open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Lodzės medicinos universitetas

**Lodzės medicinos universitetas** – valstybinis universitetas Lodzėje, Lenkijoje. Lenkijos aukštųjų mokyklų reitinge jis užima 17 vietą, tuo tarpu pasaulyje – 3009 vietą (pagal pasaulinį *Webometrics Ranking of World Universities* reitingą).

Universitetas buvo įkurtas 2002 m. spalio 1 d. sujungus dvi Lodzės medicinos aukštąsias mokyklas: Lodzės medicinos akademiją (įkurtą 1950 m. sausio 1 d.) ir Karo medicinos akademiją (įkurtą 1958 m. liepos 1 d). Aukštoji mokykla sėkmingai tęsia abiejų akademijų tradicijas. Pirmuoju jos rektoriumi tapo prof. med. moks. hab. dr. Andrzej Lewiński.

Visose studijų programose yra galimybė studijuoti civilinėse arba karinėse studijose.

## Fakultetai
* Farmacijos fakultetas
* Biomedicinos mokslų ir podiplominių studijų fakultetas
* Medicinos fakultetas bei stomatologijos skyrius
* Sveikatos mokslų fakultetas bei slaugos ir akušerijos skyrius
* Karinės medicinos fakultetas bei fizioterapijos skyrius


Vaizdas:Collegium Anatomicum Lodz.JPG|Collegium Anatomicum 
Vaizdas:Gmach MuzeUM Polskiej Wojskowej Służby Zdrowia w Łodzi, Polska.jpg|Lodzės medicinos universiteto muziejus
Vaizdas:Centralny_Szpital_Kliniczny_Lodz.jpg|Centrinė klinikinė ligoninė Lodzėje
Vaizdas:Szpital im. Wojskowej Akademii Medycznej - szpital kliniczny Uniwersytetu Medycznego w Łodzi.jpg|Karo medicinos akademijos ligoninė


## Šaltiniai
Rasų kolonija

**Rasų Kolonija** – Vilniaus miesto istorinė dalis tarp Rasų, Užupio, Senamiesčio, ribojama Drujos, P. Višinskio, Balstogės ir Rasų gatvėmis bei geležinkelio linijos. Užima ~10 ha. Kultūros vertybių registro kodas .

## Istorija

Rasų kolonijos vietoje XVIII a. buvo parkas ir sodas, XIX a. valda priklausė grafams Čapskiams. 1898 m. Vilniaus žemės banko direktorius Juozapas Montvila žemę kolonijai nusipirko iš Veronikos Ziberg-Plater. Didžioji dalis parko išdalinta sklypais, nutiestos naujos, stačiais kampais susikertančios gatvės – Baltstogės, Vitebsko, Mogiliovo (Mielagėnų), Radomo (Švenčionių) ir Gervėčių. Pigiausiems butams pastatytas dviaukštis korpusas, sudarytas iš aštuoniolikos vienodų blokuotų sekcijų (1898 m., architektas Vladislovas Stipulkovskis, Švenčionių g. 1-35). Kiekvienai sekcijai atitverti du kiemeliai: prie gatvės ir 1,4 a. už namo. Daugiausiai kolonijoje statyta dviejų butų sodybinio pobūdžio namukų pagal V. Stipulkovskio projektą: su dviem atskirais įėjimais, langinėmis užveriamais langais, vientisu dvišlaičiu stogu. Dešimt tokių namų išliko prie giluminių kolonijos gatvelių. Kiekvienas savininkas turėjo 12-15 a. sklypą. Pagal Augusto Kleino projektus penki 2 a. ploto keturių būtų namai pastatyti 1899–1900 m. Pagal 1900 m. A. Kleino projektą pastatyti aštuoni vienaaukščiai kotedžai. Jų savininkai turėjo ne mažesnius kaip 3 a. sklypus. Tris komplekso namus V. Stipulkovskis projektavo individualiai. Kolonija pastatyta per 4 metus – 1898–1902 m. Šalia kolonijos pagal 1903 m. A. Kleino sudarytą projektą iškilo generolo majoro A. Mušnikovo vila (P. Višinskio g. 27).

## Šaltiniai
Jonavos geležinkelio tilto bunkeriai

**Jonavos geležinkelio tilto bunkeriai** – slėptuvės (bunkeriai), įrengti Jonavoje, prie Jonavos geležinkelio tilto per Nerį. Išlikę keturi betoniniai bunkeriai, aktyviosios slėptuvės (Jonavos miesto brėžinio Nr. S58, S59, S60, S61) AB „Lietuvos geležinkeliai“ sklypo ribose, bet jiems nepriklauso ir gali turėti įtakos tolimesniam geležinkelio plėtimuisi – numatytai Rail Baltica vėžei. Apžiūros galimybės yra ribotos, nes slėptuvės yra geležinkelio kelių ir jų įrenginių apsaugos zonos ribose.

2019 m. objektas įrašytas į Kultūros vertybių registrą.

## Istorija
Dvi slėptuvės statytos apie 1914 m., dvi – tarpukariu. Jos buvo skirtos tilto gynybai. Tik prie dviejų tiltų Lietuvoje realizuoti šie tarpukario laikotarpio tiltų gynybos statinių projektai.

## Literatūra
* Jonavos miesto bendrasis planas: Sprendiniai. SĮ "Jauno planas ir Jonavos rajono savivaldybės administracija.

## Šaltiniai
Christos Callow

**Christos Callow** (; g. 1955 m. Atėnuose) – graikų dainininkas.

Mokėsi vokalo Nacionalinėje konservatorijoje Atėnuose ir aktorystės Katselis dramos mokykloje. Nuo 1980 m. vaidina Graikijos televizijos serialuose bei filmuose. 1990 m. su grupe „Wave“ nugalėjo šalies atranką bei buvo išrinkti atstovauti Graikijai 1990 m. „Eurovizijos“ konkurse, vykusiame Zagrebe. Atstovai su daina „Horis Skopo“ () užėmė 19 vietą iš 22 dalyvių (surinko 11 taškų).

Christos yra aktoriaus Simon Callow sūnėnas.

## Nuorodos
* Christos Callow IMDB svetainėje

|-
Juodmena (Jonava)

**Juodmena** – vakarinė Jonavos miesto dalis prie Juodmenos upelio. Veikia UAB „Juodmenos šeimos klinika“. Ribojasi su Rimkų mikrorajonu.


Vaizdas:Juodmena1.JPG
Lakštingalos (Jonava)

**Lakštingalos** – vakarinė Jonavos miesto dalis, gyvenamasis mikrorajonas, esantis prie Varnakos upelio tvenkinių. Mikrorajone telkšo Varnutės tvenkiniai, stovi Jonavos centrinis stadionas, veikia vaikų darželis „Lakštingalėlė“.

## Nuorodos
* Vaikų darželio „Lakštingalėlė“ tinklalapis
Aurimas Vilkaitis

**Aurimas Vilkaitis** (g. 1993 m. vasario 11 d.) – buvęs Lietuvos futbolininkas, žaidęs gynėjo pozicijose. Būdamas 16 metų, 2010 m. sausio mėnesį pasirašė penkerių metų sutartį su Romos „Lazio“ klubu ir iš Kauno Nacionalinės futbolo akademijos persikraustė į Romą.

2015 m. pabaigoje treniravosi su Jonavos “Lietavos” klubu, tačiau traumos pristabdė žaidėją ir jis galiausiai nusprendė baigti profesionalo karjerą.

## Nuorodos
* Aurimas Vilkaitis: “Sutartis su “Lazio”- fantastiškas šansas” (Video) 
* Aurimas Vilkaitis iškovojo Italijos jaunimo futbolo čempionato sidabrą

## Šaltiniai
Mélanie Cohl

**Mélanie Cohl** (tikrasis vardas *Mélanie Picron*; g. 1982 m. sausio 4 d. Turnė) – belgų dainininkė.

Mélanie dainininkės karjerą pradėjo būdama 15-os, kai pirmą kartą laimėjo Belgijos radijo ir televizijos RTBF organizuotą „Pour la Gloire“ konkursą. 1998 m. atlikėja įrašė debiutinį albumą „Mes Îles“.

Tais pačiais metais Mélanie su Philippe Swan sukurta daina „Dis oui“ 1998 m. „Eurovizijos“ dainų konkurse užėmė 6 vietą (surinko 122 taškus). Daugiausiai – 12 balų – skyrė Lenkija.

2005 m. nusifilmavo TV seriale „Ils sont fous ces Wallons!“. Tais pačiais metais atlikėja išleido rinktinių dainų albumą „Le Meilleur De Mélanie Cohl“.

