open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Amarantas (spalva)

**Amarantas** – raudonai rausva spalva, vaizduoja burnočio žiedo spalvą. Spalva dešinėje yra raudonojo burnočio žiedo spalva (paprastai vadinama tiesiog amarantu). Yra daugiau spalvos variacijų, kurias turi kitos burnočio gėlės. Variacijos pavaizduotos žemiau.

## Amarantas
**Amaranto** spalva pavaizduota viršuje, dešinėje. Ši spalva taip pat vadinama *raudonu amarantu* tam, kad būtų galima ją atskirti nuo kitų šios spalvos variacijų.

Amarantas yra panašus į magentos spausdintuvo versiją (tik raudonesnis). Ši spalva yra burnočio žiedų spalva.

Pirmą kartą angliškai rašytiniuose šaltiniuose ši spalva paminėta 1690 m.

## Etimologija
Pavadinimas *amaranth* kilęs iš graikų kalbos žodžių *a* (ne) + *marainean* (iššvaistyti). Buvo manoma, kad gėlė auga Olimpo kalne, kuris yra nemirtingas.

## Amaranto variacijos

### Rausvas amarantas

**Rausvas amarantas** pavaizduotas dešinėje. Ši spalva vaizduoja rausvą burnočio žiedo spalvą.

Pirmą kartą angliškai rašytiniuose šaltiniuose ši spalva paminėta 1905 m.

### Radikali raudona

*Crayola* kreidelės spalva **radikali raudona** pavaizduota dešinėje.

Ši spalva taip pat vadinama **šviesiai rausvu amarantu**. Ją 1990 m. sugalvojo *Crayola*.

### Purpurinis amarantas

*Purpurinis amarantas* pavaizduotas dešinėje. Ši spalva vaizduoja purpurinę burnočio žiedo spalvą.

Pirmą kartą angliškai rašytiniuose šaltiniuose ši spalva paminėta 1912 m.

### Gilus purpurinis amarantas

*Gilus purpurinis amarantas* yra amaranto tonas 1930 m. Maerz ir Paul *„Spalvų žodyne“* vadinamas *amarantu*.

## Taip pat sakitykite
Amarantas (dažiklis)
Makira

**Makira**, anksčiau **San Kristobalis** – didžiausia sala Makiros-Ulavos provincijoje, Saliamono Salose. Yra į pietvakarius nuo Gvadalkanalio ir Malaitos salų ir į šiaurės vakarus nuo Renelo salos. Sala kalvota, aukščiausias taškas virš jūros lygio siekia 1250 m, plyti pelkynai, kuriuose veisiasi krokodilai. Salos plotas 3190,5 km², gyventojų 10 000 (1999 m. duomenys). Didžiausias miestas ir sostinė yra Kirakira.

## Istorija
Sala apgyvendinta maždaug prieš 1400 metų. Makirą 1568 m. atrado ispanų keliautojas Alvaras de Mendanja de Neira. Nuo 1893 m. buvo Britų imperijos protektoratas ir iki 1971 m. administraciškai priklausė Britų Vakarų Ramiojo Vandenyno Teritorijoms. 1978 m. tapo Saliamono Salų dalimi.

## Šaltiniai
Santa Isabelė

**Santa Isabelė** ( – 'Šv. Izabelė') gali reikšti:

* Santa Isabelė – Saliamono Salų šalies sala;
* Santa Isabelė – miestelis Argentinoje, La Pampoje;
* Santa Isabelė – miestelis Kolumbijoje, Tolimoje;
* Santa Isabelė – miestelis Meksikoje, Čihuahvoje;
* Santa Isabelė – miestelis Puerto Rike;
* Santa Isabelės ugnikalnis – ugnikalnis Kolumbijoje;
* Santa Isabelė – buvęs Malabo miesto pavadinimas;
* Santa Isabelės kalnas – buvęs Basilės kalno pavadinimas.

Taip pat žiūrėkite: Santa Izabela.
Teherano metropolitenas

**Teherano Metro** () – metropoliteno sistema Teherane, Irano sostinėje. Sistemą sudaro šešios maršrutų linijos ir papildoma priemiestinė linija.

Linija yra standartinės geležinkelio vėžės, dalinai po žeme. Bilieto kaina – 1200 IRR, nepaisant nukeliauto atstumo. Senjorai metro naudojasi nemokamai. Teherano metropoliteno linijose pirmi, paskutiniai ir priešpaskutiniai vagonai yra skirti moterims, nenorinčioms važiuoti viename vagone kartu su vyrais. Tačiau moterys gali sėdėti ir kituose vagonuose.

Teherano Metro kiekvieną dieną nudojasi daugiau nei 3 milijonai keleivių. 2018 m. įvykdyta 820 milijonai reisų.

## Maršrutai

### Maršrutas 1
Maršrutas, kurio spalva žemėlapiuose raudona, šiuo metu yra 28,1 km ilgio, iš kurių 14,9 km yra po žeme. Šiame maršrute yra 26 stotelės, iš kurių 18 yra požeminės, o 8 – ant žemės. 2005 m. duomenimis, pirmasis maršrutas per dieną gali pervežti 650 tūkst. keleivių. Tarukiniai kiekvienoje stotelėje sustoja 20-30 sekundžių. Visi traukiniai susideda iš 7 vagonų, kuriuose gali tilpti 1 300 keleivių (sėdint ar stovint). Traukiniai pasiekia didžiausią 80 km/h greitį.

Pirmasis maršrutas iš esmės kursuoja šiaurės-pietų kryptimis.

## Galerija

Vaizdas:1 Tehran Metro 2019.jpg

Vaizdas:Tehran metro station.ogv

Vaizdas:تهران-مترو-ایستگاه حقانی2.jpg
Vaizdas:تهران-مترو-ایستگاه حقانی3.jpg
Vaizdas:ایستگاه مترو صادقیه - panoramio.jpg


## Šaltiniai
Šernų tiltas

**Šernų tiltas** – metalinis, su atskiromis medžio konstrukcijomis tiltas per Miniją ties Šernų kaimu Klaipėdos rajone, Dovilų seniūnijoje. Statinys yra kelio  atkarpoje tarp Šernų ir Ketvergių, senojo kelio ašyje. Architektūrinis inžinerinis kultūros paveldo objektas 2006 m. įrašytas į LR nekilnojamųjų kultūros vertybių registrą  (unikalus kodas ). Šalia jo pastatytas šiuolaikinis gelžbetoninis tiltas. Senojo tilto apsauginė teritorija, į kurią patenka ir naujasis tiltas, apima 4551 kv. m.

## Istorija

Tiltas buvo pastatytas 1871 m. ir atsiėjo 3 000 talerių. Tiltas trijų tarpatramių. Krantinės ir tarpinės atramos iš akmens mūro. Tilto ilgis 63,6 m, plotis 5,75 m. Statinys iš metalinių kniedytų santvarų. Jo perdanga ir paklotas mediniai, be šalitilčių, su metaliniais turėklais. 

1988 m. per Miniją ties Šernais nutiesus naują gelžbetoninį tiltą, senasis metalo ir medžio konstrukcijų tiltas buvo uždarytas. Naujasis tiltas senojo atžvilgiu nėra lygiagretus statinys: Šernų pusėje tiltai stovi vienas prie kito, Ketvergių pusėje – išsiskiria.

Klaipėdos rajono paveldosaugininkai įtraukė senąjį tiltą į registrą kaip vietinės reikšmės kultūros paminklą, ryškų kraštovaizdžio akcentą, istoriniu požiūriu vertingą ir saugotiną. 

Po 117 metų trukusios eksploatacijos senasis tiltas buvo paliktas be priežiūros: supuvo medinės konstrukcijos, pradėjo koroduoti plieno konstrukcijos, ėmė suktis metalo vagys. 2015 m. duomenimis, nesaugus objektas niekam nepriklausė, įmonei „Klaipėdos regiono keliai“ šis tiltas nebereikalingas, nes šalia pastatytas naujas tiltas.


