėją)
* SOFASCORE (Apie žaidėją)
* soccerpunter (Apie žaidėją)
* soccerdonna (Apie žaidėją)
* worldfootball.net (Apie žaidėją)
* Globalsportsarchive (Apie žaidėją)
Senicos valsčius

:: *Apie buvusį valsčių Minsko gubernijoje žr. [[Senicos valsčius (Minskas)]]*.

**Senicos valsčius** () – valsčius rytinėje Lenkijoje, Mazovijos vaivadijoje, Mazovijos Minsko apskrityje. Centras – Senica.

## Istorija

Įkurtas XIX a. Varšuvos gubernijos Minsko apskrityje. 1870 m. rugpjūčio 28 d. prie valsčiaus prijungta Senica, netekusi miesto teisių.

XX a. 2-ojoje pusėje valsčius priklausė Sedlcų vaivadijai.

## Šaltiniai
Linda Sembrant

**Linda Sembrant** (*Linda Sembrant*, g. 1987 m. gegužės 15 d., Švedija) – Švedijos futbolininkė, gynėja.

## Karjera
Futbolą žaisti pradėjo Švedijoje, atstovavo Bälinge IF. Nuomos pagrindais rungtyniavo Lincoln Ladies (Anglija).

2008 m. perėjo į AIK, 2011 m. – Kopparbergs/Göteborg FC, 2012 m. – Tyresö FF.

Vėliau tęsė karjerą užsienio klubuose. Nuo 2014 m. rungtyniavo Montpellier HSC (Prancūzija), nuo 2019 m. – Juventus FC (Italija).

2024 m. sausio mėn. nuomos pagrindais buvo perleista Bayern München (Vokietija) klubui. 2023–2024 m. sezone kartu su klubu tapo Vokietijos čempione. 

2024 m. vasarą pasirašė sutartį su Bayern München.

2025 m. rugpjūčio mėn. pasirašė sutartį su AIK klubu iki 2026 m. gruodžio 31 d.

## Rinktinės
Nuo 2008 m. kviečiama į nacionalinę rinktinę.

## Pasiekimai
;  su Kopparbergs/Göteborg FC
* Svenska Cupen: 2011 m.

;  su Tyresö FF
* Damallsvenskan: 2012 m.

;  su Juventus
* Serie A: 2019–2020, 2020–2021, 2021–2022
* Supercoppa Italiana: 2019, 2020–2021

;  Bayern München
* Frauen-Bundesliga: 2023–2024 m.
* DFB-Supercup: 2024 m.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* [ Oficiali svetainė]
* SOCCERWAY (Apie žaidėją).
* FLASHSCORE (Apie žaidėją)
* SOFASCORE (Apie žaidėją)
* soccerpunter (Apie žaidėją)
* soccerdonna (Apie žaidėją)
* worldfootball.net (Apie žaidėją)
* Globalsportsarchive (Apie žaidėją)
Sveržanis

**Sveržaniu** vadinamos Baltarusijos gyvenvietės:

* Sveržanis, kaimas Gomelio srities Rahačovo rajone;
* Minsko srities Stolpcų rajone:
** Naujasis Sveržanis, kaimas,
** Senasis Sveržanis, agromiestelis.
Senasis Sveržanis

**Senasis Sveržanis** (, ) – agromiestelis vidurio vakarų Baltarusijoje, 5 km į pietvakarius nuo Stolpcų. Apylinkės centras.

## Istorija

XIX a. buvo gyvenvietė Minsko apskrities Sveržanio valsčiuje.

## Šaltiniai
Zasulės valsčius

**Zasulės valsčius** (, ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje vidurio vakarų Baltarusijos teritorijoje. Centras – Zasulė.

## Istorija

Valsčius įkurtas XIX a. Minsko gubernijoje. Po I pasaulinio karo atiteko Lenkijai. 1927 m. balandžio 1 d. panaikintas, jo teritorija perduota Stolpcų valsčiui.

|-
| 1877 m. || || 2729 || 423 kiemai  || 4 seniūnijos || 16
|}

## Šaltiniai

* Valsčiaus gyvenvietės (Radzima.net)
Kaidanavos valsčius

**Kaidanavos valsčius** (, ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje vidurio Baltarusijos teritorijoje. Centras – Kaidanava.

## Istorija

Valsčius įkurtas XIX a. Minsko gubernijoje. XIX a. 8-ajame dešimtmetyje prijunti Navasiolkų valsčius ir Rudzicos valsčius (arba jų dalys). Po I pasaulinio karo atiteko Lenkijai. 1924 m. prijungtas prie Kaidanavos rajono (Baltarusijos TSR).

|-
| 1877 m. || || 7589 || 926 kiemai  || 6 seniūnijos || 90
|}

## Šaltiniai

* Valsčiaus gyvenvietės (Radzima.net)
Samachvalavičų valsčius

**Samachvalavičų valsčius** (, ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje vidurio Baltarusijos teritorijoje. Centras – Samachvalavičai.

## Istorija

Valsčius įkurtas XIX a. Minsko gubernijoje. 8-ajame dešimtmetyje prijungtas Krupicos valsčius (arba jo dalis). Po I pasaulinio karo atiteko Lenkijai.

|-
| 1877 m. || || 7592 || 774 kiemai  || 8 seniūnijos || 57
|}

## Šaltiniai

* Valsčiaus gyvenvietės (Radzima.net)
Rubiaževičų valsčius

**Rubiaževičų valsčius** (, ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje vakarų Baltarusijos teritorijoje. Centras – Rubiaževičai.