## Nuorodos
* Mélanie Cohl svetainėje *[[Internet Movie Database]]*

|-
Vaida Arbočiūtė

**Vaida Arbočiūtė-Stungienė** (1984 m. spalio 19 d. Jonavoje) – Lietuvos irkluotoja, daugkartinė Lietuvos čempionė ir prizininkė, pasaulio ir Europos čempionatų dalyvė. Pasaulio studentų čempionato 2-ros vietos nugalėtoja. Pasaulio jaunių čempionato 4-tos vietos nugalėtoja. Europos irklavimo čempionate užėmė 5 vietą.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Pasiekimai tarptautinėse varžybose
Marija Juozapa Habsburgaitė

**Marija Juozapa Habsburgaitė** (, , 1699 m. gruodžio 8 d. Viena – 1757 m. lapkričio 17 d.) – Austrijos erchercogienė, po vedybų, Saksonijos kurfiurstė ir Lenkijos karalienė bei Lietuvos didžioji kunigaikštienė.

## Biografija

Vyriausioji Šventosios Romos imperijos imperatoriaus Juozapo I ir Vilhelminos Amalijos dukra.
## Šeima
1719 m. rugpjūčio 20 d. ištekėjo už Augusto III (1696–1763), tapusio Saksonijos kurfiurstu ir Lenkijos karaliumi. Jie susilaukė 14 vaikų, iš kurių išgyveno:
* Frydrichas Kristijonas (1722–1763), tėvo įpėdinis į Saksonijos kurfiursto titulą, valdęs du mėnesius;
* Marija Amalija (1724–1760), ištekėjo už Ispanijos karaliaus Karolio III;
* Marija Ona (1728–1797), 1747 m. ištekėjo už Bavarijos kurfiursto Maksimiliano III;
* Pranciškus Ksaveras (1730–1806), 1765 m. slapta vedė Mariją Kiarą Spinuči;
* Marija Juozapa (1731–1767), 1747 m. ištekėjo už Liudviko Ferdinando, Prancūzijos dofino. Liudviko XV,  Liudviko XVIII ir Karolio X motina;
* Karolis Kristijonas (1733–1796), Kuršo hercogas, 1760 m. vedė Prancišką Krasinską;
* Marija Kristina (1735–1782);
* Elžbieta (1736–1818);
* Albertas Kazimieras (1738–1822), Cešyno hercogas, 1766 m. vedė Mariją Kristiną Habsburgaitę-Lotaringę;
* Klementas (1739–1812), Tryro arkivyskupas;
* Kunigunda (1740–1826).

## Apdovanojimai

* Šventosios Jekaterinos ordinas (1737 m. birželis, apdovanota Anos Ivanovnos).

## Išnašos
Nerijus Zabarauskas

**Nerijus Zabarauskas** (g. 1971 m. rugsėjo 8 d. Jonavoje) – buvęs Lietuvos krepšininkas, krepšinio treneris.

## Trenerio karjera
*2008-2009: Vilniaus „Sakalų“ (LKL) vyr. treneris 
*2009-2010: Kėdainių „Nevėžio“ (LKL) vyr. treneris, gruodį pasitraukė iš posto 
*2010-2011: Vilniaus „Perlo“ (LKL) treneris asistentas 
*2011-2012: Pasvalio „Pieno žvaigždžių“ (LKL) trenerio asistentas 
*2012-2013: Pasvalio „Pieno žvaigždžių“ (LKL) vyr. treneris
*2015-2016: Šakių „Vyčio“ (NKL) vyr. treneris
*2016-2018: Jonavos „Sporto Klubo“ (NKL) vyr. treneris

## Pasiekimai
* 1994, 1995, 1996 m. LKL vicečempionas

## Nuorodos
* Biografija
* Profilis www.basketnews.lt
Svidvinas

**Svidvinas** () – miestas šiaurės vakarų Lenkijoje, Vakarų Pamario vaivadijoje, į šiaurės rytus nuo Ščecino, prie Regos upės. Valsčiaus centras. 15,7 tūkst. gyventojų (2014 m. duomenys). Per miestą eina Gožuvo–Svidvino (DW151, DW152, DW162) kelias, ir geležinkelio linija Gdanskas – Ščecino Stargardas (202). 5 km į šiaurės rytus nuo Svidvino centro yra karinis aerodromas, jame dislokuota Lenkijos karinių oro pajėgų 21-oji taktinės aviacijos bazė.

## Istorija
Rašytiniuose šaltiniuose Švidvinas minimas nuo 1280 m. Tuo metu miesto valdovu buvęs kunigaikštis Vedlas. Miesto teises suteiktos 1296 m.

## Sportas
* KSPN Spójnia http://www.spojniaswidwin.pl/ 

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Miesto internetinė svetainė (lenkų k.)
Gamal Abdel Nasser (karo laivas)

**Gamal Abdel Nasser** – Mistral klasės karo laivas, pagamintas Prancūzijos. Pradžioje jis buvo ruoštas Rusijos karinėms pajėgoms, tačiau 2014 m. įsiplieskęs karinis konfliktas tarp Rusijos ir Ukrainos privertė Prancūziją atšaukti šį sandorį.

2015 m. rugpjūčio 7 d. Prancūzijos prezidentas François Hollande patvirtino, kad dėl laivo pardavimo susitarė su Egiptu.

Laivas buvo užsakytas 2011 m. Jo gamyba buvo paskirstyta taip, jog 60 procentų gamybos atliko Prancūzija, likusius 40 – Rusija. 2012 m. vasario 1 d. buvo pradėti statybos darbai, o tų pačių metų spalio mėnesį savo darbus pradėjo Rusijos pusė Sankt Peterburge. 2013 m. spalio 15 d. laivas buvo nuleistas į vandenį, o 2014 m. kovą pradėjo bandymus vandenyje. 

Šio laivo įsigijimas buvo laikomas vienu didžiausių gynybos susitarimų tarp Rusijos ir Vakarų Europos nuo II pasaulinio karo.

2014 m. Rusijos intervencija į Ukrainą ir kariniai veiksmai joje sukėlė didelių diskusijų visame pasaulyje apie šį sandorį. Prancūzija sulaukė didelio spaudimo atsisakyti vykdyti jį ir 2014 m. rugsėjo 3 d. šalies prezidentas François Hollande pranešė apie šio susitarimo nutraukimą dėl įvykių rytų Ukrainoje. 2014 m. rugsėjo 13 d. laikinos paliaubos Ukrainoje suteikė progą šiam laivui atlikti bandymus vandenyje, kuriuose dalyvavo ir rusų personalas.

## Šaltiniai
Rokas Masiulis

**Rokas Masiulis** (g. 1969 m. rugpjūčio 6 d. Vilniuje) – Lietuvos vadybininkas, auditorius ir politinis veikėjas.

2014–2016 m. energetikos ministras, 2016–2019 m. – susisiekimo ministras. Nuo 2021 m. vasario Lietuvos elektros perdavimo operatorės „Litgrid“ vadovas.

## Biografija
R. Masiulis mokėsi Vilniaus Salomėjos Nėries vidurinėje mokykloje, baigė Vilniaus universitete ekonomikos studijas. Studijuodamas ekonomiką, taip pat baigė tarptautinių santykių ir politikos mokslų studijas.

Dirbo tarptautinėse audito bendrovėse, ėjo direktoriaus pareigas finansinių paslaugų įmonėje. R. Masiulis buvo Audito rūmų viceprezidentas. 1994–2007 m. dirbo audito bendrovėse „Arthur Andersen“ ir „Ernst & Young“; 2007–2009 m. finansinių paslaugų įmonės „IS partners“ direktorius, 2009–2010 m. „Leo LT“ finansų direktorius, vadovavo įmonės likvidavimo procesui. Nuo 2010 m. ėjo generalinio direktoriaus pareigas valstybinėje bendrovėje „Klaipėdos nafta“, atsakingoje už Suskystintųjų gamtinių dujų terminalo projekto įgyvendinimą. 2014 m. per kasmetinius dienraščio „Verslo žinių“ teikiamus „Lietuvos verslo lyderių apdovanojimus“ R. Masiuliui atiteko daugiausiai žiniasklaidos dėmesio sulaukusio CEO nominacija.