ŠernaiStarýMostPřesMiniji01.JPG|Geležinis tiltas. Šoninė santvara
Šernai2mostyPřesMiniji005.JPG|Krante suartėjantys tiltai 2011 m.
Šernai2mostyPřesMiniji007.JPG|Tiltų atramos 2011 m.
Sernu tiltas2016.jpg|Šernų tiltas 2016 m.
2sernu tiltas2016.jpg|Šernų tilto atramos 2016 m.


## Šaltiniai

 
## Nuorodos

* Šernų tilto godos
Gangtokas

**Gangtokas** (, ) – miestas šiaurės Indijoje, Himalajų priekalnėse, netoli Kančendžangos kalno; Sikimo valstijos sostinė. Miestas keliu sujungtas su Siliguriu, oro uostų ar geležinkelio stočių mieste ar jo apylinkėse nėra. Netoliese yra Nathu La perėja į Tibetą. Turistinis, prekybinis, kultūrinis Sikimo centras. Verčiamasi amatais, turistų aptarnavimu.

Yra Sikimo vyriausybės rūmai ir kiti administraciniai statiniai, Sikimo universitetas, tibetologijos institutas, zoologijos sodas. Gangtoke yra svarbūs budizmo religiniai centrai – Enčėjaus vienuolynas (1840 m.), Rumteko vienuolynas (XVI a.), Dro-Dul Čoteno stūpa (1945 m.). Dar yra Thakurbari hinduistų šventykla.

## Istorija

Gangtokas šaltiniuose minimas nuo 1716 m. Ilgą laiką tai buvo mažas kaimas, bet pastačius Enčėjaus vienuolyną tapo svarbiu religiniu centru. XIX a. Sikimą užkariavus britams, Gangtokas tapo administraciniu centru. Amžiaus pabaigoje miestas tapo svarbiu prekybiniu centru prie kelio tarp Tibeto ir Indijos. Subyrėjus Britų Indijai, Gangtokas tapo Sikimo valstybės sostine, bet 1975 m. Sikimas prijungtas prie Indijos.


Image:Rumtek monastery.jpg|Rumteko vienuolynas
Image:Enchey Gompa in Gangtok.jpg|Enčėjaus vienuolynas
Image:Namgyal Research Institute of Tibetology.jpg|Tibetologijos institutas


## Šaltiniai
Monier Monier-Williams

**Seras Monjė Monjė Viljamsas** (*Sir Monier Monier-Williams*;  1819 m. lapkričio 12 d. –  1899 m. balandžio 11 d.) – britų indologas, sanskritologas, parengęs didelės apimties ir iki šių laikų plačiai naudojamą sanskrito–anglų kalbų žodyną.

Gimė Bombėjuje, generolo Monjė Viljamso šeimoje. Buvo išsiųstas mokytis į Angliją, ten 1844 m. baigė Oksfordo universiteto koledžą. Vėliau dėstė Azijos kalbas Rytų Indijos kompanijos koledže (1844–1858 m.). 1860 m. Monjė Monjė Viljamsas tapo Oksfordo universiteto sanskrito profesoriumi (*Boden Professor of Sanskrit*). Rinkimuose į šias pareigas Viljamasas nukonkuravo žymų vokiečių orientalistą Maksą Miulerį. Viena to priežasčių laikoma Viljamso aktyvi parama Indijos evangelizavimui.

1883 m. Monjė Monjė Viljamsas įkūrė Indijos institutą Oksforde, kuriame tirti ne tik akademiniai klausimai, susiję su Indija, bet ir ruošti specialistai darbui Britų Indijoje. Nagrinėdamas hinduizmą, profesorius iškėlė Advaita Vedantos dvasinę reikšmę, o karmos ir bhakti tradicijas laikė mažiau vertingomis.

1876 m. Monjė Monjė Viljamsas įšventintas riterius-bakalaurus, o 1887 m. apdovanotas Indijos imperijos ordinu.

## Bibliografija

Svarbiausi veikalai:
* *An Elementary Grammar of the Sanscrit Language* (1846 m.)
* „Šakuntalos“ vertimas (1853 m.)
* *A Practical Grammar of the Sanskrit Language, Arranged with Reference to the Classical Languages of Europe, for the Use of English Students* (1857 m.)
* *Indian Wisdom* (1875 m., sanskrito literatūros antologija)
* *Modern India and Indians*
* *Brahmanism and Hinduism* (1883 m.)
* *Buddhism, in its connexion with Brahmanism and Hinduism, and in its contrast with Christianity* (1889 m.)
* *Sanskrit-English Dictionary* (1899 m.)

## Nuorodos
* Monier-Williams sanskrito–anglų žodynas internete
Kramtymo raumenys

**Kramtymo [[Raumuo|raumenys]]** () – vienas iš galvos raumenų topografinių skyrių. Juos jungia bendra paskirtis – kramtymo judesys: apatinio žandikaulio kėlimas, išstūmimas, įtraukimas ir malamasis judesys. Susidarė jie iš pirmojo žiaunų lanko mezenchimos. Juos inervuoja penktoji galvinių nervų pora – trišakis nervas.

## Kramtymo raumenys

## Fascijos
Kramtomoji fascija () yra suaugusi su bendravardžio raumens pluošteliais. Viršuje ji priaugusi prie skruosto lanko, priekyje nusitęsia į žando raumens ir ryklės, o užpakalyje – į poausinę fasciją.

## Šaltiniai

* http://www.bartleby.com/107/
* G.Česnys, J.Tutkuvienė, A.Barkus, V.Gedrimas, R.Jankauskas, R.Rizgelienė, J.Žukienė „Žmogaus anatomija“ , VU leidykla, 2008
Zimbabvės specialiosios pajėgos

**Zimbabvės specialiosios pajėgos** () – Zimbabvės Nacionalinės armijos daliniai, skirti veikti kaip specialiosios paskirties pajėgos. Jos buvo naudojamos keliuose Afrikos konfliktuose (Mozambiko pilietinis karas, Antrasis Kongo karas).

## Sudėtis
Pagal žinyną *[[Jane's Information Group|Jane’s]] Special Forces Recognition Guide* Zimbabvės specialiąsias pajėgas sudaro:
* Komandosų pulkas (*Commando Regiment*), anksčiau buvęs komandosų batalionas, o dar anksčiau – *[[Rodezijos lengvieji pėstininkai]]* (*Rhodesian Light Infantry*)). Bazė – *Cranborne* kareivinės Hararėje. Dabartinis pulko vadas – pulkininkas leitenantas *Hwami Vengesai*. Karių pulkui atrankos metu kandidatai turi atlikti 4 parų žygį Zambezės slėnyje su 30 kg kroviniu be maisto atsargų. Vėlesni mokymai apima upių forsavimą, alpinizmo, žvalgybos, snaiperių, kovos be ginklo, sekimo ir išgyvenimo buše (mokėjimas apsirūpinti laukiniais vaisiais, parankinėmis vaistinėmis priemonėmis) kursus.
* Parašiutininkų pulkas (*Parachute Regiment*), kartais vadinamas parašiutininkų grupe (*Parachute Group*). Bazė – *Inkomo* kareivinės šiauriau Hararės. Pulkas sudarytas performavus Rodezijos Specialiąją oro tarnybą (*Rhodesian Special Air Service*). Pulko vadas pulkininkas leitenantas *Charles Mazaiwana*.
* Kovinis narų dalinys (*Combat Diving Unit*).
* Specialioji oro tarnyba (*Special Air Service*). Bazė Kabrito kareivinės (*Kabrit Barracks*) netoli Hararės oro uosto. Vadas pulkininkas *Panga Kufa*.
* Zimbabvės raitieji pėstininkai (*Zimbabwe Mounted Infantry*), buvę *Grėjaus žvalgai* (*Grey’s Scouts*). Tai raitųjų žvalgų pulkas. Pagrindinė jų dalis bazuojasi *Guinea Fowl*. Bataliono kariai patruliuoja pasienyje ir vykdo operacijas prieš brakonierius. Pulko vadas pulkininkas leitenantas *Bothwell Brian Chigaba* http://allafrica.com/stories/200804280968.html
* Laivų divizionas (*Boat Squadron*):
** A būrys – 40 karių, turi keletą keletą motorinių valčių persekiojimui.
** B būrys – aprūpintas desantinėmis valtimis, skirtomis kariams išlaipinti į krantą.
** C būrys – desantinio katerio *Ubique* įgula. Tai 72 tonų talpos desantinis kateris, galintis pervežti 30 tonų krovinį (tame tarpe – šarvuotuosius automobilius). *Ubique* ginkluotas 12,7 mm ir 7,62 mm kulkosvaidžiais savigynai ir išlaipinamiems kariams paremti.
** D būrys – paramos grupė, paruošta ginti placdarmus ir užimti išlaipinimo aikšteles nespecializuotiems (nedesantiniams) daliniams. Ginkluotas minosvaidžiai ir kitais paramos ginklais.
** E būrys – saugo uostus Karibos tvenkinyje ir, prireikus, likusių būrių bazes.

