open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Optimizacija socialinei žiniasklaidai

**Optimizacija socialinei žiniasklaidai** (, **SMO**) – priemonių paketas, sukoncentruotas į vartotojų pritraukimą iš virtualių bendruomenių – forumų, tinklaraščių, socialinių tinklų ir t. t.

Skirtumas tarp SEO () ir SMO yra tai, kad SEO skirtas svetainės tobulinimui paieškos sistemoms (Google, Yandex ir t. t.), o SMO yra svetainės tobulinimas tikslingai auditorijai.
Ashlee Simpson

**Ashlee Simpson** (g. 1984 m. spalio 3 d. kaip **Ashley Nicole Simpson**) – JAV poproko atlikėja, dainų autorė ir aktorė. 2004 m. kūrė ir dalyvavo realybės šou *[[The Ashlee Simpson Show]]*. 2009 - 2010 m. Ashlee vaidino merginą iš mažo miestelio Violet Foster seriale *[[Melrose Place]]*. 
2008 m. gegužės 17 d. ištekėjo už *[[Fall Out Boy]]* bosisto Pete Wentz, taip pat 2008 m. lapkričio 20 dieną gimė sūnus Bronx Mowgli Wentz. Pora išsiskyrė 2011 metais.

## Diskografija
### Studijiniai albumai

### Singlai

## Muzikos video klipai

## Turai
* 2005: "Autobiography Tour"
* 2005: "I Am Me Promo Tour"
* 2006: "L.O.V.E. Tour"
* 2008: "Bittersweet World Club Tour"

## Filmografija
### Filmai

### Televizija

### Teatras

### Svečio teisėmis

## Apdovanojimai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
* 
*
Kočečiumas

**Kočečiumas** () – upė Rusijoje, Krasnojarsko krašte, Evenkijoje; Žemutinės Tunguskos dešinysis intakas. Prasideda Putorano plynaukštės pietiniame pakraštyje. Teka į pietus Vidurio Sibiro plokščiakalniu. Įteka į Žemutinę Tunguską ties Turos gyvenviete.

Pagrindiniai intakai – Embenčimas, Tembenčis (dešinieji), Turus (kairysis).

Užšąla spalį, atitirpsta gegužės pabaigoje.

## Šaltiniai
João Bernardo Vieira

**João Bernardo Vieira** (1939 m. balandžio 27 d. – 2009 m. kovo 2 d.) – Bisau Gvinėjos prezidentas nuo 2005 m. spalio 1 d. Prieš tai prezidentu jis buvo nuo 1980 iki 1999 m. Tačiau po šių kadencijų pralaimėjęs pilietinį karą Vieira prarado prezidento postą. 2005 m. jis vėl tapo šalies prezidentu. 2009 m. kovo 2 dieną jis buvo nušautas Bisau Gvinėjos karininkų praėjus keletui valandų, kai bomba nužudė šalies kariuomenės vadą Batista Tagme Na Wai.

## Šaltiniai
Kojukukas

**Kojukukas** () – upė JAV, centrinėje Aliaskoje; Jukono dešinysis intakas. Prasideda susiliejus kelioms upėms, ištekančioms iš Endikoto kalnų. Teka į pietvakarius kalnais, o vėliau pelkėta žemuma. Įteka į Jukoną ties Kojukuko gyvenviete.

Pagrindiniai intakai – Gleiseris, Alatna, Džonas.

Upės baseine įsteigtas Kojukuko nacionalinis laukinės gamtos draustinis. Upė laivuojama.

Upės pavadinimas kilo nuo jos baseine gyvenančių indėnų kojukonų.

## Šaltiniai
Intars Busulis

**Intars Busulis** (g. 1978 m. gegužės 2 d. Talsuose) – latvių muzikas, dainininkas ir trombonistas. Daugelio konkursų laureatas. Intars Busulis susituokęs, turi du vaikus.

## Karjera

Savo muzikinę karjerą pradėjo kartu su seserimi atlikęs dainą „Ūsainā puķe”. Dar vaikystėje grojo vaikų ansamblyje „Talsu Sprīdīši”. Dainininko karjerą pradėjo Raimondo Tigulo projekte „Caffe“. Su grupe startavo Eirodziesmoje. Grupė gyvavo ketverius metus. Taip pat grojo pučiamųjų orkestre ir džiazo grupėje „Wet point”. 2005 metų pavasarį dalyvavo danų gitaristo Eriko Mosuholmo projekte E. Y.J. O. (Eurpean Youth Jazz Orchestra). 2007 metais Intars Busulis su daina „Gonki“ () dalyvavo Eirodziesmoje ir nugalėjęs pusfinalyje, pateko į finalą. Tačiau galutiniame balsavime gavusi 16 676 žiūrovų balsų daina liko II-oje vietoje. 2009 m. vasario 28 d. Intars Busulis su daina „Sastrēgums“ nugalėjo Eirodziesmoje. ir su jos rusiškąja versija „Probka“ () atstovavo Latvijai 2009 m. Eurovizijos dainų konkurse, kuris vyko Rusijos sostinėje Maskvoje. Ten jis 2-ajame pusfinalyje užėmė paskutinę – 19-ąją vietą.

## Diskografija
*Shades of Kiss (2005)
*Kino (2008)
*AKTs (2010)
*CitāC (2013)

## Išnašos
Antanas Valaitis (1906)

**Antanas Valaitis** (1906 m. rugpjūčio 11 d. Skaistgiriuose, Sintautų vlsč. – 1998 m. gruodžio 24 d. Minelguose, Jurbarko r.) – politinis veikėjas, pavasarininkų vadovas, mokytojas, rezistentas.

## Biografija
Tėvas Juozas Valaitis buvo vidutinis ūkininkas, Skaistgirių kaimo seniūnas.

A. Valaitis mokėsi Zyplių ir Katilių pradinėse mokyklose, o 1918 m. įstojo į Šakių „Žiburio“ gimnaziją, čia baigė 6 klases. Po to iki 1929 m. mokėsi Vilkaviškio kunigų seminarijoje, ją paliko dėl ligos. 1931–1935 m. studijavo Vytauto Didžiojo universitete Teologijos–filosofijos fakultete (prancūzų ir lotynų kalbas, pedagogiką, psichologiją, logiką, lietuvių kalbą). Taip pat studijavo Prancūzijos Lilio katalikiškajame universitete, politinių ir socialinių mokslų fakultete.

Prieš prasidedant Antrajam pasauliniam karui, ėjo Lietuvos pavasarininkų federacijos pirmininko pareigas, redagavo žurnalą „Pavasaris“.

1951 m. rugsėjo 5 d. Antanas Valaitis buvo suimtas, 25 metus kalėjo Sibiro lageriuose. Nuo 1952 m. spalio kalėjo Kajarkane netoliese Norilsko; po trejų metų, 1955 m., perkeltas į Irkutsko srities lagerius, o 1960 m. – į Mordoviją. Kalėdamas dirbo prie geležinkelio tiesimo, akmens anglies ir nikelio kasyklose.

Į Lietuvą grįžo 1976 m. Gyveno netoli Veliuonos esančiame Minelgų kaime, čia ir mirė.

Jo vardu pavadinta Gausantiškių Antano Valaičio pagrindinė mokykla.

## Išnašos
Raudonasis ežeras (Čiukotka)

**Raudonasis ežeras** () – ežeras Rusijoje, Čiukotkos autonominėje apygardoje, Anadyrio rajone, šalia Anadyrio upės, su kuria jungiasi protaka. Iš vakarų ežero duburį riboja Čikajevo kalnai (280–390 m), iš rytų – Rarytkino kalnų pakraščiai (350–420 m). Ežero ilgis 35 km, plotis 15 km. Gylis iki 4 m.

Rytiniai krantai statūs, pietiniai ir šiauriniai lėkšti, žemi. Ežere jaučiamas vandens lygio svyravimas dėl potvynio bangos, atkeliaujančios Anadyrio upe. Įteka Berezovajos, Lamutskajos, Kėivilgilvemo, Taljainyno upės.

Gausu žuvų: baltosios lašišos, čyrai, sykai, lydekos, ketos, rausvosios lašišos, arktinės palijos. Atitirpus ledui į ežerą užsuka nedideli baltųjų delfinų būriai.

Prie Raudonojo ežero įsikūrusi Krasneno gyvenvietė.