## Politinė karjera

Nuo 2014 metų rugsėjo 25 d. iki 2016 metų gruodžio 13 d. – Lietuvos Respublikos energetikos ministras. 2014 m. rugsėjo 22 d. į šį postą R. Masiulį delegavo Darbo partija, nors šiai partijai jis ir nepriklauso, o paskyrė Dalia Grybauskaitė. Šiame poste jis pakeitė Jaroslavą Neverovičių, kuris taip pat buvo nepartinis energetikos ministras Algirdo Butkevičiaus Vyriausybėje. R. Masiulis Seime prisiekė 2014 metų rugsėjo 25 d.

2016 m. gruodžio 13 d. paskirtas susisiekimo ministru Sauliaus Skvernelio Vyriausybėje.

## Šeima

R. Masiulio mama – Janina Masiulienė – grafologė, teismo ekspertė, tėvas – Tadas Masiulis – fizikas ir matematikas. Brolis dvynys – Petras Masiulis, vadybininkas, telekomunikacijų bendrovės Tele2 vadovas.

R. Masiulis yra vedęs, turi du sūnus.

## Apdovanojimai
2014 m. vasario 16 d. R. Masiuliui Prezidentės dekretu už sėkmingą valstybės strateginių projektų įgyvendinimą buvo skirtas valstybinis apdovanojimas – Vytauto Didžiojo ordino Karininko kryžius.

## Šaltiniai

|-
Gbarnga

**Gbarnga** () – miestas Liberijoje, 170 km į šiaurės rytus nuo Monrovijos, netoli Gvinėjos sienos. Bongo apskrities centras. Plentai į Monroviją, Voindžamą, Harperį, Biukeneną. Maisto, gumos gamybos pramonė.

Dauguma gyventojų – kpelai ir mandinkai.

## Istorija

Liberijos pilietinio karo metu Gbarnga smarkiai nuniokota, kadangi joje buvo Liberijos nacionalinio patriotų fronto vado Čarlzo Teiloro būstinė. Taip pat sunaikintas čia buvęs Afrikos muziejus bei koledžas.
Voindžama

**Voindžama** () – miestas šiaurės vakarų Liberijoje, kalvotoje vietovėje prie Mano upės, netoli Gvinėjos sienos. Lofos apskrities centras. Keliai į Gbarngą, Gekedu, Masentą. Verčiamasi žemės ūkiu, veikia turgus (auginama ir prekiaujama ryžiais, manijoku, daržovėmis), gaminamas palmių aliejus. Veikia katalikų bažnyčia, mečetė.

Dauguma gyventojų – mandinkai ir lormai.

Voindžama nukentėjo per Liberijos pilietinį karą.
Tšebiatuvas

**Tšebiatuvas** () – miestas šiaurės vakarų Lenkijoje, Vakarų Pamario vaivadijoje, į šiaurės rytus nuo Ščecino, prie Regos upės. Valsčiaus centras. 10,2 tūkst. gyventojų (2014 m. duomenys). Miestas yra 8 km nuo Baltijos jūros.

## Istorija

Rašytiniuose šaltiniuose Tšebiatuvas minimas nuo 1270 m. Miesto teises suteiktos 1277 m.

## Miestų partnerystė

Miestai, su kuriais Tšebiatuvas yra užmezgęs partnerystės ryšius:

*  Grevesmiuhlenas, Vokietija
*  Grosrešenas, Vokietija
*  Istebna, Lenkija
*  Šebas, Švedija
*  Vandlicas, Vokietija
*  Brvinuvas, Lenkija

## Sportas
* TKS Rega Trzebiatów http://regatrzebiatow.futbolowo.pl/ 

## Šaltiniai

## Nuorodos
* bip.umtrzebiatow.record.pl  (lenkų k.)
Žalieji žmogeliukai

**Žalieji žmogeliukai** (), taip pat **Mandagūs žmonės** (*вежливые люди*) – tai Rusijos specialiųjų operacijų pajėgos, kariaujančios taikos metu, dėvinčios uniformas be atpažinimo ženklų. Jos veikia nelegaliai už Rusijos teritorijos ir siekia politiškai ar ekonomiškai paveikti bet kurį pasaulio tašką, ypač, kai diplomatinės priemonės tampa neveiksnios. Jie kuria sumaištį šalies viduje, destabilizuoja politinę situaciją, iškelia Rusijai tinkamus politinius lyderius. Viena iš pagrindinių deklaruojamų užduočių – rusų gynimas kaimyninėse valstybėse.

Žalieji žmogeliukai pasirodė 2014 m. Krymo krizės metu kovo mėn. pradžioje. Rytų Ukrainos miestuose taip pat pastebėti tie patys vakarietiškų ginklų kopijomis ginkluoti asmenys.

## Šaltiniai

## Nuorodos

*
*
Biukenenas

**Biukenenas** (, bas. *Gbezohn*) – miestas Liberijoje, Atlanto vandenyno pakrantėje, prie Sent Džono upės žiočių, 110 km į pietryčius nuo Monrovijos. Grand Basos apskrities centras. Svarbus jūrų uostas (geležies rūdos išgabenimas). Keliai į Monroviją, Gbarngą, geležinkelis į Jekepą. Vystoma pramoninė žvejyba, gaminamas biokuras.

## Istorija

1832 m. atvykėliai iš JAV (liberai) įkūrė ***Port Kresono*** (*Port Cresson*) koloniją, bet 1835 m. ją sunaikino vietiniai gyventojai basai. Vėliau ji atkurta kaip *Bassa Cove*, o 1839 m. prijungta prie Liberijos. Gyvenvietė pervadinta Liberijos gubernatoriaus Tomo Biukeneno garbei (JAV prezidento Džeimso Biukeneno brolis). Miestas suklestėjo nutiesus geležinkelį iš geležies rūdos kasyklų. be rūdos per Biukeneno uostą buvo išvežamas palmių aliejus, guma. Liberijos pilietinio karo metu infrastruktūra suniokota.
Fortūna (Žas albumas)

**„Fortūna“** – septintasis grupės „Žas“ albumas, išleistas 2003 m. Albumas parduotas 25 tūkst. vienetų tiražu.

## Dainos

## Šaltiniai
Partnerystė taikos labui

**Partnerystė taikos labui** (**PTL**) () – NATO programa, apimanti Vidurio ir Rytų Europą. Programą sudaro šešios bendradarbiavimo sritys, kuriomis siekiama užmegzti ryšius su partneriais per karinį bendradarbiavimą mokymų, pratybų, planavimo ir reagavimo į nelaimes, mokslo ir aplinkosaugos klausimais, profesijų, politikos planavimo ir santykių su vyriausybėmis srityse.

Partnerystė taikos labui – svarbiausia NATO iniciatyva, pristatyta Šiaurės Atlanto viršūnių susitikime Briuselyje 1994 m. sausio mėn. Prisijungti prie Partnerystės taikos labui programos buvo pakviestos visos Europos valstybės, dalyvaujančios Šiaurės Atlanto bendradarbiavimo taryboje (NACC), taip pat buvo pakviestos valstybės, dalyvaujančios Europos saugumo ir bendradarbiavimo konferencijoje (dabar ESBO), kurios norėjo bendradarbiauti su NATO. Partnerystės taikos labui programos tikslas yra stiprinti stabilumą ir saugumą visoje Europoje. Kvietimą dalyvauti programoje priėmė 30 valstybių. Programa Partnerystė taikos labui nežadėjo šalims narystės NATO struktūrose, tačiau Lenkijos, Čekijos ir Vengrijos pavyzdys parodė, kad dalyvavimas šioje programoje gali palengvinti įstojimą į Aljansą.

Nuo 2000 m. ši programa buvo išplėsta. 2002 m. buvo sukurtas individualus bendradarbiavimo veiksmų planas (). Jo dėka buvo sustiprintas bendradarbiavimas su šalimis, kurios nėra įsipareigojusios tapti NATO narėmis. Taip pat programoje atsirado karinio mokslo sritis.

## Taip pat skaitykite
* NATO
* Šaltasis karas
* Europos saugumo ir bendradarbiavimo organizacija

## Šaltiniai ir literatūra
* NATO samprata. Brussels : NATO Office of Information and Press, 2001. ISBN 9284501547.
Konstancija Čartoriska

**Konstancija Čartoriska** 1696 m. sausio 29 d. – 1759 m. spalio 27 d.) – Kazimiero Čartoriskio ir Elžbietos Morštyn vyresnioji duktė.

## Šeima ir vaikai
1720 m. rugpjūčio 14 d. ištekėjo už Stanislavo Poniatovskio, Krokuvos kašteliono. Vaikai:
* Kazimieras Poniatovskis, Karūnos pakamaris,
* Stanislovas Augustas Poniatovskis, Lenkijos karalius,
* Andrius Poniatovskis, Austrijos feldmaršalas,
* Mykolas Jurgis Poniatovskis, paskutinis Lenkijos Primas,
* Izabela Poniatovska, Jano Klemenso Branickio, o po jo mirties Andrejaus Mokronovskio žmona.