## Nuorodos
Jarek Niewierowicz

**Jarek Niewierowicz** (Jaroslav Neverovič; g. 1976 m. balandžio 4 d.) – lenkų kilmės Lietuvos politikas ir diplomatas, užsienio reikalų viceministras (2006–2008), energetikos ministras (2012–2014), LR Prezidento vyriausiasis patarėjas (2019–dabar).

## Biografija
2001 m. Varšuvos ekonomikos mokykloje baigė tarptautinių ekonominių ir politinių santykių magistro studijas.

1999–2001 m. dirbo banko „Citibank“ (Lenkija) projektų vadovu.

2001–2004 m. J. Neverovič užėmė Lietuvos ambasados Vašingtone vyriausiojo specialisto pareigas, buvo atsakingas už ryšius su Rytų ir Vidurio Europos išeivija, JAV valstijų gubernatorių bei atstovų rūmų ir senatų atstovais.

2004–2005 m. J. Neverovič buvo Lietuvos užsienio reikalų ministerijos Saugumo politikos departamento vyriausiasis specialistas, NATO Užsienio reikalų ministrų neformalaus susitikimo koordinatorius, 2005–2006 metais vykdė Europos Sąjungos departamento Bendros užsienio ir saugumo politikos skyriaus antrojo sekretoriaus pareigas.

2006 m. Lietuvos užsienio reikalų ministras Petras Vaitiekūnas Jaroslavą Neverovičių paskyrė savo viceministru (Prezidentas Valdas Adamkus buvo pareiškęs nusistebėjimą siūlymu skirti šį Lietuvos lenkų rinkimų akcijos (LLRA) kandidatą viceministru, sakydamas, jog „nesutarimai koalicijoje sprendžiami lengvabūdiškai dalijant atsakingas valstybines pareigas“).

2008 m. Lapkričio 21 d. iki 2012 m. „LitPolLink“ valdybos pirmininkas.

Nuo 2012 m. gruodžio 13 d. iki 2014 m. rugpjūčio 25 d. – Lietuvos energetikos ministras.

Nuo 2019 m. eina Lietuvos Respublikos Prezidento Gitano Nausėdos vyriausiojo patarėjo pareigas, yra Aplinkos ir infrastruktūros grupės vadovas. 

## Išnašos

|-
Blue Bridge

**Blue Bridge** – viena didžiausių Lietuvos informacinių technologijų įmonių grupė. Tai lietuviško kapitalo įmonių grupė diegianti ir teikianti informacinių technologijų sprendimus, IT paslaugų priežiūrą, duomenų centro ir kitas paslaugas.

Įmonių grupei „Blue Bridge“ priklauso "Blue Bridge Baltic", „Blue Bridge“, „Blue Bridge MSP“, „Blue Bridge Code“ ir „Teamgate".

„Blue Bridge“ grupė įkurta 1993 m. Įmonė siūlo duomenų centrų infrastruktūros, IT infrastruktūros valdymo, kompiuterinių tinklų bei IT apsaugos sprendimus. 2010 m. „Blue Bridge“ iš nuosavo duomenų centro viena pirmųjų Lietuvoje pradėjo teikti debesų kompiuterijos paslaugas.

Programinių sprendimų bendrovė „Blue Bridge Code“ įsteigta 2008 m. Pagrindinės įmonės veiklos sritys – unikalių programinių sprendimų kūrimas, tipinių veiklos procesų valdymo sistemų diegimas, elektroninių paslaugų portalų kūrimas ir vystymas bei veiklai kritinių programinių sprendimų priežiūra ir vystymas.

2007 m. veiklą pradėjusi „Blue Bridge Bond“ teikia IT priežiūros ir debesų kompiuterijos paslaugas. 2019 m. pakeitė pavadinimą į "Blue Bridge MSP".

Kompanijoje "Blue Bridge Baltic", kuri įsteigta 2011 m., sutelktos įmonių grupės plėtros ir vystymo funkcijos.

„Teamgate“ vysto pardavimų valdymo įrankį (angl.  CRM), kuri taip pat vadinasi Teamgate.  

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Įmonių grupės Blue Bridge oficialus tinklalapis
* Teamgate oficialus tinklapis
Vertikalios ašies vėjo jėgainė

**Vertikalios ašies vėjo jėgainė** – vėjo jėgainė, kurios besisukanti dalis prie stiebo pritvirtina ne horizontaliai kaip malūnas, o vertikaliai. Vertikalios ašies vėjo jėgainės išsiskiria savo tyliu darbu lyginant su įprastinėmis vėjo turbinomis. Šio tipo jėgainės pasižymi ypač plačiomis konstrukcijų pasirinkimo galimybėmis.

## Privalumai
*Tokio tipo vėjo turbinos gali būti montuojamos arčiau žemės, todėl jas lengviau prižiūrėt ir taisyti.
*Jos nekelia gyventojams trukdančio triukšmo.
*Vertikalios ašies vėjo jėgainės neturi būti nukreiptos į vėją.
*Jėgainės gali būti statomos arčiau viena kitos ir užima mažesnius plotus.
*Nereikalauja didelių vėjo gūsių sparnams pradėti suktis.
*Gali būti įrengiama ant pastatų stogų ar kaminų.

## Trūkumai
*Prasčiau veikia esant gūsingam vėjui.
*Turi dinaminio stabilumo problemų.
*Vertikalios ašies vėjo jėgainės prasčiau dirba aukštu vėjo greičiu pasižyminčiose teritorijose.
Fantanelės-Kodžalako vėjo ferma

**Fantanelės-Kodžalako vėjo ferma** – vėjo jėgainių ferma Rumunijoje. Tai didžiausio galingumo žemyninė vėjo ferma Europoje. Fermą valdo čekų įmonė ČEZ Group.

## Istorija
Projektą pirmieji pasiūlė JAV energetikos įmonių grupė, kurie vėjo fermas pasiūlė statyti Rumunijoje, Bulgarijoje, Lenkijoje, Naujojoje Zelandijoje ir Australijoje. 2008 m. jie sutiko parduoti 600 MW vėjo fermos projektą čekų įmonei *ČEZ Group*.

2008 m. pradėtos statybos. Pirmoji vėjo jėgainė pastatyta 2009 m. rugpjūtį. Pirmoji projekto dalis – 139 jėgainės Fantanellės fermoje buvo užbaigta 2010 m. gruodį, o 101 jėgainė Kodžalako fermoje baigtos statyti 2012 m. lapkritį.

## Konstrukcija
Fantanelės-Kodžalako vėjo fermos galingumas yra 600 MW. Fermą iš viso sudaro 240 General Electric vėjo 2.5xl jėgainių. Vėjo ferma įrengta 17 km nuo Juodosios jūros ir yra didžiausio galingumo žemyninė vėjo ferma Europoje.
Zimbabvės gynybos ministerija

**Zimbabvės gynybos ministerija** () – Zimbabvės respublikos ministerija, atsakinga už Zimbabvės gynybos pajėgas ir nacionalinę gynybos politiką. Ministerija yra šalies sostinėje Hararėje.

Dabartinis gynybos ministras – *Emmerson Mnangagwa*.