## Šaltiniai
Raudonasis ežeras

**Raudonasis ežeras** yra šie ežerai:
* Raudonasis ežeras – ežeras Rusijoje, Čiukotkoje;
* Raudonasis ežeras – ežeras Rusijoje ir Lenkijoje;
* Raudonasis ežeras – ežeras Baltarusijoje.
Tura (Rusija)

**Tura** () – gyvenvietė Rusijoje, Krasnojarsko krašto centrinėje dalyje, prie Žemutinės Tunguskos ir Kočečiumo upių santakos. Iki 2007 m. buvo tuometinės Evenkijos autonominės apygardos sostine. 5,5 tūkst. gyventojų (2008 m.); rusai, evenkai, jakutai. Yra du oro uostai: vietiniams ir tolimesniems skrydžiams. Medienos apdirbimo pramonė. Yra krašto muziejus.

Tura įkurta 1924 m. Turėjo miesto tipo gyvenvietės stausą, bet 2011 m. jis pakeistas į paprastos gyvenvietės.

## Šaltiniai
Tura

**Tura** gali reikšti šiuos objektus:

* Tura – miesto tipo gyvenvietė Rusijoje;
* Tura – upė Rusijoje;
* Verchniaja Tura – miestas Rusijoje;
* Nižniaja Tura – miestas Rusijoje;
* Tura – miestelis Vengrijoje.
Vladas Gaidys

**Vladas Gaidys** (g. 1952 m. birželio 14 d. Šiauliuose) – Lietuvos sociologas, socialinių mokslų daktaras.

## Biografija
1975 m. baigė VU Fizikos fakultetą. 1976–1979 m. TSRS mokslų akademijos Sociologinių tyrimų instituto Maskvoje aspirantas. 1981 m. filosofijos mokslų kandidatas.

Nuo 1980 m. Filosofijos, sociologijos ir teisės instituto (dab. Socialinių tyrimų institutas) mokslo darbuotojas, 1990–2001 m. socialinių pokyčių skyriaus, 2002–2003 m. Teorijos ir metodologijos skyriaus, nuo 2003 m. Eurointegracijos skyriaus vedėjas. 1997–2000 m. dėstė VU Komunikacijos fakultete; nuo 2000 m. docentas. 1990–1994 m. Lietuvos sociologų draugijos prezidentas.

Nuo 1993 m. privataus visuomenės nuomonės ir rinkos tyrimų centro „Vilmorus“ direktorius.

## Bibliografija
* Laikas sociologiniuose tyrimuose: Metodologinės ir metodinės problemos, monografija, 1986 m., rusų k.
* Nuomonės: 1989–1994 m., su D. Tureikyte, 1994 m.
* Visuomenės nuomonės tyrimai: Teorija ir praktika, 1999 m.
* Ar saugi Lietuvos visuomenė?, su A. Dobryninu, 2004 m.

## Šaltiniai
Geldapės ežeras

**Geldapės ežeras** () arba **Raudonasis ežeras** () – ežeras Rusijoje (Kaliningrado sritis, Nesterovo rajonas) ir Lenkijoje (Varmijos Mozūrų vaivadija).

Telkšo Romintos girioje, netoli Geldapės miesto, 150 m aukštyje virš jūros lygio. Didesnioji ežero dalis priklauso Lenkijai. Forma pratisa, driekiasi šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi. Ilgis 2,93 km, plotis 0,88 km. Įteka Jaros upė, išteka Geldapės upė (Angrapės intakas).

## Šaltiniai

* Galdapės ežeras // Mažosios Lietuvos enciklopedija, T.1 (A–Kar) – Vilnius: Mažosios Lietuvos fondas, Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2000, psl. 422
Kataro geografija

**Kataro geografija** – Kataro gamtinių sąlygų aprašymas.

## Padėtis
Kataras įsikūręs Artimuosiuose Rytuose, Kataro pusiasalyje (ilgis apie 160 km, plotis 55–80 km), išsišaunančiame nuo Arabijos pusiasalio į Persijos įlanką. Iš vakarų skalauja Bahreino įlanka, skirianti Katarą nuo Bahreino salos. Vakarinėje pakrantėje atsišakoja Zikrito pusiasalis.

Kataras turi vienintelę sausumos sieną su Saudo Arabija (ilgis 87 km). Kranto linijos ilgis – 563 km. Pusiasalį supa koralų rifai ir salos (Katarui priklauso Chalulio ir kitos mažos salos).

## Reljefas
Visą Kataro pusiasalį užima plokščia žemuma, pietuose iškylanti iki 103 m (Kurain Abu al Baulo arba Galailo kalva). Tai yra virtinė žemų klinčių atodangų, einančių iš šiaurės į pietus nuo Zikrito pro Um Babo iki pietinės sienos. Ryškiausias kalnas – stačiu skardžiu iškylantis Nachšas (90 m).

Pietryčiuose yra Chor al Adaidas („vidinė jūra“), kalvotų smėlio kopų sritis, supanti mažą įlankėlę Persijos įlankoje.

## Klimatas
Katare klimatas tropinis žemyninis. Sausio mėnesio vidutinė temperatūra +22 °C, liepos +35 °C. Aukščiausia temperatūra vidurvasarį pasiekia +50 °C, o žiemos naktimis gali atvėsti iki 4–5 °C. Per metus iškrinta nuo 55 mm (pietuose) iki 125 mm (šiaurėje) kritulių. Lietūs dažniausiai iškrinta žiemą, per retas audras. Dažnos dulkių ir smėlio audros.

## Hidrografija

Gėlo vandens telkinių Katare nėra. Rytinėje pakrantėje yra įdruskėjusių pelkių (sebchų), dykumas raižo sausvagės (vadžiai).

## Dirvožemiai

Katare vyrauja gipsažemiai, rytuose – druskožemiai; pietryčiuose yra pradžiažemių.

## Gyvoji gamta
Beveik visą teritoriją užima smėlio dykumos. Miškų nėra. Pakrantėse vietomis veši nendrynai, yra tamarindų sąžalynų. Auga kiečiai, akacijos, eglūnai.

Šalyje užfiksuota 21 žinduolių rūšis – čia sutinkami fenekai, katės margaritos, hienos, šakalai, įvairūs šokliai, gausu roplių (varanai, agamos, gekonai, gyvatės, apvaliagalviai), voragyvių (skorpionai, vorai, falangos). Iš paukščių tarpo būdingi kirai, flamingai, garniai, žąsys. Didelė gyvūnijos įvairovė šalį supančiuose rifuose (veisiasi apie 70 rūšių verslinių žuvų, vėžiagyviai, moliuskai, pintys, yra jūrinių vėžlių).

Įsteigta keletas saugomų teritorijų Al Rimo biosferos rezervatas (1200 km²), Um Taiso nacionalinis parkas (nuo 2006 m.) ir kt.

## Šaltiniai
Tomas Miunceris

**Tomas Miunceris** (g. apie 1488 m. – m. 1525 m. gegužės 27 d.) − protestantų pastorius. 

## Biografija
Gimė apie 1488 m. Ragino sukilti vargšus prieš juos engiančius kunigaikščius. Jo teigimu, susidorojus su kunigaikščiais, bus panaikintas skurdas, įvesta visuotinė lygybė, žemėje sukurta Dievo karalystė. Tūkstančiai valstiečių sekė naujuoju pranašu ir sukėlė didžiausią to meto Europoje valstiečių karą. Pritarė M. Liuterio idėjoms.
Altazimutas

**Altazimutas** ( – „aukštas“ + *[[azimutas]]*) – prietaisas, skirtas šviesulių aukščiams ir azimutams matuoti. Altazimutą sudaro limbai, pritvirtinti prie vertikalios ir horizontalios ašių, ir žiūronas, pritaisytas prie horizontalios ašies. Azimutas keičiasi, sukant prietaisą apie vertikalią ašį, o aukštis – sukant apie horizontalią ašį. Didžiausias matavimo tikslumas 5′′. 

Altazimutas vartojamas kartografijoje, geodezijoje, astronomijoje.

## Šaltiniai
Kubanė

: *Šis straipsnis – apie Rusijos upę. Apie istorinį regioną žiūrėkite [[Kubanė (regionas)]]*

**Kubanė** (, , senovėje: ) – upė pietų Rusijoje; Karačajų Čerkesijoje, Stavropolio krašte, Krasnodaro krašte ir Adygėjoje. Prasideda Kaukazo kalnuose dvejomis ištakomis (Ulukamu ir Učkulanu), pradžią gaunančiomis Ulukamo ledyne, Elbruso kalno šlaite. Pradžioje teka kaip kalnų upė, o už Nevinomysko išsilieja į Kubanės-Paazovės žemumą. Teka istoriniu Kubanės regionu pradžioje į šiaurę, paskiau į vakarus. Įteka į Azovo jūros Temriuko įlanką; sudaro deltą (jos plotas 4300&nbsp;km²).