## Galerija
Michał Florian Rzewuski

**Mykolas Florianas Rževuskis** (; mirė 1687 m.) – ATR valstybinis veikėjas, Lvovo pavaivadis, Lvovo raštininkas, Karaliaus pulkininkas, Karūnos dvaro paiždininkas, Chelmo seniūnas.

## Biografija
Lenkijos magnatų Rževuskių giminės atstovas, herbo „Kšivda“ savininkas. Lvovo teisėjo Stanislavo Rževuskio vyresnysis sūnus. Jaunesnysis brolis – Podolės stalininkas Pranciškus Kazimieras Rževuskis.

Nuo 1663 m. – Lvovo pavaivadis. 1670–1676 metais – Lvovo raštininkas. 1674 m. gavo Karaliaus pulkininko titulą. 1684 m. buvo paskirtas Karūnos dvaro iždininku.

Drąsus riteris, dalyvavo daugybėje karinių kampanijų, vadovaujant Jonui II Kazimierui, 1673 m. dalyvavo Chotino mūšyje, po to dalyvavo Jono III Sobieskio karuose prieš turkus-osmanus ir Krymo totorius.

## Šeima
Vedęs buvo tris kartus. Iki 1664 m. buvo susituokęs su Ana Dzeržkovna, su kuria susilaukė keturių sūnų ir dukters:

* Adamas Rževuskis (m. 1717), Karaliaus Rotmistras, Palenkės kaštelionas;
* Stanislovas Mateušas Rževuskis (m. 1728), Karūnos didysis etmonas;
* Moricas Rževuskis (m. 1699), Oržecjovskio seniūnas;
* Juzefas Rževuskis (m. iki 1718);
* Elžbieta Fevronja Rževuska (m. iki 1698), nuo 1685 m. Jono Aleksandro Koniecopolskio žmona.

Antrąkart vedė Anelę Oborską (m. 1682), Palenkės vaivados Martyno Oborskio dukterį, nuo santuokos su kuria turėjo vieną dukterį:
* Angela Rževuska, Haličo kašteliono sūnaus Stepono Korčevskio žmona 

1683 metų balandį vedė trečią kartą Aną Potocką, Kameneco kašteliono Povilo Potockio dukterį. Po savo pirmo vyro Mykolo Floriono Rževuskio 1687 metais ji ištekėjo už Kulmo pataurininkio Kaspero Kunickio. Nuo santuokos su kuria turėjo vieną sūnų ir vieną dukterį: 

* Pranciškus (m. 1730), karaliaus armijos pulkininka, Čulnicko seniūnas 
*Ana (Eleonora) Rževuska, Kulmo kašteliono Karolio Krasickio žmona

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Rževuskių giminės Genealogija
Leikslipas

**Leikslipas** (; ) – miestelis Kildero grafystės šiaurės rytuose, Airijoje. Įsikūręs Lifėjaus ir Rėjaus (Lifėjaus intakas) santakoje. 15 504 gyventojų (2016 m. duomenys). Ketvirtas pagal dydį grafystėje bei 23-ias šalyje.

## Šaltiniai
Jürgen Marcus

**Jürgen Marcus** (tikrasis vardas *Jürgen Beumer*; g. 1948 m. birželio 6 d. Hernėje, Šiaurės Reinas-Vestfalija) – vokiečių šlagerio dainininkas, populiarumo viršūnę pasiekęs aštuntajame dešimtmetyje, savo gimtojoje Vokietijoje išleidęs 14 hitais tapusių dainų.

1975 m. Jürgen dalyvavo Vokietijos „Eurovizijos“ dainų konkurso atrankoje su daina „Ein Lied zieht hinaus in die Welt“. Nors nacionaliniame užėmė tik devintą vietą, Vokietijos muzikos įrašų tope „Media Control Charts“ užėmė trečią vietą.

Kitais metais liuksemburgiečių transliuotojo RTL išrinktas kaip vienas iš penkių dalyvių „Eurovizijos“ dainų konkursui. Tais metais buvo surengtas nacionalinis finalas, kuriame Jürgen dalyvavo su daina „Chansons pour ceux qui s’aiment“ (). Atlikėjas atrankoje įveikęs keturis varžovus, užėmė pirmą vietą bei išrinktas dalyvauti 1975 m. „Eurovizijos“ konkurse, kuris vyko balandžio 3 d. Hagoje. Tarptautiniame konkurse jam sekėsi prasčiau nei tikėtasi, užėmė 14 vietą tarp 18 dalyvių.

## Diskografija

### Albumai
* 1972: *Heut' hau’n wir auf die Pauke (Schlagerfilm mit Jack White)*
* 1973: *Ein Festival der Liebe*
* 1974: *Der Grand Prix d′amour*
* 1975: *Premiere*
* 1975: *Ein Lied zieht hinaus in die Welt*
* 1976: *Ich bin Jürgen*
* 1976: *Der Tingler singt für euch alle*
* 1977: *Das weiß die ganze Nachbarschaft*
* 1977: *Die Uhr geht vor – du kannst noch bleiben*
* 1978: *Jürgen Marcus*
* 1979: *Ein Teil von mir*
* 1980: *Portrait*
* 1981: *Engel der Nacht*
* 1982: *Ich will dich so wie du bist*
* 2004: *Ich glaub an die Welt*
* 2006: *Tausend Lichter, tausend Kerzen*
* 2008: *Für immer*
* 2009: *Die grossen Erfolge*
* 2010: *Das Beste*
* 2011: *Zeit-reif*

## Nuorodos

* Oficiali svetainė  

|-
Lyda Lubienė

**Lyda Fiodorovaitė-Lubienė** (g. 1957 m. Jonavoje) –  verslininkė, turtingiausia Lietuvos moteris, pagrindinė UAB Achemos grupės akcininkė.

## Biografija
Po Jonavos 2-osios vidurinės mokyklos Lyda Fiodorovaitė 1981 m. Kauno politechnikos institute baigė chemijos inžinerijos studijas. 

Nuo 1981 m. dirbo inžiniere Jonavos Azoto gamykloje. 1992 m. susituokė su Bronislovu Lubiu.  Po vyro mirties kartu su dukra tapo pagrindine "Achemos grupės" akcininke (valdo 50,38 proc. "Achemos grupės" akcijų). Nuo 2014 m. rugpjūčio mėn. „Achemos grupės“ valdybos narė.

## Nuorodos

* Biografija 
* Valdingos B. Lubio našlės bijo ir darbuotojai, ir artimieji 
* B.Lubio šeimos gyvenimą ir augantį verslą nuolat sekė žiniasklaida (video)
* L.Lubienė oro uosto muitininkams įkliuvo su cigaretėmis be banderolių
* Naujoje „Achemos grupės“ valdyboje – L. Lubienė

## Šaltiniai
Konstantinas Kristupas Višnioveckis

**Konstantinas Kristupas Višnioveckis** (; 1633–1686) – kunigaikštis, ATR valstybinis ir karinis veikėjas, Braclavo vaivada nuo 1677 metų, Belzo vaivada nuo 1678 metų.

## Biografija

Kunigaikščių Višnioveckių giminės vyresnės linijos atstovas, herbo „Koributas“ savininkas, kildinęs save iš Zbaraskių. Jonušo Višnioveckio (1598–1636) ir Katerinos Eugenijos Tiškevičiūtės jaunesnysis sūnus.

Rusijos-Lenkijos karo 1660 metais dalyvis. Buvo ATR šarvuotos kavalerijos organizatoriumi ir globėju. Jo vėliava antroje XVII amžiaus pusėje dalyvavo Lenkijos karuose su Rusija ir Turkija. Po to Lenkijos karūnos šarvuotos kavalerijos raiteliai kovėsi Vienos mūšyje 1683 metais ir Lenkijos–Turkijos kare 1683–1699 metais.

## Šeima
Pirmoji jo žmona buvo Uršulė Terezė Mnišek, Sandeckio kašteliono Pranciškaus Bernardo Mnišeko ir Barboros Stadnickos duktė. Nepalikus vaikų, ji mirė 1668 metais.