Gynybos ministerija prižiūrimos institucijos:
* Zimbabvės gynybos pajėgos:
** Zimbabvės nacionalinė armija
** Zimbabvės oro pajėgos
* Zimbabvės respublikos policija, kartu pavaldi ir Zimbabvės Vidaus reikalų ministerijai (*Ministry of Home Affairs*).

## Nuorodos
Trakų pilies tiltas

**Trakų pilies tiltas** – pėsčiųjų tiltas Galvės ežere, vedantis iš žemyno į vieną iš didesnių – Pilies salą Trakuose. Čia įrengtas vienas populiariausių turistinių objektų – Trakų salos pilies muziejus, kuriame vyksta daug kultūrinių ir komercinių renginių. Miestą su pilimi jungiantis tiltas susideda iš dviejų dalių, tarp kurių įsiterpusi Karaimų arba Karvinės sala. Pirmojo tilto ilgis 72,1 m, plotis 2,85 m, antrojo tilto ilgis 107,9 m, plotis 2,85 m. Tiltas pasiekiamas iš vienos pagrindinių – Karaimų gatvės. Nuo jo atsiveria puiki Trakų istorinio nacionalinio parko panorama, ant vandens ar ledo vykstantys renginiai (Galvės regata ir kt.). 

Tiltą 1977 m. pastatė Vilniaus kelių statybos valdyba. Statinio poliai ir sijos gelžbetoninės, paklotas ir turėklai mediniai.  Medinės konstrukcijos keistos 1999 m. Abiejų tiltų remontui 2012 m. AB „Kelprojektas“ paruošė rekonstrukcijos projektus. 

Netoli Trakų pilies 2019 m. buvo planuojama pastatyti naują medinį tiltą į gretimą salą. 


Trakai oro svente.jpg|Tilto dalis iš paukščio skrydžio
Trakai 01.jpg|Tiltas žiemą XX a. pabaigoje
Trakai Castle tourists.jpg|Pilies lankytojai ant tilto
Trakai-bridge.jpg|Tiltą laiko gelžbetoninės konstrukcijos


## Taip pat skaitykite

* Karaimų tiltas

## Šaltiniai

 
## Nuorodos

* Trakų istorinio muziejaus tilto remontas 
* Pėsčiųjų tiltas į Trakų pilies salą 1968 m. (nuotrauka)
Santa Kruso salos

**Santa Kruso salos** arba **Šventojo Kryžiaus salos** – salynas Ramiajame vandenyne, priklausantis Saliamono Saloms, Temotu provincijai. Jos yra 400 km į pietryčius nuo Saliamono salų grandinės. Šventojo Kryžiaus salos yra iš karto į šiaurę nuo Vanuatu salyno ir priklauso Vanuatu drėgnųjų miškų ekoregionui.

Didžiausia sala yra Nendo, dar vadinama Santa Krusu (505,5 km² plotas, aukščiausias taškas 549 m, virš 5000 gyventojų). Didžiausias miestas Nendo saloje Lata yra Temotu provincijos sostinė. Santa Kruso saloms priklauso Vanikoras (173,2 km², 800 gyventojų, iš tiesų tai dvi salos: Banie ir mažesnė kaimynė Teanu) ir Utupua (69,0 km², aukščiausias taškas 380 m, 848 gyventojų).

Santa Kruso salos yra mažiau nei 5 mln. metų amžiaus ir atsirado dėl tektoninės subdukcijos. Salas sudaro ugnikalnio pelenais padengtos klintinės uolienos. Aukščiausias salų taškas yra Vanikore 924 m.

Santa Kruso salomis kartais vadinamos visos Temotu provincijos salos.

Vietiniai kalba Rifo salų-Santa Kruso salų šeimos kalbomis, kurios priklauso Austronezinėms kalboms.

Pirmasis europietis salose buvo ispanas Alvaras de Mendanja de Neira, kuris jose lankėsi per antrą ekspediciją Ramiajame vandenyne 1595 m. A. de Mendanja de Neira mirė Nendo saloje, kurią 1596 m. pavadino Santa Krusu.

Per Antrą pasaulinį karą į šiaurę nuo salų vyko Santa Kruso salų mūšis.

## Išnašos
Gvadalkanalio provincija

**Gvadalkanalio provincija** – viena iš Saliamono Salų provincijų. Tai 5358 km² ploto sala, kuri padengta beveik vien džiunglėmis. Pavadinimą salai davė Pedro de Ortega Valencia, gimęs Gvadalkanalio kaime prie Sevilijos. Saloje yra šalies sostinė ir didžiausias miestas Honiara. Tačiau 1983 m. liepą nuo provincijos buvo atskirta 22 km² ploto sostinės teritorija ir Honiara nepriklauso provincijai.

Per Antrąjį pasaulinį karą salose vyko svarbi Gvadalkanalio kampanija.

## Šaltiniai
Zimbabvės transportas

Šiame straipsnyje pateikiama **[[Zimbabvė]]s transporto** sistemos apžvalga.

Kadangi šalis neturi priėjimo prie vandens, Zimbabvėje naudojami tik sausumos ir oro keliai.

## Geležinkeliai
Geležinkelių sistemą šalyje sudaro daugiau 3 000 km kelių. Visi keliai yra 1 067 mm pločio. Traukiniais galima pasiekti visas šalies kaimynes – PAR, Mozambiką, Botsvaną ir Zambiją. Traukinių linijos jungia visus pagrindinius Zimbabvės miestus.

## Sausumos keliai
Šalyje iš viso yra 18 338 km sausumos kelių tinklas. Iš jų 8 692 km yra asfaltuoti, kiti keliai neturi asfaltuotos dangos (2002 m.).

## Vamzdynai
Šalyje yra nutiesti 212 km ilgio vamzdynai kurui tiekti.

## Oro uostai
Šalyje veikia 430 oro uostų (2002). Iš jų 17 oro uostų yra su dengtais pakilimo-tūpimo takais. Pagrindinis šalies oro uostas aptarnaujantis sostinę Hararę yra Hararės oro uostas.
Tiamat (grupė)

**„Tiamat“** – Švedijos gotikinio ir death metalo grupė, 1987 m. susikūrusi Stokholme. Pavadinta pagal babiloniečių chaoso dievybę Tiamat.

Pradžioje grupė vadinosi „Treblinka“ ir grojo tik black metalą. Tačiau vėliau grupės muzika palaipsniui tapo melodingesnė, stilius priartėjo prie gotikinio metalo ir gotikinio roko (nuo 1997 m.).

## Nariai

* Johan Edlund – vokalas, gitara
* Anders Iwers – bosinė gitara
* Lars Sköld – būgnai

## Diskografija

* *Sumerian Cry* (1990 m.)
* *The Astral Sleep* (1991 m.)
* *Clouds* (1992 m.)
* *Wildhoney* (1994 m.)
* *A Deeper Kind of Slumber* (1997 m.)
* *Skeleton Skeletron* (1999 m.)
* *Judas Christ* (2002 m.)
* *Prey* (2003 m.)
* *Amanethes* (2008 m.)
* *The Scarred People* (2012 m.)

## Nuorodos
*
Hararės tarptautinis oro uostas

**Hararės tarptautinis oro uostas** (IATA – **HRE**, ICAO – **FVHA**) – pagrindinis Zimbabvės oro uostas, aptarnaujantis šalies sostinę Hararę.

Oro uostą prižiūri Zimbabvės civilinės aviacijos tarnyba, o iki savo veiklos pabaigos 2012 m. vasario savo bazę čia turėjo pagrindinės šalies oro linijos Air Zimbabwe. Oro uosto pakilimo takas, kurio ilgis siekia 4725 m, yra vienas ilgiausių visoje Afrikoje.

Oro uostu naudojasi ir šalies karinės oro pajėgos.
Makarakomburu

**Makarakomburu** () – kalnas Saliamono Salose, antras pagal aukštį Gvadalkanalio saloje ir visoje valstybėje. Aukštis – 2310 m. Stūkso ~30 km į pietus nuo šalies sostinės Honiaros.