Didžiausi intakai: Mažasis Zelenčiukas, Didysis Zelenčiukas, Urupas, Laba, Belaja, Pšišas, Psekupsas, Afipsas (visi kairieji).

Vasarą dėl ledynų tirpsmo ir liūčių patvinsta. Per metus nuneša ~7 mln. tonų nešmenų. Laivuojama nuo Labos upės žiočių. Kubanė patvenkta Krasnodaro tvenkiniu, įrengta hidroelektrinių kaskada. Dalis upės vandens Nevinomysko kanalu nuplukdoma į Jegorlyko upę (Dono baseinas). Deltoje vystoma pramoninė žvejyba (starkiai, kuojos, šamai, sazanai, grundalai, plačiakakčiai, salačiai ir kt.).

Prie Kubanės įsikūrę miestai: Karačiajevskas, Čerkeskas, Nevinomyskas, Armaviras, Kropotkinas, Ust Labinskas, Krasnodaras, Temriukas.

## Šaltiniai
Adygų kalba

**Adygų kalba** (*адыгабзэ*) – šiaurės vakarų Kaukazo kalbų grupės kalba, vartojama adygų tautybės žmonių, gyvenančių pietinėje Rusijoje (daugiausia Adygėjoje) bei kitose Vakarų Azijos valstybėse. Kalbančiųjų skaičius siekia ~0,5 milijono žmonių. Adygų kalbai labai gimininga kabardinų kalba. Kalba turi daug dialektų, kuriuos vartoja skirtingos adygų gentys (abzechai, adamėjai, bžedugai, hatukuajai, kemirgojai, machošai, natekuajai, šapsugai, žanai, jegerikuajai).

Kalboje yra 50-60 priebalsių, suminkštintas glotinis sprogimas, bidentalinis pučiamasis garsas ir daug kitų sudėtingų fonologinių reiškinių.

Nuo 1927 m. iki 1938 m. naudotas lotynų raidynas. Prieš tai kalba buvo rašoma arabų raštu. Nuo 1938 m. adygų kalba naudoja kirilicos raidyną.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Ethnologue informacija
Kavalos Panorama GS

**Kavalos Panorama GS** – krepšinio klubas Kavalos mieste Graikijoje. Klubas dalyvauja ESAKE varžybose.

2008 metais, Kavalos EEK krepšinio klubas susijungė su Panoramos BC klubu ir sudarė Kavalos Panorama GS.

## Žaidėjų sąrašas
 
*  Giannis Gagaloudis
*  Will Daniels
*  Dimitrios Lolas
*  Philippe Amagou
*  Mladen Pantic
*  Nikos Pentazidis
*  Vassilis Angelakopoulos
*  Spyros Kekelis
*  Nikos Kouvelas
*  Milt Palacio

## Nuorodos
* Oficialus puslapis (graikų k.)
Matvejus Škiriatovas

**Matvejus Škiriatovas** (, 1883 m. rugpjūčio 3 d. Višniakovo kaime, Tulos gubernija – 1954 m. sausio 18 d. Maskvoje) – sovietinis valstybės ir partinis veikėjas, vienas iš stalininių represijų organizatorių.

## Biografija
1921 m. VKP(b) CK partinių gretų patikrinimo ir valymo komisijos narys. 1923–1934 m. VKP(b) Centrinės kontrolės komisijos narys. 1923–1924 m. ir 1930–1934 m. VKP(b) CK Centrinės kontrolės komisijos Partinės kolegijos bei Darbininkų ir valstiečių inspekcijos kolegijos narys. 1939 m. Partinės kontrolės komiteto pirmininko pavaduotojas. 1952 m. SSKP CK Partinės kontrolės komiteto pirmininkas. 1952–1953 m. SSKP CK Prezidiumo – SSKP Politinio biuro narys.

Urna su M. Škiriatovo palaikais palaidota Kremliaus sienoje Maskvoje.
Torpex

**Torpex** – sprogstamoji medžiaga, kurios galingumas 50 % didesnis, negu trotilo (TNT). Torpeksas susideda iš 42 % heksogeno, 40 % trotilo ir 18 % aliuminio miltelių.

Torpeksas imtas naudoti 1942 m., pradžioje torpedose. Pavadinimas *torpex* yra žodžių **''Torp**edo **Ex**plosive* 'torpedų sprogstamoji medžiaga' santrumpa. Torpeksas labai tiko povandeniniams šaudmenims, kadangi dėl jo komponento aliuminio sprogimo impulsas pasidaro ilgiau trunkantis, kas didina ardančiąją galią. Jį naudojo torpedose ir itin didelio kalibro [[aviacinė bomba|aviacinėse bombose]] *Tallboy* ir *Grand Slam*. Torpeksu užtaisydavo ir nuotolinio valdymo bombonešius „[[branderis|branderius]]“ (Operacija *Aphrodite*).
<br />Vėliau torpeksą pakeitė sprogstamoji medžiaga [[H6 mišinys‎|H6]] ir [[polimeru klijuota sprogstamoji medžiaga|polimerais klijuotos sprogstamosios medžiagos]]. Dabar torpeksas yra pasenęs, ir jis praktikoje sutinkamas daugiausia nesprogusiuose šaudmenyse.

== Istorija ==
Torpeksą sukūrė Karališkojoje parako gamykloje (*Royal Gunpowder Factory*) *Waltham Abbey* mieste ([[Eseksas]], D. Britanija) kaip galingesnį trotilo pakaitalą kariniam naudojimui. Heksogenas sukurtas 1899 m., bet jis pernelyg jautrus sutrenkimams, kad galėtų būti grynas naudojamas karinėje srityje. Buvo aptikta, kad maišant trotilą ir heksogeną jautrumą galima sumažinti, išlaikant didesnį sprogimo galingumą. Pridėjus aliuminio miltelių galingumas dar padidėja. Jie dažnai dedami į [[sprogalas|sprogalus]], kurie turi pernelyg daug [[deguonis|deguonies]] ir kuriems detonuojant išsiskiria laisvas [[deguonis]]. Šis papildomas laisvas deguonis reaguoja su aliuminio milteliais, ir šios labai egzoterminės reakcijos metu išsiskiria daug papildomos šilumos, kuri didina sprogimo dujų tūrį ir plėtimosi jėgą. Kaip priedas dedamas ir [[bičių vaškas]], kuris mažina jautrumą sutrenkimams ir smūgiams. Vėliau vašką pakeitė iš naftos gaunamas priedas. [[Kalcio karbonatas|Kalcio karbonato]] deda tam, kad sugertų [[drėgmė|drėgmę]] ir sumažintų [[vandenilis|vandenilio]] skyrimąsi dėl padidėjusio drėgnumo.

== Nuorodos ==
* Gannon, Robert. *Hellions of the Deep: The Development of American Torpedoes in World War II''. University Park, Pa.: Pennsylvania State University Press, 1996. ISBN 0-271-01508-X.
Nikolajus Švernikas

**Nikolajus Švernikas** (, 1888 m. gegužės 19 d. Sankt Peterburge – 1970 m. gruodžio 24 d. Maskvoje) – sovietinis politinis veikėjas, paskutiniaisiais Josifo Stalino valdymo metais (1946–1953) – nominalus SSRS vadovas (SSRS Aukščiausiosios Tarybos Prezidiumo pirmininkas).

## Biografija
1917 m. gamyklos darbininkų komiteto pirmininkas, miesto tarybos pirmininkas Samaroje. 1918–1921 m. politinis darbuotojas Raudonojoje armijoje. 1921–1923 m. profsąjungų darbuotojas.

1924 m. partijos Centrinės kontrolės komisijos narys, Rusijos darbininkų ir valstiečių inspekcijos liaudies komisaras. 1925–1926 m. partijos Leningrado srities komiteto sekretorius. 1926–1927 m. VKP(b) CK sekretorius. 1927–1929 m. partijos Uralo srities komiteto sekretorius. 1929–1930 m. SSRS metalurgijos darbuotojų profsąjungos vadovas.