Antrą kartą Konstantinas Kristupas paėmė į žmonas Aną Chodorovską, Lietuvos pakamario Kristupo Chodorovskio ir Anos Jablonovskos dukrą. Nuo tos santuokos buvo trys vaikai: duktė Pranciška (nuo 1688 metų ištekėjo už Gošinsko seniūno Kazimiero Tarlos ir du sūnūs: Jonušas Antanas Višnioveckis ir Mykolas Servacijus Višnioveckis. Po vyro mirties Ana Ištekėjo už Lietuvos dvaro (po to didysis) maršalkos Jono Karolio Dolskio ir pakartotinai tapus našle, mirė Lvove 1711 metais.

## Literatūra
* *Wolff J.* Kniaziowie litewsko-ruscy od końca czternastego wieku. – Warszawa, 1895. – S. 573–574.

## Šaltiniai
* Князья Корибут Вишневецкие http://wishnewez.org/ 
* Konstanty Górski (pułkownik rosyjski)|Konstanty Górski, *Historia jazdy polskiej*, Kraków 1894.
* Jan Wimmer, *Wiedeń 1683. Dzieje kampanii i bitwy*, Wojskowy Instytut Historyczny, Warszawa 1983 (monografia).

## Nuorodos

|-
Leterkenis

**Leterkenis** (; ) – miestelis Airijoje. Didžiausia bei daugiausiai gyventojų turinti Donegolo grafystės gyvenvietė. Įsikūręs prie Svilio upės. Nutolęs 25 km nuo Londonderio. 19 588 gyventojai (2011 m. duomenys).

Gyvenvietė susikūrė XVII a. pradžioje.

## Galerija

Letterkennymainstreet.jpg|Leterkenio centras
Letterkennycourthouse.jpg|Teismo rūmai
St Eunans Cathedral Letterkenny.jpg|Katedra
Vytautas Andriulaitis

**Vytautas Andriulaitis** (1956 m. vasario 5 d. Jonavoje) – Lietuvos šachmatininkas, tarptautinis korespondencinių šachmatų didmeistris (2001 m.), Lietuvos korespondencinių šachmatų rinktinės narys.

## Biografija
Baigė ekonomiką Aleksandro Stulginskio universitete.

Nuo 1990 m. dirba Lietuvos draudime. Du kartus laimėjo: 1998 m. - 18-ąjį ir 1999 m. - 19-ąjį Lietuvos korespondencinių šachmatų čempionatus.  2002 metais laimėjo šachmatų turnyrą (memorialą) įžymiam anglų veikėjui REG GILLMAN atminti (8 partijas laimėjo, 5 partijas sužaidė lygiomis).

2000 m. Tarptautinis korespondencinių šachmatų meistras. 2001 metais Vyresnysis tarptautinis meistras, 2001 m. Tarptautinis korespondencinių šachmatų didmeistris.

## Nuorodos
* Pasiekimai 
* Andriulaičio partijų rinkinys 

## Šaltiniai
Alfonsas Grumbinas

**Alfonsas Grumbinas** (1943 m. rugpjūčio 15 d. Jonavoje – 2018 m. kovo 17 d. Vilniuje) – Lietuvos regbininkas, regbio teisėjas.

## Biografija
Gimė 1943 m. rugpjūčio 15 d. Jonavoje. 1965 m. baigė Kauno politechnikos institutą. 1966–1983 m. dėstė Vilniaus politechnikos institute. 1983–1989 m. Vilniaus kolegijos direktoriaus pavaduotojas, nuo 1991 m. profesorius. 1965, 1966, 1968, 1975 m. tapo Lietuvos regbio čempionu su Kauno „Politechnikos“ komanda. 1966, 1968, 1972, 1975 m. laimėjo Lietuvos regbio taurę. 1974–1987 m. buvo renkamas geriausiu TSRS regbio teisėju. Nuo 1977 m. tapo tarptautiniu teisėju. Daugiausia tarptautinių rungtynių teisėjavęs Lietuvos regbio teisėjas. 2008 m. tapo FIRA – Europos regbio asociacijos viceprezidentu.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Elektronikos ir informatikos fakulteto lektorius, FIRA viceprezidentas Alfonsas Grumbinas dalyvavo Tarptautiniame regbio federacijos (FIRA) 88-jame Kongrese 
* Alfonsas Grumbinas: „Klaipėdą pasirinkome neatsitiktinai“
7-Eleven

**7-Eleven** (arba **7-11**) − didžiausias tradicinių parduotuvių tinklas pasaulyje pagal parduotuvių skaičių. Su „7-Eleven“ ženklu 2014 m. veikė virš 53 000 parduotuvių. Didelė dalis šių parduotuvių veikia franšizės pagrindais. 

Nuo 2005 m. prekės ženklo ir didelės dalies parduotuvių savininku yra Japonijos „Seven & I Holdings Co.“ holdingas, kuris 2014 m. buvo 17-a pagal pajamas pasaulio mažmeninės prekybos bendrovė su daugiau nei 58 mlrd. USD pajamomis. 2014 m. „7-Eleven“ tinklas veikė 16 šalių (įtraukiant Honkongą ir Taivanį). Didžiausias parduotuvių tinklas yra Japonijoje (virš 16 600 parduotuvių). Kitos pagrindinės tinklo šalys (2014 m. sausio 1 d. duomenimis): JAV (apie 7800 parduotuvių), Tailandas (7800), Pietų Korėja (7050), Taivanas (5000).

## Istorija
Prekybos tinklo pradžia laikomi 1927 metai Dalaso mieste JAV, kai Jefferson Green, dirbęs ledo gabaliukų parduotuvėje, pradėjo kartu pardavinėti pieną, duoną ir kiaušinius. „Southland Ice Company“, kuriai tuomet priklausė parduotuvė, įvertino šio verslo naudą ir tam pritaikė likusią dalį parduotuvių. Jos iš pradžių vadinosi „Tote'm“ pavadinimu. Pirkėjai galėjo labai greit įsigyti būtiniausių prekių (tarp jų − kuro automobiliui) ir išvažiuoti savo transportu. 1946 m. tinklas pakeitė pavadinimą į „7-Eleven“, kad jis atspindėtų darbo laiką: nuo 7 val. ryto iki 11 val. vakaro. Greitu laiku kompanijos parduotuvės atsidarė už Teksaso ribų. 1963 m. tinklas pasiekė 1000 parduotuvių skaičių JAV. Tais pačiais metais dalis tinklo parduotuvių pradėjo dirbti ištisą parą. 

1964 m. kompanija pradėjo frančizės verslą. 1965 m. parduotuvėse pristatytas silpnai gazuotas ir šaldytas gėrimas „Slurpee“ toliau populiarino parduotuvių tinklą. 1969 m. „7-Eleven“ parduotuvių skaičius pasiekė 3500 JAV, tinklas pradėjo plėstis Kanadoje. 1971 m. buvo pradėtas licenzijuoti „7-Eleven“ prekinis ženklas Meksikoje. 1974 m. atidaryta pirma tinklo parduotuvė Japonijoje. 1977−1984 m. atsidarė parduotuvės Australijoje, Švedijoje, Taivane, Honkonge, Singapūre, Guame, Malaizijoje ir Filipinuose.

1991 m. „Southland Corporation“ pradėjo bankroto procedūrą ir 70% jos akcijų perėmė Japonijos franšizės pagrindu parduotuves valdęs holdingas, vadovaujamas Toshifumi Suzuki. Vėliau padidino akcijų dalį iki 100%. 2000-ųjų pradžioje „7-Eleven“ prekės ženklo parduotuvių skaičius pasiekė 25 000. 2005 m. franšizės valdymas buvo pertvarkytas įkuriant motininę bendrovę „Seven & I Holdings Co.“.

## Galerija



Vaizdas:7-Eleven Fukuoka City Subway Kaizuka Station Shop.jpg| „7-Eleven“ parduotuvė Fukuokoje, Japonija
Vaizdas:7-Eleven - Holbergs Plass - Oslo - 2013-03-31 at 16-13-34.jpg| „7-Eleven“ parduotuvė Osle, Norvegija
Vaizdas:Citgo 7-11 in Florida.jpg| „Citgo“ degalinė su „7-Eleven“ frančizės prekės ženklu Floridoje, JAV
Vaizdas:HK Kwun Tong Road 觀塘道 Yue Wah Mansion near Yue Man Square 02.JPG| „7-Eleven“ parduotuvė Honkonge, Kinija



## Išnašos
Israel Davidson

**Izraelis Davidsonas** (1870 m. Jonavoje, Rusijos imperija – 1939 m. Niujorke, JAV) – Lietuvos žydų kilmės JAV rašytojas.