Dalyje šaltinių nurodoma, kad Makarakomburu aukštis – 2447 m (tokiu atveju, jis būtų aukščiausia šalies vieta). Tačiau tikslesni Shuttle Radar Topography Mission duomenys nurodo 2310 m, kuomet Popomanaseu kalno aukštis yra 2335 m.

## Šaltiniai
Popomanaseu

**Popomanaseu** () – kalnas Saliamono Salose, Gvadalkanalio saloje; aukščiausias šalies taškas. Aukštis – 2335 m. Stūkso ~30 km į pietus nuo šalies sostinės Honiaros.

Dalyje šaltinių nurodoma, kad už Popomanaseu yra aukštesnis Makarakomburu kalnas (2447 m). Tačiau tikslesni Shuttle Radar Topography Mission duomenys nurodo 2310 m, kuomet Popomanaseu kalno aukštis yra 2335 m. Popomanaseu yra vienas aukščiausių Okeanijos kalnų (nusileidžia tik keliems kalnams Naujojoje Gvinėjoje bei Havajų ugnikalniams).

## Šaltiniai
Air Zimbabwe

**Air Zimbabwe** – nacionalinės Zimbabvės oro linijos. Pagrindinė bendrovės būstinė yra šalies sostinės Hararės oro uoste.

Pradžioje iš savo bazės Hararėje bendrovė vykdė skrydžius po pietinę Afriką, Aziją ir į Londoną. Nuo 1981 m. kompanija priklausė Afrikos oro linijų asociacijai, o 100 procentų įmonės akcijų priklausė Zimbabvės vyriausybei.

Dėl finansinių sunkumų 2012 m. vasario mėnesį kompanija sustabdė savo veiklą. Tais pačiais metais nuo gegužės iki liepos kompanija vykdė laikinus vietinius skrydžius.

2013 m. balandį kompanija vėl atnaujino savo skrydžius. 2015 m. Air Zimbabwe turėjo 3 maršrutus, kuriuos aptarnavo 9 lėktuvai.

## Šaltiniai
Madison Ivy

**Medison Ivy** (; 1989 m. birželio 14 d. Bavarija, Vokietija) – Amerikos vokiečių pornografijos aktorė, modelis.

## Biografija
Ivy gimė Vokietijoje, užaugo Teksase, o vėliau persikėlė gyventi į Sakramentą (Kalifornija). Dirbo šokėja striptizo klube, kuriame sutiko Aurorą Snou, padėjusią jai patekti į filmų suaugusiems pramonę.

Ivy labai lanksti, dirba jogos instruktore ir asmenine trenere.

2009 m. gruodį pasididino krūtis.

Iki 2014 m. nusifilmavo 193 pornografiniuose filmuose.

## Apdovanojimai ir nominacijos

## Šaltiniai

## Nuorodos

* IMDb profilis
Itanagaras

**Itanagaras** () – miestas šiaurės rytų Indijoje, Rytų Himalajų priekalnėse; Arunačal Pradešo valstijos sostinė. Plentas į Guvahatį (Asamas). Verčiamasi daugiausia prekyba žemės ūkio produkcija. Veikia inžinerijos institutas. Yra XIV–XV a. Itos forto liekanos, budistų šventykla, dvi bažnyčios.

## Istorija

Itanagaras yra įsikūręs nišių tautos žemėse. Britų laikais tapo vietiniu administraciniu centru. Nuo 1987 m. sukurtos Arunačal Pradešo valstijos sostinė.


|Miesto gatvė
Image:Ita Fort 02.JPG|Itos forto liekanos
Image:Entrance - Jawaharlal Nehru Museum.JPG|Jawaharlal Nehru muziejus


## Šaltiniai
2012 m. pasaulio trumpo baseino plaukimo čempionatas

**2012 m. Pasaulio trumpo baseino plaukimo čempionatas** – vienuoliktasis pasaulio šalių geriausių plaukikų trumpame baseine (25 m) čempionatas, vykęs Stambule, Turkijoje. 

## Miesto rinkimai
Dėl teisės surengti 2012 m. pasaulio trumpo baseino plaukimo čempionatą varžėsi du miestai: Stambulas (Turkija) ir Viena (Austrija). 2008 m. balandžio 12 d. Mančesteryje Stambulas paskelbtas nugalėtoju.

## Medalių lentelė

## Rezultatai
### Vyrai

### Moterys

## Lietuvos komanda

ČR – čempionato rekordas, ER - Europos rekordas, NR – nacionalinis rekordas, AR – asmeninis rekordas.

## Šaltiniai

## Nuorodos
*Oficiali svetainė
Džošua Mkabuko Nkomo tarptautinis oro uostas

**Džošua Mkabuko Nkomo tarptautinis oro uostas** (IATA – **BUQ**, ICAO – **FVBU**) – oro uostas Bulavajo mieste Zimbabvėje. Anksčiau oro uostas buvo vadinamas miesto vardu, o pakeistas Zimbabvės Afrikos žmonių sąjungos įkūrėjui Joshua Mqabuko Nkomo pagerbti. Tai yra vienas iš trijų šalies tarptautinių oro uostų.
Manjikai

**Manjikai** (*Manyika*) – Pietinės Afrikos tauta, priskiriama šonams, gyvenanti Zimbabvėje ir gretimose teritorijose Mozambike. Jie kalba čimanjika, šonų kalbai gimininga kalba, kuri kartais laikoma šonų kalbos dialektu.

## Arealas

Manjikų gyvenama teritorija yra vadinama **Manjikalandu**, ir šis kultūrinio regiono pavadinimas davė pavadinimą dviem administraciniams vienetams Zimbabvėje (Manikalandas) ir Mozambike (Manikos provincija). Šie du administraciniai vienetai dalinai atitinka kultūrinį regioną.

Istoriškai Manikalando ribos yra šios: Pungvės upė šiaurėje, Savės upė vakaruose ir pietuose. Į vakarus nuo Manjikalando yra Mašonalandas, į rytus ir pietus – ndau gyvenamos žemės, į šiaurę gyvena njungviai.

Manjikalandas užima ryčiausią Zimbabvės plynaukštės dalį, kuriai būdingos aukštumos (Zimbabvėje žinomos kaip Rytinės aukštumos). Šiaurės-pietų kryptimi išsidėstę kalnagūbriai: Vumba, Čimanimanis, Injanganis ir kt. Kalnuose gausu mineralinių išteklių, tarp jų ir aukso. Didžioji dalis regiono priklauso Buzi auštupio baseinui.

Aukštumų klimatas sudaro geriausias visoje Zimbabvėje sąlygas žemdirbystei dėl derlingų žemių ir gausių kritulių. Dėl to čia įmanoma užauginti 2-3 derlius per metus. Kadaise regionas buvo gausiai apaugęs miškais, čia gausiai gyveno gyvūnai, tarp kurių ir drambliai.

Svarbiausi Manjikalando miestai – Mutarė, Čimojas, Čimanimanis, Čipingė ir kt.

## Istorija
 
Manjikalandas, kaip ir visos šonų žemės, XIII–XV a. priklausė Zimbabvės karalystei. XV a. pab. - XVI a. pr. čia susiformavo kelios vietinės karalystės, tarp kurių svarbiausios buvo Manika (sostinė Masi Kesi, dabartinė Manika) ir Baruė (sostinė Baruė). Ilgą laiką jos buvo Monomotapos imperijos vasalės, veikę kaip svarbios prekybos tarpininkės tarp Zimbabvės plynaukštės ir Svahilių kranto. Per manjikų teritorijas ėjo svarbūs prekybiniai keliai.

XVI a. manjikų auksas labai domino portugalus, kurie naudojosi senaisiais prekybiniais keliais ir pasiekavo Zimbabvės karalystes iš pajūrio ir su jomis prekiavo.

1695 m. iš Butuvos kilęs rozvių klanas įjungė manjikų valstybes į Rozvių imperiją, ir Manjikalandas sudarė šiaurės rytinį jų imperijos pakraštį. Nepaisant to, kvazi-feoalinis susiskaldymas tęsėsi, ir manjikų žemėje buvo daug smulkių valstybėlių. XIX a. pradžioje į Manjikalandą migravo karingos gentys iš pietų – nguniai, kurių armijas iš pradžių vedė Zvangendaba, o įkandin jų – Sošanganė. Manjikai įjungti į pastarojo sukurtą Gazos imperiją. Šios sudėtyje manjikai ir jiems giminingi ndau tapo diskriminuojama etnine grupe.