1930–1944 m. sovietinių profsąjungų susivienijimo (VPSCT) I sekretorius. 1941 m. atsakingas už pramonės įmonių evakavimą į SSRS gilumą. 1942 m. Komisijos vokiečių kariuomenės karo nusikaltimams tirti, pirmininkas. 1938 m. sausio 12 d. – 1946 m. vasario 10 d. SSRS Aukščiausiosios Tarybos Tautybių tarybos pirmininkas. 1946 m. kovo 19 d., po Michailo Kalinino mirties, išrinktas SSRS Aukščiausiosios Tarybos Prezidiumo pirmininku.

1953 m. kovo 15 d., praėjus dešimčiai dienų po Josifo Stalino mirties, vėl gražintas į profsąjungų vadovo postą. 1953 m. gruodžio 23 d. N. Švernikas buvo Specialaus teismo, nuteisusio Lavrentijų Beriją mirties bausme, narys. 1956 m. paskirtas Partinės kontrolės komisijos pirmininku ir atsakingu už J. Stalino laikais represuotų partijos narių reabilitavimą (taip vadinama „Šverniko komisija“).

## Papildoma informacija
* net 45 metus (nuo 1925 m.) buvo SSKP CK narys;
* du kartus (1939–1952 m. ir 1953–1957 m.) buvo kandidatas į VKP(b) CK Politinio biuro narius;
* du kartus (1952–1953 m. ir 1957–1966 m.) buvo SSKP CK Politinio biuro narys;
* 1958 m. Socialistinio darbo didvyris, 5 Lenino ordinai;
* N. Šverniko komisija paskelbė, kad belaisvius lenkų karininkus Katynėje sušaudė hitlerininkai; perestroikos metais dokumentais buvo įrodyta, kad tai NKVD nusikaltimas;
* N. Švernikas buvo tipiškas J. Stalino nomenklatūros atstovas, pavyzdinis partinis *aparatčikas*. Savo kadrų politikos principus J. Stalinas suformulavo dar 1923 m. partijos XII suvažiavime: „Būtina parinkti darbuotojus taip, kad reikiamuose postuose būtų žmonės, sugebantys įgyvendinti direktyvas, galintys šias direktyvas priimti kaip savas“. N. Švernikas priėmė ir įgyvendino visas Stalino vidaus ir užsienio politikos direktyvas. Po J. Stalino mirties jis įgyvendino kitas direktyvas, vadovaudamas stalininių nusikaltimų, vykdytų jam tyliai pritariant, tyrimo komisijai.
* Nors daug matė ir žinojo, kaip ir Viačeslavas Molotovas nepaliko memuarų.
* Urna su N. Šverniko palaikais palaidota Kremliaus sienoje Maskvoje.
Elena Gaigalaitė

**Elena Gaigalaitė-Gaidienė** (1933 m. gruodžio 17 d. Dotnuvoje, Kėdainių apskritis – 2015 m. gruodžio 3 d. Klaipėdoje) – Lietuvos teatro ir kino aktorė.

## Biografija
1953 m. baigė Kaišiadorių vidurinę mokyklą. 1953–1957 m. studijavo LSSR konservatorijoje. 1956–1962 m. Kapsuko, 1963–2015 m. Klaipėdos dramos teatro aktorė. Scenoje suvaidino per 120 vaidmenų. Lietuvos teatro sąjungos narė.

Kūryboje išryškino psichologines detales, meistriškai perteikė charakterį, ypač raiškūs komiški vaidmenys.

Palaidota Lėbartų kapinėse.

## Žymesni vaidmenys
**Teatre**:
* 1963 m. Smeraldina – Karlas Goldonis. Dviejų ponų tarnas
* 1963 m. Komisarė – Vsevolodas Višnevskis. Optimistinė tragedija
* 1964 m. Vingienė – Žemaitė. Marti
* 1970 m. Klapatauskienė – Kazys Saja. Abstinentas
* 1975 m. Motušė Kuraž – Bertoldas Brechtas. Motušė Kuraž
* 1977 m. Marfa – Aleksandras Kopkovas. Dramblys
* 1983 m. Vasa – Maksimas Gorkis. Vasa Železnova
* 1991 m. Misis Vair – Tenesis Viljamsas. Senasis kvartalas
* 1994 m. Marta Rul – Heinrichas fon Kleistas. Sukultas ąsotis
* 2001 m. Megė Foulen – Martinas McDonahas. Lineino grožio karalienė
* 2003 m. Sesilė Robson – Ronaldas Harvudas. Kvartetas

**Kine**:
* 1957 m. Marijona – Kol nevėlu..., rež. Vytautas Žalakevičius, Marijonas Giedrys
* 1973 m. Laimingas laimės neradęs, rež. Algirdas Araminas
* 1984 m. Baronienė – Čia mūsų namai, rež. Saulius Vosylius
* 1987 m. Šeimininkė – Parodų rūmai, rež. Marijonas Giedrys, Andrius Šiuša
* 1990 m. Vaikai iš „Amerikos“ viešbučio, rež. Raimundas Banionis
* 2000 m. Elzė iš Gilijos, rež. Algimantas Puipa
* 2004 m. Bobutė – Egzistencija, rež. Giedrė Beinoriūtė
* 2015 m. Edeno sodas, rež. Algimantas Puipa

## Įvertinimas
* 1982 m. LSSR nusipelniusi artistė

## Šaltiniai
Arvīds Pelše

**Arvydas Pelšė** (; 1899 m. vasario 7 d. Zalytė prie Iecavos, Bauskės raj., Latvija – 1983 m. gegužės 29 d. Maskvoje) – latvių komunistas, TSRS valstybės ir partinis veikėjas.

## Biografija
Nuo 1915 m. Bolševikų partijos narys. 1916 m. Šveicarijoje buvo susitikęs su Leninu.

1917 m. Vasario ir Spalio revoliucijų dalyvis, Petrogrado Tarybos narys. 1918 m. buvo Maskvos ČK darbuotojas.
1918 m. buvo pasiųstas į Latviją vystyti Tarybų valdžią. Kurį laiką dirbo Tarybų Latvijos Statybos liaudies komisariate. Žlugus Tarybų Latvijai 1919 m. grįžo į Rusiją.

1919–1929 m. Raudonosios armijos politinis darbuotojas.

1929 m. ėmė mokytis Maskvos Raudonosios profesūros institute (Maskva), kurį baigė 1931 m. 1931–1933 m. buvo Raudonosios profesūros instituto aspirantas. Besimokydamas institute 1929–1932 m. dėstė partijos istoriją Centrinėje NKVD mokykloje.

1933–1937 m. buvo Kazachijos TSR Magadžano, vėliau – Juodojo Irtyšiaus (*Черноиртышский*) tarybinių ūkių politinių skyrių viršininkas, po to – TSRS Tarybinių ūkių liaudies komisariato sektoriaus viršininko pavaduotojas.

1937–1940 m. – Maskvos pedagoginio instituto istorijos dėstytojas.

1941 m. kovo mėn. – 1959 m. Latvijos KP CK sekretorius propagandai ir agitacijai. 1959 m. lapkričio 25 d. – 1966 m. balandžio 15 d. Latvijos KP CK I sekretorius. 1963–1967 m. vadovavo komisijai, tyrusiai Sergejaus Kirovo nužudymą („Pelšės komisija“). Nuo 1966 m. iki mirties – Partinės kontrolės komiteto prie TSKP CK pirmininkas. Nuo 1966 m. balandžio 8 d. iki mirties – TSKP CK Politinio biuro narys.

Aktyviai skatino Latvijos industrializaciją. Dukart Socialistinio darbo didvyris (1969 ir 1979 m.), 6 Lenino ordinai, Spalio revoliucijos ordinas. Buvo ypač nepopuliarus tarp Latvijos gyventojų dėl šalies sovietizacijos ir rusifikacijos.

Buvo vedęs Michailo Suslovo žmonos seserį. Mirė nuo plaučių vėžio. Urna su palaikais palaidota Kremliaus sienoje Maskvoje. Jo vardu buvo pavadintas Rygos politechnikos institutas (iki 1988 m.).
TSRS Aukščiausiosios Tarybos Tautybių Taryba

**TSRS Aukščiausiosios Tarybos Tautybių Taryba** (sutr. **Tautybių Taryba**; ) - TSRS Aukščiausiosios Tarybos vieni iš dviejų (Sąjungos Taryba ir Tautybių Taryba) rūmų. Tautybių Tarybą sudarė 750 deputatų.