## Biografija

Gimė 1870 m. Jonavoje. Jaunystėje mokėsi Jonavos, vėliau Valažino ir Vilijampolės ješivose. 1888 m. emigravo į Niujorką. Baigė Kolumbijos universitetą. Žydų teologijos seminarijoje dėstė viduramžių hebrajų literatūrą. 1924-1933 m. rašė 4 tomų knygą *Otsar ha-shirah veha-piyut-Thesaurus of Mediaeval Hebrew Poetry*, kurioje sudėjo daugiau nei 35 000 poemų, parašytų nuo biblinių iki šių laikų. Laikomas vienu iš iškiliausių savo kartos JAV rašytojų rašiusių hebrajų kalba. Mirė 1939 m. Niujorke. 

## Nuorodos

* Biografija (angl.) 

## Literatūra
* Goldman, Yosef. Hebrew Printing in America, 1735-1926, A History and Annotated Bibliography (YGBooks 2006). ISBN 1-59975-685-4.
Jonavos žydų genocido vieta

**Jonavos žydų genocido vieta**  – Jonavos žydų masinio sušaudymo (genocido) vieta, esanti netoli Jonavos esančiame Girelės miškelyje. Žudynes įvykdė hitlerininkai.

## Istorija
1893 m. Jonavoje iš 3350 gyventojų 3069 – žydai (92 % gyv.).

Antrojo pasaulinio karo metais iš Jonavos į Giraitės (Girelkos) miškelį buvo suvaryta gausi žydų bendruomenė. 1941 m. rugpjūčio 14 d. miškelyje (apie 1,5 km į šiaurės rytus nuo Jonavos centro) buvo sušaudyti 552 žydai (497 vyrai ir 55 moterys).

Vėliau buvo įrengtas atminimas, kasmet rengiami minėjimai, mitingai (pvz., 2004 m. rugsėjo 23 d. Girelėje vyko mitingas, skirtas žydų genocido dienai atminti, į kurį atvyko kraštiečiai žydai).

## Taip pat skaitykite
* Jonavos getas

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Apie žydus Jonavoje
Leiba Solominas

**Leiba Solominas** (1914 m. liepos 1 d. Jonavoje, Rusijos imperija – 1973 m. vasario 3 d. Kaune, Lietuvos TSR) – Lietuvos žydų kilmės politikas, sovietinis partizanas.

## Biografija

Gimė 1914 m. liepos 1 d. Jonavoje. Nuo 1934 m. TSKP narys. 1929 m. tapo komjaunuoliu. Nuo 1932 m. Jonavos rajone komjaunimo skyriaus sekretorius. Nuo 1934 m. nelegalaus centrinio profsąjungų biuro narys. Nuo 1936 m. LKP Kauno rajono komiteto instruktorius, LKP Šančių parajoninio komiteto sekretorius. Nuo 1940 m. LKP CK Kauno apskrities instruktorius. 1937 m. septynis kartus nuteistas už administracinius pažeidimus. Nacių okupacijos laikotarpiu vadovavo sovietiniams partizanams Kauno apylinkėse. 1953 m. baigė Aukštąją partinę mokyklą. Nuo 1961 m. dėstė Kauno politechnikos institute. Mirė 1973 m. vasario 3 d. Kaune. Iki Lietuvai atgavus nepriklausomybę ant namo Trakų g. 20 Kaune kabėjo jam skirta atminimo lenta.

## Nuorodos

* Biografija

## Literatūra
* Lietuviškoji Tarybinė Enciklopedija.- T.10.- Vilnius, 1983.- S.307
Moris Winczewski

**Morisas Vinčevskis** (1856 m. Jonavoje, Rusijos imperija – 1932 m. Niujorke, JAV) – Lietuvos žydų kilmės JAV rašytojas, poetas, prozininkas rašęs rusų, hebrajų ir jidiš kalbomis.

## Biografija

Gimė 1856 m. Jonavoje. Jaunystėje rašė rusų ir hebrajų kalbomis, o nuo 1877 m. ir jidiš kalba. Laikomas vienu iš žydų lyrinės revoliucijos pradininkų. Žymiausias kūrinys *Trys seserys*. Apie 15 metų gyveno Londone, o vėliau išvyko į Niujorką, kur ir mirė 1932 m.

## Literatūra
* Antologia poezji żydowskiej. Salomon Łastik (wybór oraz noty i przypisy), Arnold Słucki (redakcja i słowo wstępne). Warszawa: Państwowy Instytut Wydawniczy, 1983, s. 50-51. ISBN 83-06-00865-0.
Selbridžas

**Selbridžas** (; ; reiškia „bažnyčios tiltas“ arba „bažnyčia prie tilto“) – miestelis prie Lifėjaus, Kildero grafystėje, Airijoje. Nutolęs 23 km į vakarus nuo Dublino. Priklauso Dublino metrapolitenui, šalia R403 ir R405 regioninių kelių. 19 537 gyventojai (2011 m. duomenys).

## Galerija

Celbridgemainstreet.jpg|Selbridžas
CelbridgeCatholicChurch.jpg|Selbridžo katalikų bažnyčia
Christ Church, Church of Ireland, Celbridge - geograph.org.uk - 1008058.jpg|Kristaus bažnyčia
Zvedru

**Zvedru** (, kru *Tchien*) – miestas šiaurės rytų Liberijoje, 296 km į rytus nuo Monrovijos, netoli Dramblio Kaulo Kranto sienos, supamas miškų. Grand Gedeho apskrities centras. Keliai į Harperį, Gantą, Grinvilį. Medienos kirtimo ir apdirbimo pramonė.

Vyraujanti tauta – kraniai.
Aleksejus Nikiforovas

**Aleksejus Nikiforovas** (g. 1957 m. balandžio 24 d. Elektrėnuose) – ledo ritulininkas, ledo ritulio treneris.

## Biografija

Gimė 1957 m. balandžio 24 d. Elektrėnuose. Žaidė už Rygos Dinamo ledo ritulio komandą TSRS ledo ritulio čempionate. Dirbdamas treneriu Lietuvoje išaugino Darių Kasparaitį ir Dainių Zubrų. 1991 m. išvyko gyventi į JAV, kur šiuo metu dirba Niujorko „Suffolk juniors“ komandos vyriausiuoju treneriu bei treniruoja įvairaus amžiaus ir lygio ledo ritulininkus individualiai. A.Nikiforovas propaguoja europietiško stiliaus ledo ritulį, kuomet pagrindinis dėmesys skiriamas čiuožimo technikai, greičiui, ritulio valdymui. Dirbdamas JAV treniravo tokius NHL žaidžiančius žaidėjus kaip Aleksejus Jašinas, Mike Komisarek, Chris Higgins, Bryan McCabe, Vladimiras Malachovas, Aleksejus Kovaliovas, Rob Scuderi, Eric Nystrom, Ryan Vesce, Matt Gilroy, Tony Romano, James Marcou ir Patrick McNally

## Nuorodos

* D. Zubraus ir D. Kasparaičio treneris A.Nikiforovas: „Lietuvoje ledai pajudėjo“ 
* D.Kasparaitis: tėvo pareigos - sunkiausios
* „Geležinio vilko“ treniruotėse – D. Kasparaitis ir pirmasis jo treneris
Eleonora Marija Habsburgaitė

**Eleonora Marija Žozefa** (; 1653 m. gegužės 31 d., Regensburgas, Vokietija – 1697 m. gruodžio 17 d., Viena, Austrija) – Austrijos erchercogė, ištekėjus – Lenkijos karalienė ir Lietuvos didžioji kunigaikštienė, po to Lotaringijos hercogienė.

## Biografija

Šventosios Romos imperijos imperatoriaus Ferdinando III ir jo trečiosios žmonos Eleonoros Gonzagos dukra. Jos tėvas mirė, kai jai buvo ketveri metai, Eleonora Marija kartu su seserimi Marija Ana, prižiūrimos motinos, augo Vienoje.

1670 m. vasario 27 d. Jono Goro vienuolyne ištekėjo už Lenkijos karaliaus ir Lietuvos didžiojo kunigaikščio Mykolo Kaributo Višnioveckio. Santuoka buvo sudaryta politiniais sumetimais, nuotakai buvo tik 17 metų. Karalius mirė po trejų metų, jų vienintelis sūnus, gimęs 1670 m. lapkričio 29 d., mirė.

Sugrįžusi į dvarą, erchercogienė sutiko ten geriausio draugo brolį Karolį, Lotaringijos hercogą (1643–1690), priverstą palikti savo žemes, okupuotas Prancūzijos. Statusų skirtumai trukdė jų santykiams, tačiau praėjus penkeriems metams jie susituokė, leidus imperatoriui. Vestuvės įvyko 1678 m. vasario 6 d. Vyner Noištate. Šventosios Romos imperijos imperatorius Leopoldas I paskyrė Karolį vietininku Tirolyje.