## Istorija

Valsčius įkurtas XIX a. Minsko gubernijoje. XIX a. 7-ajame dešimtmečiuose buvo panaikintas, apie 1880 m. vėl atkurtas. Tuo laikmečiu prie Rubiaževičų valsčiaus prijungti Didžiakaimio valsčius, Rudzicos valsčius, Slabodkos valsčius ir Volmos valsčius (arba jų dalys). Po I pasaulinio karo atiteko Lenkijai. Apie 1921 m. dalis Rubiaževičų valsčiaus perduota naujam Volmos valsčiui.

## Šaltiniai
Sveržanio valsčius (Minskas)

**Sveržanio valsčius** (, ; kurį laiką ***Senojo Sveržanio valsčius***, ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje vakarų Baltarusijos teritorijoje. Centras – Naujasis Sveržanis, kurį laiką – Senasis Sveržanis.

## Istorija

Valsčius įkurtas XIX a. Minsko gubernijoje Senojo Sveržanio vardu, 8-ajame dešimtmetyje pervadintas Sveržanio valsčiumi. Po I pasaulinio karo atiteko Lenkijai. 1930 m. balandžio 15 d. prijungta dalis Stolpcų valsčiaus ir Myriaus valsčiaus.

|-
| 1877 m. || || 4103 || 455 kiemai  || 7 seniūnijos || 17
|}

## Šaltiniai

* Valsčiaus gyvenvietės (Radzima.net)
Sniego traukinys

**Sniego traukinys** () – 2013 m. Pietų Korėjos mokslinės fantastikos veiksmo filmas, kurį režisavo Bong Joon-ho. Filme vaidina Chris Evans, Song Kang-ho, Tilda Swinton, Jamie Bell, Octavia Spencer, Go Ah-sung, John Hurt ir Ed Harris. 

Filmo veiksmas vyksta traukinyje, važiuojančiame aplink Žemės rutulį ir gabenančiame paskutinius žmonijos likučius po to, kai nepavykęs klimato inžinerijos bandymas sustabdyti visuotinį atšilimą sukūrė naują Sniego gniūžtės Žemę. Kertisas Everetas (akt. Chris Evans), žemesnės klasės keleivių, važiuojančių uodegoje, lyderis, maištauja prieš traukinio priekyje sėdintį elitą.

Filmo premjera įvyko 2013 m. liepos 29 d. „Times Square“ prekybos centre Seule, Pietų Korėjoje. Pietų Korėjos kino teatruose pasirodė 2013 m. rugpjūčio 1 d. Kritikai gyrė filmo viziją, režisūrą ir vaidybą, ypač Evans ir Swinton. Jungtinėse Amerikos Valstijose filmas iš pradžių buvo planuojamas rodyti tik ribotame skaičiuje kino teatrų, tačiau kritikų reakcija paskatino „The Weinstein Company“ išplėsti filmo rodymą į daugiau kino teatrų ir skaitmenines transliacijos paslaugas. Filmo biudžetas siekė 40 milijonų JAV dolerių, todėl jis tebėra vienas brangiausių visų laikų Pietų Korėjos filmų.

## Vaidmenys

: *Aktorius – veikėjas*

* Chris Evans – *Curtis Everett*
* Song Kang-ho – *Namgoong Minsoo*
* Ed Harris – *Wilford*
* John Hurt – *Gilliam*
* Tilda Swinton – *Mason*
* Jamie Bell – *Edgar*
* Octavia Spencer – *Tanya*
* Ewen Bremner – *Andrew*
* Go Ah-sung – *Yona Minsoo*
* Alison Pill – mokytoja
* Vlad Ivanov – *Franco*
* Luke Pasqualino – *Grey*

## Nuorodos

* **. IMDB
* *[https://www.rottentomatoes.com/m/snowpiercer Snowpiercer]*. Rotten Tomatoes
* *[https://www.boxofficemojo.com/title/tt1706620/ Snowpiercer]*. Box Office Mojo

## Išnašos
Rudzicos valsčius

**Rudzicos valsčius** () – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje vidurio vakarų Baltarusijos teritorijoje. Centras – Senoji Rudzica.

## Istorija

Valsčius įkurtas XIX a. Minsko gubernijoje. Panaikintas 8-ajame dešimtmetyje, valsčiaus teritorija prijungta prie Kaidanavos valsčiaus ir Rubiaževičų valsčiaus.

## Šaltiniai

* Valsčiaus gyvenvietės (Radzima.net)
Krupicos valsčius

**Krupicos valsčius** () – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje vidurio Baltarusijos teritorijoje. Centras – Krupica.

## Istorija

Valsčius įkurtas XIX a. Minsko gubernijoje. Panaikintas 8-ajame dešimtmetyje, valsčiaus teritorija (ar jo dalis) prijungta prie Samachvalavičų valsčiaus.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Valsčiaus gyvenvietės (Radzima.net)
Horkų valsčius (Horkos)

**Horkų valsčius** () – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje rytų Baltarusijos teritorijoje. Centras – Horkos.