## Formavimas

Tautybių Taryboje buvo atstovaujamos ne tiesiogiai TSRS gyvenančios tautybės (etninės grupės), o nacionaliniai-teritoriniai visų lygmenų dariniai. 

Taryba buvo formuojama pagal nustatytas normas:
* 32 deputatai nuo kiekvienos sąjunginės respublikos;
* 11 deputatų nuo kiekvienos autonominės respublikos;
* 5 deputatai nuo kiekvienos autonominės srities;
* 1 deputatas nuo kiekvienos autonominės apygardos.

Rinkimų į Tautybių Tarybą sistema, besiremianti administraciniu-teritoriniu TSRS suskirstymu, nacionaliniams dariniams leido turėti tokį patį atstovavimą, nežiūrint į gyventojų skaičių. Tuo tarpu, Sąjungos Taryba buvo formuojama kitu principu - proporcingai nuo gyventojų skaičiaus toje respublikoje.

## Pirmininkai
* 1938–1946 m. - Nikolajus Švernikas 
* 1946–1950 m. - Vasilijus Kuznecovas
* 1950–1954 m. - Žumbajus Šajachmetovas
* 1954–1958 m. - Vilis Lacis 
* 1958–1966 m. - Janis Peivė 
* 1966–1970 m. - Justas Paleckis 
* 1970–1974 m. - Jadgar Nasriddinova
* 1974–1984 m. - Vitalijus Rubenis 
* 1984–1989 m. - Augustas Vossas 
* 1989–1991 m. - Rafikas Nišanovas.

## Nuorodos
* Apie Tarybą  (rusų k.)
Dūdos

**Dūdomis** vadinama:

* muzikos instrumentai;
* kaimai Lietuvoje:
** Anykščių rajone;
** Ignalinos rajone;
** Vilniaus rajone;
* kaimai Baltarusijoje:
** Astravo rajone;
** Vijos rajone.

Taip pat:

* Dūda, upė Ignalinos rajone.
LKL 2008–2009 m. sezonas

**[[LKL]] 2008-2009 metų sezonas** – 16–as lygos sezonas, kuris prasidėjo rugsėjo 27 dieną.

## Reguliarusis sezonas

## Atkrintamosios varžybos

### Ketvirtfinaliai

----

----

----

----

----

### Pusfinaliai

----

----

### Dėl trečios vietos

----

----

----

----

### Finalas

----

----

----

----
Užskaita

**Užskaita** tai tarp dviejų ar daugiau fizinių ar juridiniu asmenų savanoriškai atliekamas veiksmas, kuriuo siekiama padengti vienas kitam esamus tarpusavio įsipareigojimus (įsiskolinimus, skolas).

Pavyzdžiui: įmonė A skolinga įmonei B – 50.00 Lt. Įmonė B skolinga įmonei A – 100.00 Lt.
Tarp įmonių A ir B pasirašomas tarpusavio skolų užskaitymo aktas – 50.00 Lt sumai, tai reiškia įmonė A nebeskolinga įmonei B.
Užskaita taip pat gali būti ir daugiašalė, t. y. joje gali dalyvauti daugiau kaip dvi šalys.
Astravo rajonas

**Astravo rajonas** () – rajonas Baltarusijoje, Gardino srities šiaurėje, pasienyje su Lietuva. Centras – Astravas.

## Istorija

Rajonas įkurtas 1940 m. sausio 15 d.

Rašytiniuose šaltiniuose Astravas pirmą kartą paminėtas 1468 m., kai Kijevo vaivada Martynas Goštautas įkūrė bažnyčią ir domininkonų vienuolyną. Po jo mirties 1542 m. Astravą valdė Žygimantas Senasis, kuris po kiek laiko perdavė miestą savo sūnui Žygimantui Augustui.

Pavadinimas *Astravas* yra slavų kilmės ir kilęs iš žodžio *[[sala]]*, kuri yra dešiniame Lošos upės krante.

Yra kelios senovės gyvenvietės. Varnionių kaimas pirmą kartą paminėtas 1391 m. kaip Lietuvos Didžiojo kunigaikščio Jogailos žemė.

Kaimas Bistryčia yra viena seniausių gyvenviečių Astravo rajone. Motiejaus Strijkovskio (1547–1593) ir Kojalavičiaus (1609–1677) kronikose teigiama, kad kaimas Bistryčia buvo pirmoji LDK sostinė.

## Geografija
Būdingos aukštumos. Svarbiausios upės – Neris (Vilija), Aluošia, Ašmena.

## Apylinkės
Rajonas suskirstytas į šias kaimiškąsias apylinkes:
* Gervėčių apylinkė
* Gudagojo apylinkė
* Mikailiškių apylinkė
* Rytanės apylinkė
* Varnionių apylinkė

## Gyventojai

2019 m. Astravo rajono tautinė sudėtis:
* baltarusiai – 81,7 %
* lenkai – 8,2 %
* rusai – 5,6 %
* lietuviai – 2,0 %
* ukrainiečiai – 1,5 %

## Gyvenvietės

Vienintelis miestas – Astravas.

Didžiausios gyvenvietės (2019 m.):
* Astravas – 12,8 tūkst. gyv.
* Varnionys – 1,5
* Gudagojis – 1,2
* Mikailiškės – 0,8
* Molios – 0,7
* Kiemeliškės – 0,6
* Alchouka – 0,6
* Gervėčiai – 0,6
* Paaluošė – 0,4
* Trakininkai I – 0,3
* Varona – 0,3
* Rytanė – 0,3
* Padolcai – 0,3

## Nuorodos

* http://www.emaps-online.com/rus_win/maps/oblast/obl_grodno/regions/reg_ostrovets/map.shtml 
* http://www.radzima.org/pub/miesta.php?lang=ru&rajon_id1=hras
* http://region.grodno.by/ru/oblast/regions/ostrovets 
* https://globustut.by/_regs/ostrov.htm
Murliškės

**Murliškės** – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 7 km į šiaurės rytus nuo Daugailių, prie plento  ir Šekšnio ežero. Yra išlikęs XIX a. užvažiuojamasis kiemas ().

## Istorija

## Gyventojai

## Šaltiniai
Galminiai

**Galminiai** – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 4 km į pietvakarius nuo Degučių, Antalieptės tvenkinio pusiasalyje, greta plento . Stovi Antalieptės tvenkinio tiltas. Saugomi Galminių pilkapynas ir Galminių piliakalnis.

## Istorija

## Gyventojai

## Šaltiniai
Medoliškės

**Medoliškės** – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurės rytus nuo Suvieko, prie kelio . Stūkso archeologinis Medoliškių akmuo. Kaime telkšo ežerėlis Vaitonka.

## Istorija

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kantvainai

**Kantvainai** – kaimas Klaipėdos rajono savivaldybėje, 1 km į vakarus nuo Agluonėnų, prie Agluonos upės, šalia kelio  ir atšakos į Rokus. Yra trejos kapinaitės: Kantvainų I kapinės, Kantvainų II kapinės, Kantvainų III kapinės. Kaimo turizmo sodyba „Račkauskų sodyba“.

## Etimologija

Tai asmenvardinis vietovardis, kilęs iš apylinkėse paplitusios pavardės *Kantvainis*. Sprendžiant iš to, kad pavardė Kantvainis nebuvo išplitusi toliau negu 10 km spinduliu, galima daryti prielaidą, kad pirmieji šio asmenvardžio turėtojai Priekulės–Vanagų apylinkėse galėjo būti atsikėlėliai, greičiausiai, iš Prūsijos, ir atsikėlė jie dar tada, kai nebuvo nusistovėjusi jų pavardės forma, asmenvardyje figūravo du vardai. Asmenvardis, matyt, prūsiškas, dvieskiemenis, iš šaknų *kant-* (plg. ) ir *vain-* (plg. *Wayniten, Waynothin*).

Šaknis *kant-* siejama su , šaknis *vain-* siejama su liet. *vainà* „yda, kaltė, priežastis“.

## Istorija

1785 m. minimas kaip mišrus kaimas, buvo 6 sodybos. 1912 m. prijungtas Žiobriškės palivarkas.