Po to, kai 1897 m. Portugalija nugalėjo ir sunaikino Gazos imperiją, Manjikalandas buvo padalintas tarp dviejų kolonijinių valstybių. Vakarinė jo dalis atiteko Britų imperijos Pietų Rodezijai, o rytinė – Portugalijos Rytų Afrikai. Tokiu būdu manjikų žemės liko padalintos tarp Zimbabvės ir Mozambiko.

## Nuorodos
* Dube, Francis (2009) Colonialism, cross-border movements, and epidemiology: a history of public health of the Manica region of central Mozambique and eastern Zimbabwe, and the African response, 1890–1980.
* Straipsnis apie manjikus
MONU

**MONU** – kartą per metus anglų kalba leidžiamas urbanistikos žurnalas, nagrinėjantis miestą plačiąja prasme, tarp jų ir miesto politikos, ekonomikos, geografijos, ekologijos ir socialinius aspektus, taip pat fizinę struktūrą ir architektūrą. Architektūra yra viena iš daugelio sričių aptariamų žurnale ir siejamų termino „urbanistika”. „MONU“ leidžiamas Roterdamo mieste, Olandijoje. nuo 2004 metų birželio. Žurnalas siekia būti nepriklausomas, nekonformistinis, specializuotas leidinys, publikuojantis tam tikrai temai skirtus kritinius straipsnius, koncepcijas ir urbanistikos teorijas pateiktas architektų, urbanistų ir teoretikų iš viso pasaulio.

„MONU“ siekia visapusiškai tyrinėti temas aktualias miestų ir urbanistinių regionų ateičiai, sukurti terpę lyginamajai analizei. Siekiant kokybiškai ir išsamiai tirti skirtingas temas žurnale pateikiamos skirtingos situacijos, požiūrio taškai ir analizės metodai. Iš skirtingų kultūrų ir skirtingos profesinės patirties autorių surinktas straipsnių ir projektų derinys leidžia naujai pažvelgti į sudėtingus reiškinius susijusius su miestais. Išsilavinusiam skaitytojui skirtas „MONU“ žurnalas jau turi užsitarnavęs įtakingų architektų ir miesto mąstytojų auditoriją. Žurnalas veikia kaip platforma skirta keistis idėjomis ir kaupti žinias apie urbanistiką.

## Misija
Nuo pat įkūrimo „MONU“ siekia tirti visus urbanistikos aspektus, viską kas siejama su miestu. Žurnalą visuomet intrigavo galimybė atrasti paslėptas politines, socialines, ir ekonomines tiesas, oficialias realijas ir miestų tarpusavio ryšius.

## Nuomonės
„MONU“ kritiškai žvelgia į tai, kad miesto erdvės dažniausiai atstovauja įtakingos mažumos vizijoms ir netenkina likusios visuomenės poreikių. „MONU“ kritikuoja finansiškai įtakingo elito vystomų nekilnojamo turto projektų pasekmes, projektų, skirtų patenkinti tik vartotojiškus troškimus. (Nr.12, 2010)

Žurnalas primena architektams ir miestų planuotojams milžinišką esamo urbanistinio audinio potencialą ir nagrinėja tokias temas, kaip miesto ir architektūros restauracija, išsaugojimas, renovacija, pertvarkymas, atnaujinimas arba senų, socialiai, ekonomiškai bei kultūriškai nepriimtinų struktūrų pritaikymas ir pakartotinis naudojimas. (Nr.14, 2011)
 
Kalbant apie miestus, „MONU“ nepritaria neideologinei, arba, tiksliau, postideologinei visuomenės padėčiai ir siekia konkretumo, reikalingo pasaulyje, kuriame egzistuoja plati pasirinkimų ir jų kuriamų pasekmių įvairovė, pasaulyje, kuriame nebeliko vienos nuoseklios urbanistinės ideologijos. (Nr.15, 2011)

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Aukis

**Aukis** – Saliamono Salų miestas ir Malaitos provincijos sostinė. Jis yra šiauriniame Langalangos lagūnos gale, šiaurės vakariniame Malaitos salos krante. Aukyje gyvena 6811 žmonės (2010 m.). Tarp Aukio ir šalies sostinės Honiaros (Gvadalkanalis) skraido lėktuvai. Mieste yra elektra, o iki aerouosto už 11 km yra nutiestas plentas. Prieplaukoje kasdien veikia vaisių, daržovių ir šviežios žuvies turgus.

2009 m. Aukije buvo atidarytas kalėjmas su atskiromis sekcijomis moterims ir nepilnamečiams.

## Išnašos
Cinkas (reikšmės)

**Cinkas**– ši sąvoka turi įvairias reikšmes:
* Cinkas – cheminis periodinės elementų lentelės elementas
* Cinkas (, ) – senovinis, medinis ar dramblio kaulo, pučiamasis muzikos instrumentas 


Vaizdas:ZincMetalUSGOV.jpg|Metalas
Vaizdas:Three cornetts.jpg|Muzikos instrumentas


## Šaltiniai
Rtanis

**Rtanis** () – kalnas rytų Serbijoje, Serbijos Karpatų masyve, tarp Bolevaco ir Sokobanios miestų. Aukštis – 1569 m (Šiliako viršukalnė). Kalnas gan taisyklingos piramidės formos, susidaręs dėl karstinių procesų. Šlaitai apaugę miškais, o viršūnėje plyti kalnų pievos.

Pasakojama legenda, kad ant Rtanio stovėjusi žynio pilis, ten buvęs užkastas didelis lobis. Bet vėliau pilis sugriuvusi. 1932 m. ant kalno pastatyta koplytėlė, tačiau dabar ji sugriauta (daugiausia dėl lobių ieškotojų sprogdinimų). Dėl savo piramidės formos, Rtanis traukia ufologijos, mistikos gerbėjus, tikinčius, kad šis kalnas yra ateivių piramidė.


Image:Rtanj4.jpg|Rtanis iš toliau
Image:Rtanj3.jpg|Kalnas žvelgiant iš Rtanio kaimo
Image:Kapela na Rtnju1.jpg|Koplyčios griuvėsiai


## Taip pat skaitykite
* Bosnijos piramidės
Visočica

**Visočica** () – kalnas Dinaruose, Bosnijoje ir Hercegovinoje, šalia Visoko miesto. Aukštis – 219 m. Visočica yra taisyklingos piramidės formos, todėl apie šį ir kelis gretimus kalnus sklinda pasakojimai, esą tai senovinės piramidės (žr. Bosnijos piramidės).

XIV a. ant Visočisos stovėjo Visoko pilis (šaltiniuose minima nuo 1355 m.), buvo įtvirtintas miestas. XVI a. pilis jau buvo apleista, 1626 m. senasis Visokas minimas tarp išnykusių miestų.

2005 m. bosnis Semir Osmanagić iškėlė hipotezę, kad Visočica yra milžiniška senovinė piramidė, kurią padengusi žemė. Moksliniai tyrimai įrodė šios hipotezės klaidingumą.

## Taip pat skaitykite
* Rtanis
Vritra

**Vritra** () – indų mitologinė būtybė, minima Vedose; tai asura (demonas), milžiniška gyvatė, griausmavaldžio dievo Indros priešas.

Rigvedoje minima, kad pasaulio pradžioje Vritra laikė pagrobęs visus pasaulio vandenis. Tvaštaro namuose Indra išgėrė somos, gavo žaibą (vadžrą) ir nukovė Vritrą, taip išlaisvindamas pasaulio vandenis. Vritros motina buvo asura Danu – ją taip pat nukovė Indra.