## Istorija

Valsčius įkurtas XIX a. Mogiliavo gubernijoje.

|-
| 1877 m. || || 4220 || 643 kiemai  || 11 seniūnijų || 23
|}

## Šaltiniai
Kirava

**Kirava** (; arba ***Kirovas***, ) – taip vadinamos gyvenvietės:

## Baltarusija
* Kirava, agromiestelis Gomelio srities Žlobino rajone;
* Kirava, kaimas Minsko srities Slucko rajone.

## Uzbekija
* Bešarykas, miestas Ferganos srityje, iki 1983 m. vadintas Kirovu.
Didžiakaimio valsčius (Minskas)

**Didžiakaimio valsčius** () – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje vidurio vakarų Baltarusijos teritorijoje. Centras – Didžiakaimis.

## Istorija

Valsčius įkurtas XIX a. Minsko gubernijoje. 8-ajame dešimtmetyje prijungtas prie Rubiaževičų valsčiaus. Po I pasaulinio karo atkurtas, bet  1924 m. prijungtas prie Kaidanavos rajono (Baltarusijos TSR).

|-
| 1877 m. || || 6188 || 771 kiemas  || 6 seniūnijos || 83
|}

## Šaltiniai

* Valsčiaus gyvenvietės (Radzima.net)
Kirava (Sluckas)

**Kirava** (, ) – kaimas pietų Baltarusijoje, 7 km į pietus nuo Slucko. Apylinkės centras.

## Istorija

Iki 1935 m. vadinosi ***Caraucai*** (). XIX a. buvo Slucko apskrities Caraucų valsčiaus centras.

## Šaltiniai
Bystryca

**Bystryca** vadinami geografiniai objektai Baltarusijoje:

* Bistryčia, kaimas Gardino srities Astravo rajone;
* Bystryca, agromiestelis Minsko srities Kapyliaus rajone.
* Bystryca, upė Vitebsko srities Polocko rajone.
Bystryca (Kapylius)

**Bystryca** (, ) – kaimas pietų Baltarusijoje, 10 km į pietryčius nuo Cimkavičų.

## Istorija

XIX a. buvo kaimas, Slucko apskrities Bystrycos valsčiaus centras.

## Šaltiniai
Čaplicai

**Čaplicai** (, ) – kaimas pietų Baltarusijoje, 20 km į pietvakarius nuo Slucko.

## Istorija

XIX a. buvo kaimas ir palivarkas, Slucko apskrities Čaplicų valsčiaus centras.

## Šaltiniai
Hrycevičai

**Hrycevičai** (, ) – agromiestelis pietų Baltarusijoje, 12 km į pietryčius nuo Klecko. Apylinkės centras.

## Istorija

XIX a. buvo kaimas ir dvaras, Slucko apskrities Hrycevičų valsčiaus centras.

## Šaltiniai
Melkavičai

**Melkavičai** (, ) – kaimas pietų Baltarusijoje, 9 km į šiaurę nuo Douhajės.

## Istorija

XIX a. buvo kaimas ir dvaras Slucko apskrities Starobino valsčiuje. Po I pasaulinio karo trumpai buvo Melkavičų valsčiaus centras.

## Šaltiniai
Paceikiai

**Paceikiai** (, ) – agromiestelis pietų Baltarusijoje, 10 km į šiaurės vakarus nuo Kapyliaus. Apylinkės centras.

## Istorija

XIX a. buvo du kaimai ir du palivarkai Slucko apskrityje, čia buvo Paceikių valsčiaus centras.

## Šaltiniai
Zaastraveča

**Zaastravečà**  (, ) – agromiestelis pietvakarių Baltarusijoje, 30 km į pietryčius nuo Klecko. Apylinkės centras.

## Istorija

XIX a. buvo kaimas ir du palivarkai, Slucko apskrities Zaastravečos valsčiaus centras.

## Šaltiniai
Dunaičycai

**Dunaičycai** (, ) – kaimas pietų Baltarusijoje, 7 km į pietvakarius nuo Klecko.

## Istorija

XIX a. buvo dvaras Slucko apskrityje.

## Šaltiniai
Lučnikai

**Lučnikai** (, ) – agromiestelis pietų Baltarusijoje, 2 km į šiaurės vakarus nuo Slucko.

## Istorija

XIX a. buvo kaimas Slucko apskrities Slucko valsčiuje.

## Šaltiniai
Semežava

**Sèmežava**  (, ) – agromiestelis pietų Baltarusijoje, 32 km į pietus nuo Kapyliaus. Apylinkės centras.

## Istorija

XIX a. buvo miestelis Slucko apskrities Kijavičų valsčiuje.

## Šaltiniai
Didieji Kruhovičai

**Didieji Kruhovičai** (, ) – kaimas pietų Baltarusijoje, 15 km į rytus nuo Hancavičų.

## Istorija

XIX a. buvo kaimas ir dvaras Slucko apskrities Kruhovičų valsčiuje.

## Šaltiniai
Kijavičai

**Kijavičai** (, ) – kaimas pietų Baltarusijoje, 25 km į pietvakarius nuo Kapyliaus.

## Istorija

XIX a. buvo kaimas ir dvaras, Slucko apskrities Kijavičų valsčiaus centras.