## Šeima ir vaikai

Hercogienė pagimdė šešis vaikus, iš kurių išgyveno keturi:
* Leopoldas I (1679–1729), Lotaringijos hercogas;
* Karolis Jozefas (1680–1715), Tryro arkivyskupas;
* Jozefas (1685–1705), imperatoriškos armijos generolas;
* Francas (1689–1715), abatas.

Po vyro mirties ji kovojo dėl Lotaringijos hercogystės sugrąžinimo sūnui. Netrukus iki jos mirties buvo pasirašyta Risvikso sutartis, pagal kurią Prancūzija atidavė hercogystę. Eleonora Marija mirė būdama 44 metų, pergyvenusi motiną, seseris ir vyrą.

## Nuorodos

## Genealogija
Nargis

**Nargis Dut** (, 1929 m. birželio 1 d. – 1981 m. gegužės 3 d.), tikrasis vardas ***Fatima Rašid*** () – Indijos kino aktorė, viena ryškiausių Bolivudo žvaigždžių. Pirmą kartą ekrane pasirodė jau 1935 m., tačiau tikroji debiuto kine valanda išmušė 1942 m., nusifilmavus juostoje „Tamanna“ (, ).

Nargis karjera nebuvo ilga, tačiau aktorė spėjo nusifilmuoti keliose dešimtyse didelės sėkmės susilaukusių juostų, kaip antai: „Barsaat“ (, ), „Mother India“ (), „Awaara“ (, ), „Shree 420“ (, ). Aktorė gerai žinoma dėl nepamirštamo dueto su kita Indijos kino legenda – Raj Kapoor. 1948–1956 m. jie kartu nusifilmavo keliolikoje filmų. Nargis ir Raj Kapoor kurį laiką buvo pora ir realiame gyvenime, tačiau vėliau išsiskyrė. Raj Kapoor tuo metu jau buvo vedęs ir turėjo vaikų.

1958 m. Nargis ištekėjo už aktoriaus bei režisieriaus Sunil Dutt ir pasitraukė iš aktyvios vaidybos.

1981 m. Nargis mirė nuo kasos vėžio. Nuo 1965 m. teikiamas Nargis Dutt vardo apdovanojimas.

## Filmografija

* *[[Talashe Haq]]* (1935)
* *[[Tamanna (1942 film)|Tamanna]]* (1942)
* *[[Taqdeer (1943 film)|Taqdeer]]* (1943)
* *[[Humayun (film)|Humayun]]* (1945)
* *[[Bisvi Sadi]]* (1945)
* *[[Nargis (film)|Nargis]]* (1946)
* **[[Mehandi (1947 film)|Mehandi]]* (1947)
* *[[Mela (1948 film)|Mela]]* (1948)
* *[[Anokha Pyar]]* (1948)
* *[[Anjuman (1948 film)|Anjuman]]* (1948)
* *[[Aag (1948 film)|Aag]]* (1948)
* *[[Roomal]]* (1949)
* *[[Lahore (film)|Lahore]]* (1949)
* *[[Darogaji]]* (1949)
* *[[Barsaat (1949 film)|Barsaat]]* (1949)
* *[[Andaz (1949 film)|Andaz]]* (1949)
* *[[Pyaar]]* (1950)
* *[[Meena Bazaar]]* (1950)
* *[[Khel (film)|Khel]]* (1950)
* *[[Jogan (1950 film)|Jogan]]* (1950)
* *[[Jan Pahchan]]* (1950)
* *[[Chhoti Bhabbi]]* (1950)
* *[[Babul (1950 film)|Babul]]* (1950)
* *[[Aadhi Raat]]* (1950)
* *[[Saagar (1951 film)|Saagar]]* (1951)
* *[[Pyar Ki Baaten]]* (1951)
* *[[Hulchul (1951 film)|Hulchul]]* (1951)
* *[[Deedar (1951 film)|Deedar]]* (1951)
* *[[Awaara]]* (1951)
* *[[Sheesha (1952 film)|Sheesha]]* (1952)
* *[[Bewafa (1952 film)|Bewafaa]]* (1952)
* *[[Ashiana]]* (1952)
* *[[Anhonee]]* (1952)
* *[[Amber (film)|Amber]]* (1952)
* *[[Shikast]]* (1953)
* *[[Paapi]]* (1953)
* *[[Dhoon]]* (1953)
* *[[Aah (film)|Aah]]* (1953)
* *[[Angarey]]* (1954)
* *[[Shree 420]]* (1955)
* *[[Jagte Raho]]* (1956)
* *[[Chori Chori]]* (1956)
* *[[Pardesi (1957 film)|Pardesi]]*
* *[[Mother India]]* (1957)
* *[[Lajwanti]]* (1958)
* *[[Ghar Sansar]]* (1958)
* *[[Adalat (1958 film)|Adalat]]* (1958)
* *[[Yaadein (1964 film)|Yaadein]]* (1964)
* *[[Raat Aur Din]]* (1967)
* *[[Tosa oneira stous dromous]]* (1968)
Gili & Galit

**„Gili & Galit“** – trumpai gyvavęs muzikos duetas iš Izraelio, kurį sudarė Gili Netanel (g. 1977 m.) ir Galit Burg (g. 1968 m.).

1989 m. po pergalės nacionaliniame finale duetas išrinktas atstovauti Izraeliui 1989 m. „Eurovizijos“ dainų konkurse, vykusiame Lozanoje, Šveicarijoje. Konkurse atlikę dainą „Derekh Hamelekh“, atstovai su 50 taškų užėmė 12 vietą.

„Gili & Galit“ taip pat įrašė ir anglišką versiją, pavadinimu „Shine for Tomorrow“. Nors daina „Derekh Hamelekh“ netapo sėkminga „Eurovizijos“ konkurse, tačiau išpopuliarėjo Izraelyje.

|-
Jonušas Višnioveckis

Kunigaikštis **Jonušas Konstantinas Višnioveckis** (1599 m. birželis – 1636 m. lapkričio 9 d.) – ATR valstybinis ir karinis veikėjas, Kremeneco seniūnas (nuo 1629 m.), Karūnos didysis žirgininkas (1633–1636 m.).

## Biografija

Lietuvos kilmingos kunigaikščių Višnioveckių giminės atstovas, herbo „Koributas“ savininkas. Belzo ir Rusios vaivados, kunigaikščio Konstantino Konstantinovičiaus Višnioveckio (1564–1641) vyresnysis sūnus nuo pirmos santuokos su Ana Zagorovskaite (iki 1574–1600/1602). Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino palikuonis.

Gavo gerą išsilavinimą užsienyje, kur ilgą laiką praleido Italijoje. Užsienio kelionės metu dalyvavo karo veiksmuose. Kurį tai laiką tarnavo Savojos hercogo Karolio Emanuelio I armijoje. Antros kelionės į užsienį metu įstojo į Iapanijos Ambrozos Spinolos armiją, kur jam vadovaujant dalyvavo ispanų surengtoje olandų Bredos tvirtovės apgultyje (1624–1635 m.).

Sugrįžęs į Lenkiją Jonušas Višnioveckis susidomėjo kariniais reikalais ir ne kartą dalyvavo mūšiuose su Krymo totoriais. Dalyvavo ATR karuose su Osmanų imperija, Švedijos ir Rusijos valstybėmis. 1633 m. per karo veiksmus prieš Turkijos Abaza-pašos armiją Jonušas Višnioveckis savo sąskaita atėmė dvi pėstininkų ir vieną raitelių burių vėliavas. Laikė savo kieme dvaro kariuomenę, kurios išlaikymui mokėjo 120 tūkstančių zlotų iš savo iždo. Dalį savo pajamų nukreipdavo taikos ir ramybės palaikymui.

Nekartą buvo renkamas pasiuntiniu nuo Lucko žemės į seimus, priklausė dvaro Karūnos didžiojo kanclerio Tomo Zamoisko šalininkų partijai. 1631 m. po kunigaikščio Jurijaus Zbaraskio, paskutinio Zbaraskių giminės vyriškos lyties atstovo, mirties, Jonušas Višnioveckis kartu su seserimi Ieva paveldėjo žymią dalį jų valdų Voluinėje su centru Zbaraže. Stambus turtas leido jam gyventi prabangiai, bet greitai jis atsidūrė didelėse skolose. Skirtingai nuo kitų Višnioveckių giminės narių, Jonušas buvo taikus ir ramus. Aukštai vertino kultūrą ir buvo dosniu mecenatu. Jo proteže buvo lenkų poetas Samuilas Tvardovskis, kuris kunigaikščio Jonušo Višnioveckio testamente gavo Zarubincos kaimą.