Vėlesniuose, puraniškuose tekstuose minima kitokia Indros–Vritros mūšio versija: Vritra prarijęs Indrą, bet dievai jį privertę Indrą išvemti. Indra mūšį pralaimėjo ir pasižadėjo Višnui, kad nekariaus prieš Vritrą nei dieną, nei naktį, nei metalo, medžio ar akmens dirbiniu, nei sausu, nei šlapiu daiktu. Tačiau Indra pergudravęs dievą ir priešaušriu nugalėjęs Vritrą jūros puta. Kitur pasakojama, kad Vritra buvęs Asurų valdovu, brahmanas, atsisakęs dharmos ir darantis blogį. Dievai, išsigandę Vritros blogio, pasiuntę Indrą jį nukauti. Višnus papasakojęs, kad Vritros negalima nukauti paprastu būdu, tik durklu iš išminčiaus kaulų. Rišis Dadhičhis sutikęs paaukoti savo kūną, kad Vritra būtų įveiktas. Po 360 dienų trukusio mūšio Indra nugalėjęs demoną Vritrą.

## Šaltiniai
Acta Historica Universitatis Klaipedensis

**Acta Historica Universitatis Klaipedensis** – tarptautinis istorijos tematikos atviros prieigos žurnalas, leidžiamas Klaipėdos universiteto Baltijos regiono istorijos ir archeologijos instituto. 

## Leidinys
Žurnalas yra pietrytinio Baltijos regiono tyrimų, apimančių platų istorinių, politinių, kultūrinių ir socialinių prieigų spektrą, tarptautinis forumas. Kiekvienas tomas yra temiškai orientuotas ir apima mokslo straipsnius, skirtus pietinio ir rytinio Baltijos jūros regiono istorijai nuo viduramžių iki šių dienų, knygų recenzijas, šaltinių publikacijas, papildytas profesionaliais komentarais.

*Acta Historica Universitatis Klaipedensis* pradėtas leisti 1993 m. kaip Klaipėdos universitete įsteigto Vakarų Lietuvos ir Prūsijos istorijos centro mokslo darbų žurnalas. Tai pirmas Klaipėdos universiteto tęstinis mokslo darbų leidinys. Pirmasis tomas parengtas Klaipėdoje, išleistas Vilniuje, visi likę, pradedant antruoju – Klaipėdos universiteto leidykloje. Iš pradžių serijoje buvo publikuojami straipsnių rinkiniai ir monografijos, nuo aštuntojo tomo – tik straipsnių rinkiniai. Septintasis tomas neišleistas. 2006–2010 m. keturi serijos tomai išleisti su atskira paantrašte „Studia Antropologica“.

Žurnale spausdinami recenzuoti žinomų Lietuvos, Lenkijos, Rusijos, Vokietijos, Latvijos ir kt. valstybių profesionalių mokslininkų straipsniai. Straipsniai publikuojami lietuvių, anglų, vokiečių arba rusų lenkų kalbomis su anotacijomis lietuvių ir anglų kalbomis bei išsamiomis santraukomis įvairiomis kalbomis.

Žurnalas yra indeksuojamas „Scopus“, „Web of Science“, „Lituanistika“ (LDB) ir kitose duomenų bazėse. 

Leidinio atsakingasis redaktorius iki 2001 m. buvo Alvydas Nikžentaitis, 2003–2006 m. redaktorių kolegijai vadovavo Vladas Žulkus, 2006–2013 m. Silva Pocytė, nuo 2013 m. – Vasilijus Safronovas.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* *[https://e-journals.ku.lt/journal/AHUK Acta Historica Universitatis Klaipedensis]* oficialioje Klaipėdos universiteto žurnalų svetainėje.
Ivankivas

**Ivánkivas**  () – miesto tipo gyvenvietė Kijevo srityje (Ukraina). Ivankivo rajono centras. Šalia miesto teka Teterivas. Gyvenvietėje stovėjo pilis, nugriauta 1834 m. Dabar čia stovi stačiatikių cerkvė, kultūros namai, krikščionių šventykla, sinagoga ir maldų namai, ligoninė, mokykla, prieplauka ant Teterivo kranto, odos perdirbimo fabrikas.

## Šaltiniai
Burgundijos raudona

**Burgundijos raudona** – tamsiai raudona spalva, siejama su Burgundijos vynu, kuris pavadintas pagal Burgundijos regioną Prancūzijoje. Burgundijos raudona panaši į kitus raudonos atspalvius, pvz.: marūną. Jei spalva vadinama tiesiog **burgundiška**, ji rašoma mažąja raide.

## Burgundijos raudonos variacijos
### Ryški Burgundijos raudona

Kosmetologijoje šviesesnis Burgundijos raudonos tonas vadinamas **ryškia Burgundijos raudona** ir naudojamas plaukų dažymui.

### Senoji Burgundijos raudona

Dešinėje vaizduojama **senoji Burgundijos raudona**.

Ši spalva yra tamsus *Burgundijos raudonos* tonas.

## Burgundijos raudona kultūroje
**[[Mada|Madoje]]**
*Pirmajame dešimtemtyje ir XXI a. pirmojo dešimtmečio viduryje burgundiškos spalvos lūpdažis buvo labai populiarus tarp moterų. Ši spalva taip pat populiari tarp gotų.

**Drobės**
*Burgundiška spalva dažna spalva paklodėse ir pagalvių užvalkaluose.

**[[Muzika|Muzikoje]]**
*Roger Cichy finalinis judesys serijose *Colours* vadinama Burgundijos raudonas.

**[[Sportas|Sporte]]**
*Venesuelos sportininkai tarptautinių konkursų metu tradiciškai dėvi burgundiškas uniformas. Taip jie gavo pravardę „Red Wine“ ().
*Burgundiška ir auksinė spalvos yra vienas iš skiriamųjų Nacionalinės futbolo lygos Vašingtono Redskinsų ženklų.
*Burgundiška, auskinė ir navi mėlyna spalvos yra vienas iš skiriamųjų National Basketball Association Klivlando „Cavaliers“ ženklų.
*Burgundiška ir mėlyna spalvos ir vienas iš skiriamųjų Nacionalinės ledo ritulio lygos Kolorado „Avalanche“ ženklų.

**Eismo saugume**
*Burgundiškos (arba geltonos) spalvos paltas ant pėsčiojo šuns nurodo, kad pesčiasis yra kurčias.

**[[Kelionė]]se**
*Europos Sąjungos pasų spalva yra Burgundijos raudona.

## Galerija

Vaizdas:Burgundy bottles.jpg|Du buteliai Burgundijos vyno iš Gevri-Čambertin, Côtes de Nuits
Vaizdas:Cyborglog-of-eating-old-apple-d360.jpg|Burgundijos raudona gamtoje
Dispuras

**Dispuras** (, ) – miestas rytų Indijoje; Guvahačio priemiestis ir oficialioji Asamo valstijos sostinė. Mieste yra Asamo vyriausybinės įstaigos, netoliese įsikūrusi Vasišthos šventykla, Šrimanta Šankaradevos Kalakšetros muziejus, senovinis Džatijos miestas.

## Istorija

Dispuras Asamo sostine tapo 1973 m., kai ligtolinė sostinė Šilongas tapo naujai sudarytos Meghalajos valstijos dalimi.
Černobylio rajonas

**Černobylio rajonas** () – administracinis Kijevo srities vienetas buvusioje Ukrainos TSR, naudotas iki 1988 m.

Rajono administracinis centras buvo Černobylis, didžiausias miestas – Pripetė, kurioje gyveno Černobylio AE aptarnaujantis personalas. Po Černobylio branduolinės jėgainės avarijos, įvykusios 1986 m., dauguma rajono gyvenviečių buvo evakuota (Pripetė – balandžio 27 d., evakuacija iš 30 km spindulio zonos buvo numatyta ir įvyko gegužės 4-5 d.).

1988 m. Černobylio rajonas buvo panaikintas, o jo teritorija prijungta prie Ivankovo rajono. Dabar didžioji dalis teritorijos patenka į Černobylio zoną, kurioje pamainomis gyvena Černobylio AE aptarnaujantis personalas. Nuolat šioje zonoje gyvena apie 135 (2017 m. spalį) žmonių, dalis jų čia gyveno iki branduolinės jėgainės avarijos, kiti apsistojo vėliau.