## Šaltiniai
Kartusis rūgtis

**Kartusis rūgtis** (*Polygonum hydropiper*, sin. *Persicaria hydropiper*) – rūgtinių šeimos vienmečių augalų rūšis.

Paplitusi beveik visoje Eurazijoje, Australijoje, šiaurės vakarų Afrikoje, įvisusi Šiaurės Amerikoje, Pietų Afrikoje, Čilėje.

Augalas 0,2–0,6 m aukščio. Apyžiedžio lapeliai su taškinėmis liaukutėmis. Lapų makštys plikos, viršūnėse apaugusios trumpomis blakstienėlėmis. Lapai lancetiški arba pailgai lancetiški, aštraus kartaus skonio. Vaisiai gūbriuoti.

Žydi liepos–rugsėjo mėnesiais. Auga drėgnuose miškuose, ant miško keliukų, pakrantėse, drėgnuose laukuose. Lietuvoje gana dažnas.

Japonijoje karčiojo rūgties kultivarų lapai ir ūgliai naudojami maistui (salotoms, sušių, tempurų, sašimių pagardinimui).


Polygonum hydropiper (1832).jpg|Požymiai 
辣蓼(水蓼) Polygonum hydropiper -深圳仙湖植物園 Fairy Lake Botanical Garden, China- (9240252266).jpg|Žiedai
Persicaria hydropiper 15-p.bot-polygo.hydro-12.jpg|Lapamakštės
20150818Persicaria hydropiper1.jpg|Augavietė


## Šaltiniai
Smailialapis rūgtis

**Smailialapis rūgtis** (*Polygonum mite*, sin. *Persicaria mitis*) – rūgtinių šeimos vienmečių augalų rūšis.

Paplitusi beveik visoje Europoje (išskyrus šiaurę), Kaukaze, Irane, Afganistane, Pakistane, vakarų Himalajuose.

Augalas 0,1–0,5 m aukščio. Apyžiedžio lapeliai be liaukučių arba jų labai mažai. Lapų makštys plaukuotos, viršuje su ilgomis blakstienėlėmis. Lapai nekartūs, pailgai lancetiški, plačiausi apie vidurį, daugiau kaip 1 cm pločio, abu galai nusmailėję, šoninės gyslos ryškios. Žiedynas retas, viršūnė nusvirusi, kuokeliai paprastai 6. Vaisiai beveik tribriauniai, 2,5–4 mm ilgio.

Žydi liepos–spalio mėnesiais. Auga šlapiuose arba drėgnuose miškuose, ant miško keliukų, grioviuose, krantuose. Lietuvoje dažnas.


Persicaria mitis illustration (03).jpg|Požymiai 
Persicaria mitis inflorescence (08).jpg|Žiedai
Persicaria mitis leaf (01a).jpg|Lapamakštės
Milder Knöterich Kohlbruck.JPG|Augavietė


## Šaltiniai
Mažasis rūgtis

**Mažasis rūgtis** (*Polygonum minus*, sin. *Persicaria minor*) – rūgtinių šeimos vienmečių augalų rūšis.

Paplitusi beveik visoje Europoje, vakarų ir pietų Sibire, Kaukaze, Turkijoje, Vidurinėje ir Pietryčių Azijoje, Naujojoje Gvinėjoje, įvisęs Šiaurės Amerikoje, Pietų Amerikos pietuose.

Augalas 0,1–0,4 m aukščio. Apyžiedžio lapeliai be liaukučių arba jų labai mažai. Lapų makštys plaukuotos, viršuje su ilgomis blakstienėlėmis. Lapai nekartūs, linijiškai lancetiški, žemutinėje stiebo dalyje linijiški, iki 8 mm pločio, lapo pamatas apskritas, viršūnė nusmailėjusi, šoninės gyslos neryškios. Žiedynas status, kuokeliai paprastai 5. Vaisiai plokšti, 1,5–2 mm ilgio.

Žydi liepos–spalio mėnesiais. Auga šlapiuose miškuose, ant miško keliukų, grioviuose, krantuose. Lietuvoje apyretis.


Polygonum minus — Flora Batava — Volume v6.jpg|Požymiai 
Persicaria minor 2019-09-15 05.jpg|Žiedai
Persicaria minor sl17.jpg|Lapamakštės
Persicaria minor 1.jpg|Augavietė


## Šaltiniai
Magdalena Eriksson

**Magdalena Erikson** (*Magdalena Lilly Eriksson*, g. 1993 m. rugsėjo 8 d., Stokholmas, Švedija) – Švedijos futbolininkė, gynėja.

## Karjera
Futbolą žaisti pradėjo Švedijoje. Pirmuoju profesionaliu klubu tapo Hammarby. 

Vėliau tęsė karjerą Djurgårdens IF, Linköpings FC (Švedija).

O 2017 m. persikėlė į Chelsea FC (Anglija).

Nuo 2023 m. birželio 1 d. priklausė Bayern München (Vokietija). Pranešta, kad futbolininkė kartu su savo partnere Pernille Harder atstovaus Vokietijos klubui. Pasirašyta trejų metų trukmės sutartis.