Kaime stovėjo Jono Genio malūnas, kuris sovietiniais metais buvo įtrauktas į technikos paminklų sąrašą.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* XVII a. Kantvainuose užeigą turėjo Prūsijos filosofo I. Kanto prosenelis Richardas Kantas. 1698 m. Imanuelio Kanto senelis Hansas Kantas išsikėlė iš Kantvainų į Verdainę. I. Kanto senelis dirbo balniumi Klaipėdoje, o tėvas jau vertėsi tuo pačiu amatu Karaliaučiuje.

## Šaltiniai
Vaidminiai (Zarasai)

**Vaidminiai** – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurę nuo Suvieko, prie plento . Stūkso Vaidminių akmuo su įvairiomis „gyvūnų pėdomis“ (archeologijos paminklas). Yra kaimo kapinės.

## Istorija

## Gyventojai

## Šaltiniai
Šlyninka

**Šlyninka** – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 3 km į vakarus nuo Zarasų, rytiniame Štadvilių pakraštyje, prie Nikajos upės. Išlikęs 300 metų veikiantis vandens malūnas (XVIII a. istorijos paminklas; nuo 1963 m. varomas tik elektra).

## Gyventojai

## Nuorodos
* Vandens malūnas

## Šaltiniai
Kubena

**Kubena** () – upė Rusijoje, Archangelsko ir Vologdos srityse. Prasideda Konošos aukštumoje, Archangelsko srities pietuose, netoli Konošos miestelio. Teka daugiausia pietų ir pietvakarių kryptimi per centrinę Vologdos srities dalį. Tėkmė greita, vagoje daug riedulių, rėvų, slenksčių. Krantai aukšti, apaugę mišku. Žemupyje tėkmė sulėtėja, vaga išsiplečia iki 200–300 m. Įteka į Kubenos ežerą ties Ustjės gyvenviete; sudaro deltą.

Intakai: Votča, Jomba, Siamžena, Sima (kairieji), Katroma, Sitė, Kichtė (dešinieji).

Žemupyje (20 km ruože) laivuojama. Prie Kubenos įsikūręs Charovsko miestas.

## Šaltiniai
Basonys

**Basonys** (arba ***Basonys I***) – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybės pietvakariuose, 2 km į šiaurę nuo Kalvių. Kaime kertasi keliai  ir .

Netoliese yra Basonių II kaimas.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Bikūnai

**Bikūnai** – kaimas Utenos rajono savivaldybėje, 11 km į šiaurės rytus nuo Užpalių, 8 km į vakarus nuo Antalieptės. Prateka Indraja, telkšo du nedideli ežerėliai: Malinis (8 ha) ir Krimblys (2,5 ha). Auga saugoma Bikūnų daugiakamienė liepa.

## Istorija

Senovėje kaimas vadinosi Panendrė ir su kitais dideliais kaimais – Nendrija (Velaikiai), Bagdanavas (Zabičiūnai) – priklausė Vasaknų dvarui. Didikų Radvilų valdų sąraše paminėtas 1594 m., turėjo 43 valakus žemės. Kaime 1919–1935 m. veikė pradinė mokykla. Mokyklos vedėjai: Jonas Triponis, Vladas Triponis, Alfonsas Gruodis, Juozas Rukša. 1935 m. mokykla iškelta į naujai pastatytą namą Dubuliškio viensėdyje.

|}

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Jonas Kazlauskas (1854–1938) – knygnešys, slaptų mokyklų daraktorius
* Jonas Kanapeckas (Konopackis, 1867–1939) – kunigas, lietuviškos spaudos platintojas
* Adolfas Slapšinskas (1910–1944) – „Eimučio“ partizanų būrio organizatorius ir vadas
* Tamira Slapšinskaitė-Žalėnienė (g. 1925) – poetė, kraštotyrinių knygelių autorė
* Antanas Kazakevičius (1925–2015) – „Audros“ partizanų būrio vadas, Vyties kryžiaus ordininkas
* Juozas Slapšinskas (nuo 1940 m. Rimantas) – spaudos darbuotojas, bibliografas, mokytojas.
* Vytautas Statulevičius (1929–2003) – akademikas, Fizikos ir matematikos instituto direktorius
* Jonas Jakštas (g. 1931) – poetas

## Galerija

Bikūnai 28402, Lithuania - panoramio (20).jpg|Akmuo kaimo gyventojų atminimui
Bikūnai 28402, Lithuania - panoramio (23).jpg|Kryžius prie sodybos
Bikūnai 28402, Lithuania - panoramio (21).jpg|Buvusi parduotuvė
Bikūnai 28402, Lithuania - panoramio (3).jpg|Bikūnų senosios kapinės


## Šaltiniai

## Nuorodos
* Vytautas Indrašius „Antalieptės kraštas“, I dalis, 2008, psl. 90-175
Paberžės piliakalnis

**Paberžės piliakalnis**  įrengtas Paberžės upelio kranto kyšulyje, kurį šiaurės vakaruose, pietvakariuose ir pietryčiuose juosia upelio slėnis, o šiaurės rytuose – gretima aukštuma. Piliakalnis stūkso ties Šilų ir Paberžės kaimų sandūra, Jonavos rajone.

Piliakalnio šlaitai nuo slėnio statūs (iki 7 m aukščio). Viršuje yra 12 m ilgio ir 8-9 m pločio aikštelė. Jos šiaurės rytiniame gale įrengtas 1,8 m aukščio pylimėlis, kurio išorinis šlaitas nusileidžia į 19 m ilgio griovą. Kito pylimo pėdsakų išlikę aikštelės pietvakariniame gale. Piliakalnio šlaituose, 2 m žemiau aikštės anksčiau buvo terasa, kuri geriausiai išlikusi piliakalnio šiaurės vakariniame šlaite. Piliakalnio gyvenvietė yra į šiaurės vakarus nuo piliakalnio esančioje kalvelėje nuolaidžiais šlaitais ir piliakalnio pietinėje papėdėje.

Ilgą laiką vykdant žemės darbus, gyvenvietės kultūrinis sluoksnis buvo suardytas. Platelių archeologinių tyrinėjimų nei piliakalnyje, nei gyvenvietėje nebuvo vykdyta, o pagal išorinius požymius kompleksas datuojamas XI–XV a.

## Nuotraukos

Vaizdas:Laužaviete ant Paberžės piliakalnio.jpg|Laužavietė ant Paberžės piliakalnio


## Šaltiniai

## Nuorodos

* Piliakalniai.lt
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Chris Martin

**Christopher Anthony John Martin** (g. 1977 m. kovo 2 d.) – anglų dainininkas ir dainų autorius, vienas grupės „Coldplay“ įkūrėjų ir pagrindinis vokalistas.

## Biografija
Chrisas yra vyriausias vaikas 5 vaikų šeimoje. Jo tėvas Antonis buvo bankininkas, o Motina Alison muzikos mokytoja. Mokėsi „Sherborno“ vidurinėje mokykloje. Chrisas labiausiai žinomas kaip „Coldplay“ vokalistas, muzikantas bei dainų kūrėjas. Su kitais grupės nariais jis susitiko Londono universiteto koledže, kur ir pradėjo savo karjerą. Per dešimt grupės gyvavimo metų jis pardavė daugiau nei 50 milijonų albumų kopijų ir tapo kultine ikona muzikos pasaulyje.

Kaip solo atlikėjas Chrisas parašė dainas „Embrace“ bei „Jamelia“ grupėms, taip pat prodiusavo kelis kitus atlikėjus.
Kaip pats Chris’as teigia, link muzikos ji pastūmėjo roko grupė „A-ha“.

Dabar atlikėjas yra susituokęs su aktore Gwyneth Paltrow, su kuria 2004 ir 2006 metais susilaukė 2 vaikų – dukters Apple ir sūnaus Mozė ang. (Moses).
Vologda

**Vologda** – miestas Rusijoje, prie Vologdos upės (Šiaurinės Dvinos baseinas); Vologdos srities centras.

Mašinų gamybos, automobilių, elektronikos, statybinių medžiagų, tekstilės, maisto pramonė. Yra pedagogikos, technikos universitetai, pieno ūkio akademija, teisės ir ekonomikos institutas, verslo institutas.