## Išnašos
Ukmergės didžioji sinagoga

**Ukmergės didžioji sinagoga** – nebenaudojama sinagoga Ukmergėje, Vienuolyno g. 2.

## Istorija

Ukmergėje sinagoga galėjo būti jau 1685 m. Pirmas konkretus sinagogos paminėjimas aptiktas 1721 m. Ukmergės klebono jurisdikos  inventoriuje. 1773 m. dokumentuose jau randamas ir sinagogos buvimo vietos apibūdinimas. Pagal 1825 m. miesto surašymą ši sinagoga dar buvo vienintelė mieste. 1838 m. mieste jau buvo 6 kiti žydų religiniai pastatai. 1877 m. sinagoga sudegė per miesto gaisrą, bet buvo atstatyta nekeičiant išorės vaizdo. Tai buvo didelis mūrinis neobarokinio stiliaus pastatas. XIX a. pab. šalia sinagogos pradėjo steigtis kitos sinagogos, ješiva, „Talmud-Toros“ mokykla. Sinagoga veikė iki 1941 m. 1953 m. sinagogos pastatas buvo rekonstruotas į sporto mokyklą.

## Taip pat skaitykite

* Vilkmergėlės gatvės sinagoga

## Išnašos

## Nuorodos

* Ukmergės istorinis žydų kvartalas *jewish-heritage-lithuania.org*
Guvahatis

**Guvahatis** (, ) – miestas rytų Indijoje; Asamo valstijos didžiausias miestas, vienas svarbiausių ekonominių, kultūrinių, transporto centrų Šiaurės Rytų Indijoje. Miestas įsikūręs Šilongo plokščiakalnio papėdėje, Brahmaputros pietinėje pakrantėje. Guvahačio priemiestyje Dispure yra oficialioji Asamo sostinė. Veikia Lokpriya Gopinath Bordoloi tarptautinis oro uostas, geležinkelių ir plentų mazgas, upių uostas. Naftos perdirbimo, poligrafijos, elektronikos, maisto pramonė. Svarbus prekybinis centras (prekyba Asamo arbata, kita žemės ūkio produkcija). Veikia universitetas, technologijų institutas, planetariumas, zoologijos ir botanikos sodas. Gausu hinduistų šventyklų (XVI a. Kamakhijos šventykla, XVII a. Umanandos šventykla ir kt.).

## Istorija

Miestas čia gyvavo nuo senovės, minimas indų mitologijoje. Senovėje buvo žinomas kaip ***Pragdžjotišpuras*** () bei ***Durdžaja*** () ir buvo Kamarupa karalystės sostine. Iki IX–XI a. tai buvo didelis ir strategiškai svarbus miestas. Viduramžiais miestas buvo sugriautas, vėliau atkurtas ir priklausė Ahomo karalystei. Miestą daug kartų nesėkmingai bandė užimti Mogolai.


Image:Kamakhya Temple.jpg|Kamakhijos šventykla
Image:BALAJI TEMPLE,GUWAHATI.JPG|Baladži šventykla
|Umanandos šventykla
Jūros bangų energija

**Jūros bangų energija** – atsinaujinančiosios energijos tipas, kuomet energija išgaunama iš vandens bangavimo. Daugiausiai vystoma Portugalijoje, Jungtinėje Karalystėje, JAV ir Australijoje.

## Istorija
1799 m. Paryžiuje užpatentuotas pirmasis projektas, gaminantis energiją iš vandenyno bangavimo. 1910 m. Prancūzijoje sukonstruotas įrenginys, apšvietęs kūrėjo namus. Nuo 1855 m. iki 1973 m. vien Jungtinėje Karalystėje buvo užregistruota apie 340 patentų susijusių su bangų energija.

Šiuolaikinių bangų energijos technologijų pionierius yra japonų išradėjas Yoshio Masuda. XX a. 5-ajame ir 6-ajame dešimtmečiuose Y. Masuda išbandė daug bangų energijos technologijų jūrose.

1973 m. kilus naftos krizei, vėl buvo susidomėta atsinaujinančiaisiais energijos šaltiniais. Šiuo laikotarpiu prie technologijos vystymosi daug prisidėjo Jungtinės Karalystės, JAV ir Norvegijos universitetai. XX a. paskutiniame dešimtyje ir XXI a. pirmaisiais dešimtmečiais suaktyvėjo naujų jūros bangų energijos jėgainių technologijų kūrimas JAV, Jungtinėje Karalystėje, Beneliukse, Šiaurės Europoje, Australijoje, Izraelyje, Airijoje.

## Veikimo principas
Jūros bangų energijos jėgainių plūdurai plūduriuoja vandens paviršiuje prieš bangų judėjimo kryptį. Kad bangos neišplukdytų plūduro į krantą ar nepakeistų jo padėties, plūduras lynais ir inkarais tvirtinamas prie dugno. Plūdurai sujungti su energijos konvertavimo moduliais. Bangų sūpavimas judina energijos konvertavimo modulius aukštyn, žemyn ir į šonus. Šie judesiai priverčia modulyje esančius hidraulinius taranus pumpuoti aukšto slėgio energiją. Ji kaupiama hidrauliniuose akumuliatoriuose, kurie tiekia tolygią srovę elektros generatoriaus varikliui. Visų trijų modulių pagaminta elektra per atskirą kabelį, prijungtą prie plūduro galo, teka jūros dugnu į tarpinę povandeninę stotį, o iš jos – į krante įrengtą elektros transformatorinę.

## Šaltiniai
Zimbabvės respublikos policija

**Zimbabvės respublikos policija** () – nacionalinės Zimbabvės policijos pajėgos, pavaldžios Zimbabvės gynybos ministerijai ir Zimbabvės vidaus reikalų ministerijai. Iki 1980 m. liepos vadinosi *Britų Pietų Afrikos policija* (*British South Africa Police*).

Vadovas – generalinis komisionierius (*commissioner general*) *Augustine Chihuri*.

## Struktūra
Policijoje tarnauja daugiau kaip 21800 žmonių. Štabas – Hararėje..
Policijos pajėgos teritoriškai organizuotos pagal provincijas.
Policiją sudaro:
* uniformuotoji nacionalinė policija,
* kriminalinis tyrimų departamentas (*Criminal Investigation Department*) ir
* eismo policija.
* specialieji paramos daliniai:
** sukarintasis Policijos paramos dalinys (*Police Support Unit*),
** riaušių policija (*riot police*),
** policijos vidinio saugumo ir žvalgybos tarnyba (*Police Internal Security and Intelligence unit*) – Rodezijos Specialusis skyrius (*Special Branch*),
** ceremonialų dalinys,
** policijos šunų dalinys.

## Policijos afrikanizacija
Zimbabvės respublikos policijos pirmtakas buvo Rodezijoje ir pereinamojoje valstybėje Zimbabvėje Rodezijoje veikusi *Britų Pietų Afrikos policija*.

1980 m. susiformavus nepriklausomai Zimbabvei policijos pajėgose tarnavo apie 10 000 žmonių (iš jų 60% buvo baltaodžiai), o policijos rezerve buvo dar 35 000 žmonių (beveik visi – baltaodžiai). Buvo pradėta oficiali afrikanizacijos politika – reformos metu visi vyresnieji policijos karininkai buvo atleisti, o jų policijas užėmė juodaodžiai karininkai.

1982 m. pirmuoju juodaodžiu Respublikos policijos komisionieriumi tapo *Wiridzayi Nguruve*, kuris policijoje ėmė tarnauti 1960 m. konstebliu ().
Vėliau jį pakeitė *Jim Paul Vanguardia*.
Zimbabvės universitetas

**Zimbabvės universitetas** – didžiausias ir seniausias universitetas Zimbabvėje, esantis šalies sostinėje Hararėje. Universitetas pradėjo ryšius su Londono universitetu ir pirmuosius studentus priėmė 1952 m. Universitete veikia 10 fakultetų.

Pirmasis šalis prezidentas Canaan Banana dirbo universiteto religijų studijų profesoriumi.