## Rinktinės
Nuo 2014 m. kviečiama į nacionalinę rinktinę. 

## Pasiekimai
; su Linköpings FC
* Damallsvenskan: 2016 m.
* Svenska Cupen: 2013–2014, 2014–2015;
* Svenska Supercupen: 2015, 2016 m. finalininkė

; su Chelsea
* FA Women's Super League: 2017–2018, 2019–2020, 2020–2021, 2021–2022
* Women's FA Cup: 2017–2018, 2020–2021, 2021–2022
* FA Women's League Cup: 2019–2020, 2020–2021
* FA Community Shield: 2020

## Šaltiniai

## Nuorodos
* [ Oficiali svetainė]
* SOCCERWAY (Apie žaidėją)
* FLASHSCORE (Apie žaidėją)
* SOFASCORE (Apie žaidėją)
* soccerdonna (Apie žaidėją)
* worldfootball.net (Apie žaidėją)
* Globalsportsarchive (Apie žaidėją)
Fridolina Rolfö

**Fridolina Rolfio** (*Fridolina Rolfö*, g. 1993 m. lapkričio 24 d., Kungsbakoje, Švedijoje) – Švedijos futbolininkė, puolėja.

## Karjera
Futbolą žaisti pradėjo Švedijoje. Pirmuoju profesionaliu klubu tapo Tölö IF. 

Vėliau tęsė karjerą Jitex BK, bei Linköpings FC (Švedija).

O 2017 m. persikėlė į FC Bayern München (Vokietija). 

2019 m. gegužės mėn. perėjo į VfL Wolfsburg (Vokietija). Pasirašyta dviejų metų trukmės sutartis. 

2021 m. liepos 7 d. pasirašė dviejų metų trukmės sutartį su Barcelona (Ispanija). 2021 m. rugsėjo 4 d. oficialiai debiutavo Barcelona gretose, kai rungtynių pabaigoje pakeitė Mariona Caldentey pergalingose rungtynėse (5–0) prieš Granadilla Tenerife. Po savaitės pelnė pirmąjį savo įvartį pergalingose rungtynėse (5-0) prieš Real Betis.

2025 m. rugpjūčio 15 d. persikėlė į Manchester United (Anglija), rungtyniavusį Women's Super League. Sudaryta dviejų metų sutartis. 2025 m. rugsėjo 14 d. debiutavo pergalingose (5–1) rungtynėse prieš London City Lionesses.

## Rinktinės
Nuo 2015 m. kviečiama į nacionalinę rinktinę. 

## Pasiekimai
; su Linköpings FC
* Damallsvenskan: 2016 m.
* Svenska Cupen: 2013–2014, 2014–2015 m.

; su VfL Wolfsburg
* Frauen-Bundesliga: 2019–2020 m.
* DFB-Pokal Frauen: 2019–2020, 2020–2021 m.
* UEFA Women's Champions League: 2019–20 m. finalininkė

; su Barcelona
* Primera División: 2021–2022 m.
* Supercopa de España: 2021–2022 m.
* Copa de la Reina: 2021–2022 m.
* UEFA Women's Champions League: 2021–2022 m. finalininkė

## Šaltiniai

## Nuorodos
* [ Oficiali svetainė]
* SOCCERWAY (Apie žaidėją)
* FLASHSCORE (Apie žaidėją)
* soccerpunter (Apie žaidėją)
* soccerdonna (Apie žaidėją)
* worldfootball.net (Apie žaidėją)
* Globalsportsarchive (Apie žaidėją)
Totorinis grikis

**Totorinis grikis** (*Fagopyrum tataricum*) – rūgtinių šeimos vienmečių augalų rūšis.

Kilęs iš Kinijos. Dabar auga savaime arba auginamas beveik visoje Eurazijoje, Šiaurės Amerikoje.

Augalas 0,2–0,6 m aukščio. Stiebas paprastai žalias, žiedai žalsvi. Vaisiai bukai tribriauniai, briaunos įlankstytai dantytos.

Žydi birželio–rugpjūčio mėnesiais. Lietuvoje retas, pasitaiko kaip piktžolė laukuose, dykvietėse.

Totorinis grikis turi daugiau rutino nei sėjamasis, todėl sėklos kartesnės. Vietomis Himalajų priekalnėse valgomas.


Fagopyrum tataricum.jpg|Totorinio grikio kruopos
Polygonum tataricum — Flora Batava — Volume v8.jpg|Požymiai
Fagopyrum tataricum kz02.jpg|Ūgliai
Fagopyrum esculentum oesling luxembourg 20070719.jpg|Žiedynai


## Šaltiniai
Trumpamakštis rūgtis

**Trumpamakštis rūgtis** (*Polygonum lapathifolium*, sin. *Persicaria lapathifolia*) – rūgtinių šeimos vienmečių augalų rūšis.

Paplitusi beveik visoje Eurazijoje, Šiaurės Amerikoje, Naujojoje Gvinėjoje, Šiaurės Afrikoje, užsiveisusi pietryčių Afrikoje, Pietų Amerikos pietuose.

Augalas 0,2–0,7 m aukščio. Žiedkočiai, apyžiedžio lapeliai ir lapų apatinė pusė su geltonomis taškinėmis liaukutėmis. Lapų makščių viršūnė plika arba apaugusi labai trumpomis blakstienėlėmis, makštys prie stiebo neprigludusios. Vaisiaus abu šonai įgaubti. Stiebas status, kylantis, viršutinė dalis kiek šakota.