Jonušas Višnioveckis netgi pretendavo į Lenkijos karūną. 1634 m. dalyvavo seime, kur pasisakė prieš eretikus ir stačiatikius.

Kunigaikštis Jonušas Višnioveckis neturėjo stiprios sveikatos, nors tiksliai nežinoma, kokios ligos jį kankino. 1636 m. lapkričio 9 d. 37-metis kunigaikštis mirė, palikęs po savęs daug skolų. Po jo mirties poetas Samuilas Tvardovskis parašė apie jį panegiriką „*Książę Wiśniowiecki Janusz*“.

## Šeima

1627 m. rugsėjo 19 d. Vilniuje vedė Kateriną Eugeniją Tiškevičiūtę (apie 1610–1646), Vilniaus vaivados Jonušo Skumino Tiškevičiaus (apie 1572–1642) ir Barboros Naruševičiūtės dukterį. Vaikai:
* Dmitrijus Jurgis Višnioveckis (1631–1682),Krokuvos kaštelionas ir Karūnos didysis etmonas 
* Konstantinas Kristupas Višnioveckis (1633–1686), Palenkės, Braclavo ir Belzo vaivada.

## Nuorodos
* Генеалогия князей Збаражских-Вишневецких 
* Kuvigaikščiai Višnioveckiai
Ignotas Cetneris

Grafas **Ignotas Cetneris** (1728&nbsp;– apie 1800)&nbsp;– ATR valstybinis veikėjas, Karūnos didysis stovyklininkas (nuo 1762 metų), Belzo vaivada (1763–1787&nbsp;m.), Haličo ir Lodomerijos karalystės Karūnos didysis maršalka (nuo 1783 metų), Rožnovo seniūnas.

## Biografija

Lenkijos bajorų Cetnerių giminės atstovas, herbo „Pržerova“ savininkas. 1740 metais tapo Radvilų 8-tо pėstininkų pulko leitenantu. Buvo renkamas pasiuntiniu į seimą 1756, 1758, 1760 ir 1761 metais. 1762 metais gavo Karūnos didžiojo stovyklininko pareigybę, o 1763 metais buvo paskirtas Belzo vaivada.

1764 metais&nbsp;– „Familijos“ konfederacijos narys, palaikė Stanislovo Augusto Poniatovskio išrinkimą į Lenkijos karaliaus sostą. Karūnaciniame seime pristatė projektą apie kunigaikščių titulo pripažinimą Poniatovskių giminei. Buvo Karūnos iždo komisijos nariu. 1767 metais prisijungė prie Radomo konfederacijos, tų pačių metų spalio 23 d. įstojo į seimo delegacijos sudėtį, kuri spaudžiant Rusijos pasiuntinio Nikolajaus Repnino buvo priversta pripažinti seną ATR nustatytą tvarką.

Nuo 1772 metų, po pirmo ATR padalijimo, Ignotas Cetneris tapo Austrijos piliečiu. 1775 metais tapo slaptu inspektoriumi patarėju. 1762 metais tapo Baltojo Erelio ordino kavalieriumi. Jo rezidencija buvo Krakoveco pilis, kur jis sukūrė turtingą kiemą ir sodą, kuriame buvo pasodinta su daug retų augalų.

1778 metais Ignotas Cetneris išpirko iš Austrijos vyriausybės Peremislio seniūniją kartu su Peremislio miestu (kuris liko jam iki 1789 metų).

## Šeima ir vaikai

Buvo vedęs Liudviką Potockytę, Kijevo vaivados Stanislovo Potockio (apie 1698–1760) ir Elenos Zamoiskytės (m. 1761) dukterį. Sutuoktiniai turėjo vienintelę dukterį:

* Ana Cetnerytė (m. 1814) buvo ištekėjusi keturis kartus. Jos pirmas vyras 1774 metais tapo Lietuvos didysis maršalka, kunigaikštis Juozapas Sanguška (1740–1781), nuo kurio buvo sūnus Romanas (1775–1790). 1784 metais ji ištekėjo antrą kartą už Lietuvos artilerijos generolo Kazimiero Nestoro Sapiegos (1757–1798). Sutuoktiniai išsiskyrė tais pačiais metais. Apie 1784 metus jos trečias vyras tapo Uženduvo ir Korytnickio seniūnas Kajetanas Potockis (m. po 1803), jie išsiskyrė apie 1793 metus. 1802 metais ketvirtą kartą ištekėjo už Prancūzų aristokrato, d’Elbjero ir Lambesko hercogo, Šarlio Jevgenijaus Lotaringio (1751–1825).

## Šaltiniai
* Władysław Konopczyński, Ignacy Cetner, w: Polski Słownik Biograficzny, t. III, Kraków 1937, s. 238–239.

|-
Egidijus Bauba

**Egidijus Bauba** (g. 1977 m. kovo 25 d. Elektrėnuose) – ledo ritulininkas.

## Biografija

Gimė 1977 m. kovo 25 d. Elektrėnuose. Ledo ritulį pradėjo žaisti nuo devynerių metų (pirmasis treneris – Viktoras Seninas). 1996 m. Pasaulio D grupės čempionato aukso medalio laimėtojas. 2002 m. ir 2004 m. Pasaulio II diviziono čempionato aukso medalio laimėtojas.

## Klubai

* 1995–1996:  Elektrėnų „Energija“
* 1996–1998:  Opavos Slezan
* 1998:  Sumperk
* 1998–1999:  Brno Kometa
* 1999:  Rosicės Slovan
* 1999–2000:  Elektrėnų „Energija“
* 2000:  Minsko Tivali
* 2000–2006:  Elektrėnų „Energija“
* 2006–2011:  DHK Latgale
* 2011–:  Bristolio "Pitbulls"

## Nuorodos

* Biografija
* Statistika
Višegradas (Vengrija)

**Višegradas** arba **Vyšegradas** () – miestas šiaurės Vengrijoje, Pešto medėje, dešiniajame Dunojaus krante, į šiaurę nuo Budapešto. Žymus dėl ant kalno pastatytos XIII a. Višegrado pilies bei XIV a. karališkųjų rūmų.

## Istorija

Miestas šaltiniuose minimas nuo 1009 m., jo pavadinimas slavų kalbomis reiškia „aukštutinis miestas“. XIII a. nuniokotas mongolų, o 1242 m. atkurtas naujoje vietoje. 1325 m. tapo karališkąja rezidencija.

1991 m. mieste pasirašyta Višegrado grupės sutartis.

## Šaltiniai
Tarptautinis Višegrado fondas

**Tarptautinis Višegrado fondas** – tai Višegrado grupės institucija, remianti bendrus Višegrado grupės šalių projektus kultūros, švietimo ir mokslo srityse bei projektus skatinančius glaudesnį šių šalių bendradarbiavimą. Višegrado grupės šalys (Čekija, Lenkija, Slovakija, Vengrija) 2000 m. birželio 9 d. įsteigė Tarptautinį Višegrado fondą. Fondo būstinė yra įsikūrusi Bratislavoje. Oficiali fondo kalba yra anglų. Fondo biudžetas 2014 m. sudarė 8 mln eurų.

## Pagrindiniai fondo tikslai ir uždaviniai
Fondo tikslas yra palengvinti ir skatinti glaudesnį bendradarbiavimą tarp piliečių ir institucijų Vidurio Europos regione, tarp Višegrado grupės šalių ir kitų šalių, ypač Vakarų Balkanų ir Rytų partnerystės šalių.

Tarptautinis Višegrado fondas finansuoja projektus tokiose srityse:
* kultūrinis bendradarbiavimas;
* bendradarbiavimas švietimo srityje;
* jaunimo mainų programos;
* pasienio bendradarbiavimas;
* turizmo skatinimas.

## Šaltiniai ir išnašos


## Nuorodos
* Oficiali Tarptautinio Višegrado fondo interneto svetainė
Kakata

**Kakata** () – miestas Liberijoje, prie Du upės, 55 km į šiaurės rytus nuo Monrovijos; Margibio apskrities centras. Plentai į Monroviją, Harbelą, Gbarngą. Svarbus kaučiuko gavybos ir natūralios gumos gamybos pramonės centras. Veikia ligoninė, turgus.

Pagrindinės tautos – kpelai ir basai.