Yra Spaso-Prilucko stačiatikių vienuolynas, Vologdos kremlius su Sofijos soboru, Petro I namas-muziejus, poeto Konstantino Batiuškovo muziejus, etnografinis muziejus. Miestas garsėja savo medine architektūra.
## Istorija
Vologda įkurta 1147 m. XIV a. miestas prijungtas prie Maskvos kunigaikštystės. 1481–1929 m. miestas buvo Volodgos apskrities centras. XVI a. buvo priskirta prie opričninos. 1565 m. valdant Ivanui Rūsčiajam Vologdoje įkurtas kremlius. 1780–1929 m. Vologdos gubernijos centras. 1804 m. buvo atidaryta berniukų gimnazija. Veikė stačiatikių dvasinė seminarija. 1918 m. Vologda buvo „Rusijos diplomatinė sostinė“, nes į miestą iš Petrogrado buvo evakuoti vienuolikos užsienio šalių atstovai. Industrializacios metais Vologdoje buvo atidarytos naujos gamyklos.

## Ekonomika

Vologdos, kuris yra svarbus pramonės centras, transporto mazgas. Išvystyta medienos, mašinų, laivybos, statybinių medžiagų, lengvoji, maisto pramonė, medžio apdirbimo įrangos gamyba.

## Miestų partnerystė
*  Zvolė, Nyderlandai
*  Miškolcas, Vengrija
*  Londonderis, Naujasis Hampšyras, JAV
*  Kouvola, Suomija

## Susisiekimas

### Tiltai

Vologdo yra 5 tiltų per Vologdos upės: Spalio tiltas, Vologdos 800-mečio tiltas, Raudona tiltas (pėsčiasis), Kuvšinovos tiltas ir Vologdos Žiedinių kelių tiltas.

### Keliai

Iš Vologda išeina dvi automagistralės: M8 (Maskva – Archangelskas), A114 (Vologda – Sankt Peterburgas) ir P5 (Vologda – Medvežjegorskas).

### Geležinkeliai

Tai nėra didžiausias srities miestas – didesnis yra Čerepovecas. Geležinkelių mazgas (į Sankt Peterburgą, Archangelską, Maskvą, Kirovą).

## Vologdos gyventojai

### Žymūs žmonės

Vologda visais laikais buvo kultūros lopšys. Čia gimė, gyveno, dirbo, kūrė daugybė žymių žmonių, pavyzdžiui:

* Konstantinas Batiuškovas – rusų poetas;
* Vladimiras Giliarovskis – rusų rašytojas;
* Aleksandras Možaiskis – pradininkas aviatorius;
* Christoforas Ledencovas – Rusijos filantropas;
* Valerijus Gavrilinas – rusų kompozitorius;
* Nikolajus Rubcovas – rusų poetas;
* Varlamas Šalamovas – rusų poetas ir rašytojas;
* Vasilijus Belovas – rusų rašytojas.
* Džozefas Konradas – lenkų romanistas.

## Šaltiniai
Abdula bin Jasimas al Tanis

**Abdula bin Jasimas al Tanis** (1880 m. – 1957 m. balandžio 25 d.) – Šeichas, Kataro valdovas arba hakimas nuo 1913 m. iki 1949 m., pakeitęs savo tėvą, šeichą Jasimą bin Muhamadą al Tanį.

1915 m. jis paskelbė nepriklausomybę nuo Osmanų imperijos ir kitais metais padarė Katarą britų protektoratu. Jis valdė iki 1949 m., kai atsižadėjo sosto savo sūnaus, šeicho Ali bin Abdulos al Tanio, naudai.

## Šaltiniai
* Shaikh Abdullah Bin Qassim Al-Thani.
Kubenos ežeras

**Kubenos ežeras** () – ežeras Rusijoje, Vologdos srities centrinėje dalyje, priklauso Šiaurinės Dvinos baseinui. Telkšo 109 m aukštyje virš jūros lygio, pelkėtoje žemumoje. Ilgis (šiaurės vakarų-pietryčių kryptimi) 54 km, plotis 12 km. Vidutinis ežero plotas 370 km², tačiau kasmet ežero vandens lygis pakyla ir vanduo užlieja pakrančių pelkes. Tuomet jo plotas siekia 407 km². Ežeras pasidengia ledu spalį arba lapkritį, o atitirpsta balandžio pabaigoje arba gegužę.

Į Kubenos ežerą suteka virš 30 upių, iš kurių svarbiausios – Kubena ir Uftiuga. Išteka Suchonos upė. Ties šios upės ištakomis įrengta vandens lygį reguliuojanti užtvanka. Ežeras laivuojamas, per kanalą ir Šeksnos upę jungiasi su Volga. Žvejyba.

## Šaltiniai
Busolė

**Busolė** – kompasas su optiniu taikikliu. Naudojamas kartografuojant vietovę, sudarant akinę nuotrauką. Busolė laikoma rankomis arba tvirtinama ant štatyvo (trikojo).
Ali bin Abdula al Tanis

**Ali bin Abdula al Tanis** (g. apie 1896 m. – m. 1974 m. rugpjūčio 31 d.) – Šeichas, Seras, Hafisas, Kataro emyru nuo 1948 m. rugpjūčio 20 d., kai jo tėvas, šeichas Abdula bin Jasimas al Tanis, atsistatydino, iki 1960 m. spalio 24 d., kai jis atsižadėjo sosto savo sūnaus, šeicho Ahmado ibn Ali al Tanio, naudai.

Valdymo metais jis prižiūrėjo pirmąjį naftos krovinį iš Mesaido uosto 1949 m. gruodžio 31 d.; skirta daug dėmesio švietimui ir infrastruktūrai. 1950 m. *Ronald Cochrane* buvo paskirtas atsakingu už Kataro policijos pajėgų organizavimą, o *Phillip Plant*, buvęs Karališkųjų oro pajėgų karininkas buvo paskirtas emyro patarėju. Po savo atsistatydinimo jis keletą metų gyveno Katare, buvo labai visuomeniškas padėdamas daugeliui musulmonų mokslininkų ir išspausdindamas daug istorinių islamo knygų, kurios nebuvo iki tol spausdintos; jos buvo atspausdintos *„Al-Maktab Al-Islami“* leidykloje, Libane.

Būdamas amžiuje, susirgo cukriniu diabetu ir savo paskutiniaisiais metais gyveno savo namuose Libane, kur juo rūpinosi dr. Nasib Albarbir.

Jis buvo nepaprastai kilnus ir labai mandagus; turėjo labai gerą atmintį ir būdamas labai jaunas išmoko Koraną mintinai.

Jis mirė Beiruto Barbiro ligoninėje, Libane, 1974 m. rugpjūčio 31 d. Kūnas buvo nuskraidintas atgal į Katarą, kur jis buvo palaidotas Alrajano kapinėse.

## Šaltiniai
* Shaikh Ali Bin Abdullah Al-Thani
Oskemenas

**Oskemenas** (arba ***Ust Kamenogorskas***) – miestas rytų Kazachijoje, Rūdinio Altajaus papėdėje, prie Irtyšiaus upės; srities centras. Geležinkelio mazgas. Išvystyta spalvotoji metalurgija, mašinų, metalo, maisto, lengvoji pramonė. Prie miesto yra vandens jėgainė. Veikia 2 aukštosios mokyklos, dramos teatras, kraštotyros muziejus.

## Istorija
Įkurtas 1720 m. kaip *Усть-Каменная* tvirtovė, 1868 m. gavo miesto teises.

## Sportas
* PFK Vostok Ôskemen (futbolas)

## Miestų partnerystė
*  Babruiskas, Baltarusija
*  Barnaulas, Rusija
*  Čugučakas, Kinija

## Išnašos
Petropavlovskas

**Petropavlovsku** vadinami miestai:

* Kamčiatkos Petropavlovskas Rusijoje;
* Petropavlas Kazachijoje.
Rudnas

**Rudnas** (arba ***Rudnis***) – miestas šiaurės Kazachijoje, prie Tobolo upės. Geležinkelio stotis. Išvystyta chemijos, maisto pramonė. Pramonės institutas. 

Yra Marytės Bižytės vardo gatvė, jai skirtas paminklas.

## Istorija

Įkurtas 1957 m. kaip miestas prie geležies rūdos kombinato.
Daugpilio universitetas

**Daugpilio universitetas** () – vienintelis universitetas Latgaloje. Universiteto statusas suteiktas 1993 m. vasario 22 d.Universitetas suformuotas Daugpilio pedagoginio instituto pagrindu. Universitete siūlomos 53 mokymo programos.