Žydi liepos–spalio mėnesiais. Auga laukuose, daržuose, pagrioviuose, pakrantėse. Lietuvoje gana dažnas.


356 Polygonum tomentosum, Polygonum hydropiper.jpg|Požymiai (B paveikslėlis)
Persicaria.lapathifolia.6994.jpg|Žiedynai
20140705Persicaria lapathifolia3.jpg|Lapamakštės
Persicaria lapathifolia - 2015.08.22 - andrey zharkikh.jpg|Augavietė (JAV)


## Šaltiniai
Dirvinė nariuotė

**Dirvinė nariuotė** (*Polycnemum arvense*) – burnotinių šeimos vienmečių augalų rūšis.

Paplitęs Europoje (išskyrus šiaurę), Kaukaze, Turkijoje, Vidurinėje Azijoje, Rytų Turkestane.

Augalas labai žemas, 3–10 (retai 20) cm aukščio. Apatiniai lapai 3–8 (10) mm ilgio, pražanginiai, yliški, standūs, baigiasi minkštu arba kietu, paprastai plokščiu dygliuku. Stiebas nuo pat pamato gausiai šakotas. Šakos gulsčios arba kylančios. Žiedai 1–1,5 mm ilgio, dvilyčiai, po vieną lapų pavidalo pažiedžių pažastyse. Sėklos skridiniškos, juodos.

Žydi rugpjūčio–spalio mėnesiais. Lietuvoje labai retas, pasitaiko smėlynuose, dirvonuose, dykvietėse. Kaip išnykusi 2008 m. įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.

## Šaltiniai
Rusijos Respublika

**Rusijos Respublika** (rus. *Российская Республика = Rossijskaja Respublika*) arba **Rusijos Demokratinė Federalinė Respublika** (rus. *Российская Демократическая Федеративная Республика = Rossijskaja Demokratičeskaja Federativnaja Respublika*) – 1918 m. Konstitucijos pagrindu įkurta trumpai gyvavusi valstybė, kuri *[[de jure]]* kontroliavo savo pirmtakės Rusijos imperijos teritorijas. 1917 m. buvo pasirašytas dekretas, kurį patvirtino tuometinis ministras pirmininkas Aleksandras Kerenskis bei teisingumo ministras Aleksandras Zarudnas.

Bolševikams perėmus valdžią, Rusijos Respublikos Vyriausybė buvo panaikinta 1917 m. lapkričio 7 d. Nepaisant to, tą patį mėnesį buvo surengtas dalinai demokratiškas Visos Rusijos Steigiamasis susirinkimas. 1918 m. sausio 18 d. susirinkimas išleido dekretą, kurio nutarimu Rusija buvo paskelbta demokratinė federalinė respublika, tačiau sekančią dieną bolševikai šį sprendimą anuliavo. 1918 m. sausio 25 d., bolševikams paskelbus apie Rusijos TFSR įkūrimą, Rusijos Respublika žlugo.

## Istorija
Po Vasario revoliucijos Rusijos imperatorius Nikolajus II atsisakė sosto ir buvo suformuota Laikinoji Vyriausybė, kuriai vadovavo kunigaikštis Georgijus Lvovas. Monarchijos statusas liko neišspręstas.

Oficialiai tuometinė Respublikos Vyriausybė buvo laikina, nors *[[de facto]]* dėl valdžios šalyje pastaroji konkuravo tiek su sovietų (daugiausia Petrograde), tiek įvairių etninių separatistų politinėmis grupuotėmis. Sovietai buvo politinės proletariato organizacijos, stipriausios pramoniniuose regionuose, kuriuose dominavo kairiosios partijos. Jų politinė įtaka buvo pagrįsta sukarintomis pajėgomis, kurių dėka pastarieji kartais sugebėdavo sėkmingai konkuruoti su neefektyvia Laikinąja vyriausybe.

Per pirmąsias savaites būdamas ministru pirmininku Lvovas vadovavo keletui trumpalaikių reformų, kuriomis buvo siekiama radikaliai liberalizuoti Rusiją: buvo įvesta visuotinė suaugusiųjų rinkimų teisė, suteiktos spaudos ir žodžio laisvės, panaikinta mirties bausmė, panaikinti visi teisiniai religijos, klasės ir rasės apribojimai. Neturėdamas stiprios politinės paramos, 1917 m. liepą jis atsistatydino ir ministro pirmininko pareigas perleido  karo ministrui Aleksandrui Kerenskiui. Vis dėlto nepaisant sėkmingo valdžios perdavimo Vyriausybės situacija išliko įtempta: Kerenskiui pabandžius pašalinti generolą Lavrą Kornilovą iš užimamų pareigų, šis siekė įvykdyti karinį perversmą, bet nesėkmingai.

Žlugus Kornilovo maištui, rugsėjo 1 d. Kerenskis paskelbė Rusiją respublika ir įsteigė Laikinąją Tarybą, kuri vykdė laikinojo parlamento funkcijas ruošiantis Steigiamojo susirinkimo rinkimams. Tačiau 1917 m. lapkričio 7 d. bolševikai valdžią parėmė ir Laikinąją Vyriausybė bei ir Laikinoji Taryba buvo paleistos.

Rusijos Respublika *de jure* gyvavo iki Rusijos TFSR paskelbimo 1918 m. lapkričio 25 d. Reaguodamos į šį žingsnį, bolševikams prieštaraujančios politinės jėgos 1918 m. rugsėjo mėn. paskelbė apie Rusijos Valstybę (rus. *Россійское Государство*), kurios valdymą patikėjo Direktorijai.

## Pastabos

## Išnašos
Nakija

**Nakija**, **Zakutu** (*Naqīʾa*, *Zakūtu*; ~728–668 m. pr. m. e.) – asirų karalienė motina, antroji Sinaheribo žmona, Asarhadono motina, Ašurbanipalo močiutė. Teigiama, kad Nakija yra geriausiai paliudyta moteris Asirijos imperijos istorijoje, be to, galbūt įtakingiausia moteris Asirijos istorijoje.

Nakijos įtaka išaugo, kai mirus Ašurnadinšumiui pirmuoju eilėje į sostą tapo jos sūnus. Būtent valdant sūnui Asarhadonui Nakija turėjo didžiausią įtaką.

Dviejuose įrašuose minima, kad Nakija sūnui Asarhadonui stačiusi rūmus. Mesopotamijos regione tokia veikla karalienei buvo neįprasta. Išlikę aukštų pareigūnų laiškai, adresuoti Nakijai, viename laiške, panašu, prašoma, kad į pietinę imperijos dalį karalienė atsiųstų pastiprinimą.

Iš kitų tekstų išsiskiria vadinamoji „Zakutu sutartis“, anot kurios, Zakutu Ašurbanipalo brolius, visus dvariškius ir visą šalį susaisto nepalaužiama ištikimybe naujajam valdovui Ašurbanipalui. Tai vienintelis atvejis, kai asirų sutartyje šis vaidmuo tenka ne karaliui.

## Išnašos
Tučių geomorfologinis draustinis

**Tučių geomorfologinis draustinis** – vienas iš draustinių, įsteigtų Panemunių regioninio parko konservacinėje zonoje, siekiant išsaugoti būdingą stambiai griovuoto Nemuno slėnio šlaito kompleksą. Driekiasi Nemuno kairiajame krante, Šakių rajone, Kriūkų seniūnijoje. Geomorfologinis draustinis įsteigtas 1995 m. Dabartinės ribos nustatytos 2009 m., užima 183,9 ha. 

Draustinis apima griovų išraižytą panemunės šlaitą aukščiau Kriūkų–Ilguvos vieškelio, kuriuo praeina šiaurinė draustinio riba. Rytinėje jo dalyje, nuo Kriūkų pusės, įsikūręs Paežerėlių bažnytkaimis, toliau stūkso pavienės  Juškių, Tūčių sodybos. Vakarinę dalį (Ilguvos pusėje) riboja Tūčių ir Kulnių paribiu nuo šlaito atitekantis Anotupis. Draustinio ribose giliomis miškingo šlaito griovomis link Nemuno nuteka upokšniai, formuojantys raiškų reljefą: Pelutupis, Remtus, Kritupis. Vidurinėje dalyje, ties Pelutupiu, stūkso Žuklijų piliakalnis.

## Šaltiniai
Sergej Maslobojev

**Sergejus Maslobojevas** (g. 1987 m. gegužės 22 d.) – Lietuvos boksininkas, kikboksininkas ir mišrių kovos menų kovotojas. S. Maslobojevas laikomas vienu geriausių pasaulio kikboksininkų.

## Karjera
2011 m. KOK turnyro finale S. Maslobojevas nokautu įveikė kaunietį Mindaugą Sakalauską ir perėmė iš jo čempiono diržą.

2019 m. S. Maslobojevas pasirašė sutartį su Glory mišrių kovos menų organizacija.

## Pasiekimai
* 2007 m. WKA *Heavyweight* čempionas
* 2008 m. Baltijos šalių Muay Thai *Light Heavyweight* čempionas
* 2011 m. KOK *Heavyweight* Europos čempionas
* 2017 m. WAKO *Light Heavyweight* pasaulio čempionas
* 2022 m. Glory *Light Heavyweight* čempionas

## Profesionalus rekordas

### Kikbokso rekordas

### Mišrių kovos menų rekordas

### Bokso rekordas

## Nuorodos
* S. Maslobojevo bokso profilis
* S. Maslobojevo mišrių kovos menų profilis

## Išnašos
Haviaznos valsčius

**Haviaznos valsčius** (, ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje vidurio vakarų Baltarusijos teritorijoje. Centras – Haviazna.

## Istorija

Valsčius įkurtas XIX a. Minsko gubernijoje, po 1875 m. panaikintas, vėliau XX a. pradžioje atkurtas. Po I pasaulinio karo atiteko Lenkijai. 1927 m. spalio 1 d. prijungta dalis Lesūnų valsčiaus.

## Šaltiniai

* Valsčiaus gyvenvietės (Radzima.net)
Lesūnai

**Lesūnais** vadinamos Baltarusijos gyvenvietės:

* Minsko srityje:
** Barysavo rajone,
** Nesvyžiaus rajone,
** Slucko rajone;
* Vitebsko srityje:
** Pastovių rajone.
Lesūnai (Nesvyžius)

**Lesūnai** (, ) – kaimas pietvakarių Baltarusijoje, 13 km į rytus nuo Nesvyžiaus.

## Istorija

XIX a. buvo kaimas ir palivarkas Slucko apskrityje. 1922–1927 m. buvo Lesūnų valsčius.