Universitete yra 5 fakultetai:
* Gamtos mokslų ir matematikos fakultetas
* Humanitarinis fakultetas
* Švietimo ir vadybos fakultetas
* Socialinių mokslų fakultetas
* Muzikos ir menų fakultetas

## Istorija
Daugpilio universiteto ištakos yra 1921 m., kai Daugpilyje buvo įkurta Mokytojų seminarija. 1923 m. ji buvo pervadinta į Daugpilio Valstybinį mokytojų institutą. 1952 m. jis buvo reorganizuotas į Daugpilio pedagoginį institutą. Po Latvijos nepriklausomybės atkūrimo, institutas savo veiklą išplėtė ir buvo pervadintas į Daugpilio pedagoginį universitetą. 2001 m. spalio 13 d. universitetas gavo savo dabartinį pavadinimą.

## Nuorodos

* Daugpilio Universitetas
Homeorezė

**Homeorezė** ( 'panašus, vienodas' +  'srovė, srautas') - reiškinys, kai sistemoje (pvz., organizmo viduje) procesai vyksta taip, kad sistemos kitimas grįžta prie iš anksčiau užprogramuotos (galbūt numatytos) trajektorijos. Nuo homeostazės skiriasi tuo, kad homeostazėje grįžtama prie pastovios tam tikro parametro reikšmės, o homeorezėje - prie parametro kitimo pagal tam tikrą funkciją, prie kitimo tam tikra trajektorija.

Grįžimas prie vystymosi trajektorijos užtikrinamas neigiamais grįžtamaisias ryšiais.

## Biologijoje
Biologijoje homeorezės sąvoka naudojama aprašant organizmo:
* individualų vystymąsi. Homeoreze čia gali būti pavadinama organizmo tendencija grįžti genetiškai užprogramuoto organizmo vystymosi, net jei aplinkos ar vidiniai veiksniai vystymąsi nukreipia nuo „įgimtos“ trajektorijos.
* atskirus užprogramuotus reiškinius fiziologinėje organizmo sistemoje. Pvz., moteriškų lytinių hormonų koncentracijų kitimą menstruaciniame cikle ar pastojimo ir nėštumo metu.
Kudymkaras

**Kudymkaras** () – miestas Rusijoje, Permės krašte, prie Invos upės (Kamos intakas). Iki 2005 m. buvo tuometinės Komių-permių autonominės apygardos sostine. Per miestą eina Permės–Gainų kelias. Maisto (pieno, mėsos, duonos), elektromechanikos, medienos apdirbimo pramonė.

2010 m. 53 % miesto gyventojų buvo komiai-permiai, 45 % – rusai.

## Istorija

Kudymkaras minimas nuo 1579 m. Miesto statusą gavo 1938 m.

## Šaltiniai
Taldykorganas

**Taldykorganas** (arba ***Taldy Kurganas***) – miestas pietryčių Kazachijoje, prie Karatalo upės. Geležinkelio stotis. Išvystyta švino, siuvimo, avalynės, baldų pramonė. Veikia pedagogikos institutas, istorijos ir kraštotyros muziejus, teatras.

## Istorija
Įkurtas XIX a. 2-ojoje pusėje. Iki 1920 m. vadinosi ***Gavrilovka*** ().

## Sportas
* Žetìsu FK Taldyķorǵan – futbolo klubas;

## Išnašos
Petropavlas

**Petropavlas** (arba ***Petropavlovskas***) – miestas šiaurės Kazachijoje, prie Išimo upės; srities centras. Geležinkelio mazgas. Išvystyta mašinų, metalo, maisto, lengvoji pramonė, yra jėgainė. Veikia pedagogikos institutas, teatras, kraštotyros muziejus.

## Istorija
Įkurtas 1752 metais, 1807 m. gavo miesto teises.

## Sportas
* Kyzylžar FK (futbolas)
Pavlodaras

**Pavlodaras** – miestas šiaurės rytų Kazachijoje, prie Irtyšiaus upės; Pavlodaro srities centras. Geležinkelio stotis. Išvystyta naftos, aliuminio, traktorių gamybos, laivybos, maisto, lengvoji pramonė. Greta miesto eina kanalas Irtyšius–Karaganda. Mieste veikia 2 aukštosios mokyklos, dailės ir kraštotyros muziejai. Stovi mečetė, cerkvė, katalikų bažnyčia.

## Istorija
Įkurtas 1720 m.

## Sportas
### Futbolas
* TOO SK Ènergetik Pavlodar
* FK Irtyš Pavlodar

## Šaltiniai
Tarptautiniai universalieji perdirbimo kodai

**Tarptautiniai universalieji perdirbimo kodai** () – specialūs ženklai, naudojami amedžiagos atpažinimui iš kurios padarytas gaminys. Tai supaprastina atliekų rūšiavimo ir antrinio perdirbimo procedūrą. Tokiais ženklais paprastai žymimos baterijos, akumuliatoriai, stiklo, metalo, popieriaus ir plastiko gaminiai.

## Šaltiniai
Japo kalba

**Japo kalba** (*Thin nu Waqaab*) – kalba, priklausanti austroneziečių kalbų šeimai. Šią kalba vartoja apie 6600 žmonių (japiečiai). Raštui naudojamas lotyniškas raidynas.

Skirtingai nei dauguma Mikronezijos kalbų, japo kalba lingvistiškai nepriklauso mikronezinėms kalboms, o sudaro izoliuotą kalbą, galbūt giminingą Admiraliteto salų kalboms.

## Nuorodos
* 
* Kai kurie žodžiai japo kalba
Ahmadas ibn Ali al Tanis

**Ahmadas bin Ali al Tanis** (, g. apie 1920 m. Dohoje – m. 1977 m. lapkričio 25 d. Londone) – Šeichas, buvo Kataro emyru paskutiniaisiais Kataro buvimo priklausoma teritorija metais ir trumpai (1971-1972) nepriklausomo emyrato.

Gimė Dohoje, ir buvo antrasis šeicho Ali bin Abdulos al Tanio, jo pirmtako soste, sūnus. 1953 m., kaip princas, jis dalyvavo karalienės Elžbietos II karūnavime, Vestminsterio vienuolyne. 1960 m. spalio 24 d., net ir būdamas tėvo antruoju sūnumi, jis įžengė į sostą po to, kai tėvas sosto atsisakė. 1972 m. vasario 22 d. buvo nuverstas nuo sosto savo pusbrolio, šeicho Chalifo bin Hamado al Tanio. Vėliau gyveno tremtyje ir mirė Londone.

## Šaltiniai
* Shaikh Ahmad Bin Ali Bin Abdullah Al-Thani .
Kuito ežerai

**Kuitas** (, ) – trijų ežerų grupė Rusijoje, šiaurės vakarų Karelijoje. Ežerai nusidriekę 140 km juostoje, vienas su kitu jungiasi plačiomis protakomis. Bendras plotas ~600 km². Ežerai užšąla lapkritį, atitirpsta gegužės pradžioje. Kuito ežerai duoda pradžią Kemės upei. Jos aukštupyje įrengus užtvanką Žemutinio ir Viduriniojo Kuito ežerai pasitvenkė. Plukdoma mediena, vystomas vandens turizmas, žvejyba (lašišos, seliavos, sykai, kiršliai, stintos, ešeriai, kuojos, meknės, lydekos, vėgėlės, strepečiai, pūgžliai).

* **Aukštutinis Kuitas** (*Верхнее Куйто*) – plotas 197,6 km², gylis iki 44 m. Sudaro centrinė dalis ir trys didelės įlankos: Voinickio, Voknavoloko, Juvalakšos. Kranto linija labai raižyta. Pakrantės apaugusios nendrėmis, viksvameldžiais, viksvomis, plūdėmis. Ežere yra 178 salos, iš jų didžiausia Pertisuaris (plotas (1,07 km²). Pakrantėje įsikūrusi Voknavoloko gyvenvietė.

* **Vidurinysis Kuitas** (*Среднее Куйто*) – plotas 275 km², gylis iki 34 m. Dugnas labai nelygus. Daug salų, didžiausios – Kiuljaniemisuaris (6,3 km²), Urnašaris (4,66 km²), Toinen-Uhutsaris (1,45 km²). Šiaurinėje pakrantėje yra Kalevalos miestelis.

* **Žemutinis Kuitas** (*Нижнее Куйто*) – plotas 141 km², gylis iki 33 m. Iš visų trijų ežerų šio kranto linija mažiausiai raižyta. Pietryčiuose užsibaigia Pažagubo užutėkiu ir nedideliu Jeužijarvio ežeru. Yra 48 salos, didžiausia – Vopasuaris (0,15 km²).

## Šaltiniai