## Šaltiniai
Lesūnų valsčius

**Lesūnų valsčius** () – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje pietvakarių Baltarusijos teritorijoje. Centras – Lesūnai.

## Istorija

Įkurtas 1922 m. kovo 4 d. iš dalies Cialiadavičų valsčiaus ir dalies Paceikių valsčiaus. 1927 m. spalio 1 d. panaikintas, jo teritorija perduota Haviaznos valsčiui ir Lanės valsčiui.

## Šaltiniai
Hresko valsčius

**Hresko valsčius** (, ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje pietų Baltarusijos teritorijoje. Centras – Hreskas.

## Istorija

Valsčius įkurtas XIX a. Minsko gubernijoje. Po I pasaulinio karo atiteko Lenkijai.

|-
| 1877 m. || || 6256 || 633 kiemai  || 9 seniūnijos || 33
|}

## Šaltiniai

* Valsčiaus gyvenvietės (Radzima.net)
2023 m. pasaulio greitojo čiuožimo čempionatas

**2023 m. pasaulio greitojo čiuožimo čempionatas** – Tarptautinė čiuožimo sąjungos organizuojamas geriausių pasaulio greitojo čiuožimo atletų čempionatas, kuris vyko kovo 2 d. – kovo 5 d. Nyderlanduose. Nyderlandų rinktinė pelnė daugiausiai medalių.

Reaguojant į 2022 m. Rusijos invazija į Ukrainą, čempionate neleista startuoti atletams iš Rusijos ir Baltarusijos.

Tai buvo penktasis pasaulio atskirų rungčių čempionatas, kuris vyko Herenveno mieste. Jungtinė Karalystė pelnė istorini pirmąjį pasaulio čempionatų atskirų rungčių medalį.

## Medalių lentelė

## Medalininkai
### Vyrai

### Moterys

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Stolino apskritis

**Stolino apskritis** () – Lenkijos administracinis-teritorinis vienetas, egzistavęs 1923–1939 m. dabartinės pietvakarių Baltarusijos teritorijoje. Centras – Stolinas.

## Istorija

Apskritis įkurta 1923 m. sausio 1 d. iš dalies Lunineco apskrities (5 valsčiai), dalies Pinsko apskrities (1 valsčius) ir dalies Sarnų apskrities (1 valsčius).

## Suskirstymas

Apskričiai įvairiu metu priklausė 8 valsčiai:

## Šaltiniai
Lunineco apskritis

**Lunineco apskritis** () – Lenkijos administracinis-teritorinis vienetas, egzistavęs 1920–1939 m. dabartinės pietvakarių Baltarusijos teritorijoje.

## Istorija

Apskritis įkurta 1920 m. lapkričio 7 d. iš dalies Mozyriaus apskrities (5 valsčiai), Pinsko apskrities (8 valsčiai) ir Slucko apskrities (2 valsčiai). 1923 m. sausio 1 d. naujai Stolino apskričiai perduoti 5 valsčiai.

## Suskirstymas

Įvairiu metu apskričiai priklausė 18 valsčių.

## Šaltiniai
Viktorija Poltorak

**Viktorija Poltorak** (, g. 1980 m. lapkričio 18 d.) – Rusijos aktorė.

## Biografija
Gimė Amūro srityje, Rusijos Tolimuosiuose Rytuose. Aktorės giminėje esama įvairių tautybių atstovų: čigonų, moldavų ir ukrainiečių.

2004 m. persikėlė į Maskvą, kur pradėjo mokytis GITIS (Jurijaus Kalmykovo kurse). 

2006 m. debiutavo kine atlikusi keletą nedidelių vaidmenų televizijos serialuose. Pirmasis rimtas darbas buvo filme „Jauni ir pikti“, kuriame ji atliko vieną pagrindinių vaidmenų – specialiųjų pajėgų „Omega“ kovotoją Veroniką Grekovą. 2007 m. pasirodė komedijinis serialas „Trisdešimt metų“, kuriame V. Poltorak įkūnijo lengvabūdę gražuolę Dašą. Vėliau filmavosi seriale „Tik grįžk!“ ir atliko striptizo šokėjos Katios Zabelinos vaidmenį komedijoje „Aukštakulniai“ (). Vėliau pasirodė ir šio serialo tęsiniai.

2017 m. aktorė įkūnijo garsią meksikiečių menininkę Frida Kalo biografiniame seriale „Trockis“. 

Aktorė 2019 m. atliko pagrindinį Rados vaidmenį seriale „Čigonė“, kuris dar labiau ją išgarsino. 2021 m. pasirodė Andrejaus Gračiovo komedija „Ideali žmona“, kurioje aktorė gavo pagrindinį moters vaidmenį. Tais pačias (2021) metais filmavosi mistiniame trileryje „Maisto blokas“.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* IMDB profilis
* kino-teatr.ru
* kinopoisk.ru
Melkavičų valsčius

**Melkavičų valsčius** () – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje pietų Baltarusijos teritorijoje. Centras – Melkavičai.

## Istorija

Įkurtas po I pasaulinio karo iš dalies Starobino valsčiaus Minsko apygardoje, bet netrukus panaikintas.

## Šaltiniai