open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Baltarusijos futbolas 2025 m.

**[[Baltarusijos futbolas]] [[2025]] m.**
*  prasidėjo 2025 m. kovo 13 d., baigsis lapkričio 30 d.
* s turnyras prasidėjo 2024 m. gegužės 11 d., finalas įvyko 2025 m. gegužės 24 d.

## Lygos

|-
| 1-oji || 2025 m. Baltarusijos aukščiausioji futbolo lyga || || || || 16 ||  
|-
| 2-oji || 2025 m. Baltarusijos I futbolo lyga || || || || 18 ||  
|-
| 3-oji || 2025 m. Baltarusijos II futbolo lyga || || || || ||  
|}

## Taurės

|-
| 2024–2025 m. Baltarusijos futbolo taurė || Neman Grodno || Torpedo Zodino || 3-0 || 63 ||  
|-
| 2025 m. Baltarusijos futbolo supertaurė || Dinamo Minsk || Neman Grodno || 2-0 || 2 ||  
|}

### Nacionalinė taurė

Baltarusijos futbolo taurė yra pagrindinis šalies taurės turnyras. Trofėjų 2025 m. laimėjo „Neman“ klubas. Lemiamos dvikovos:

*Bendru rezultatu 3–1 nugalėjo „Neman“ klubas.*
----

*Bendru rezultatu 1–0 nugalėjo „Torpedo“ komanda.*
----
----

### Supertaurė

Sezono atidarymo rungtynėse dėl trofėjaus susirungė 2024 m. Baltarusijos čempionas Dinamo Minsk ir taurės laimėtojas Neman Grodno. Rungtynes 2-0 laimėjo „Dinamo“.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Belarus 2025 (Rsssf.org)
* Belarus 2025 (Claudionicoletti.eu)
Girdavos geležinkelio stotis

**Girdavos geležinkelio stotis** (; arba ***Železnodorožno geležinkelio stotis***, ) – geležinkelio stotis Rusijoje, Kaliningrado srityje, į pietryčius nuo Girdavos miestelio. Buvęs geležinkelio mazgas. Veikia bilietų kasos. Paskutinė stotis prie sienos su Lenkija – į pietus geležinkelis neina, į šiaurę jis veda 44,5 km link Įsruties.

## Istorija

1871 m. pro miestą nutiestas Torunės–Įsruties geležinkelis, 1898 m. šaka link Karaliaučiaus, tad XIX a. pabaigoje Girdava tapo geležinkelio mazgu. XX a. pradžioje stoties pastatas buvo mūrinis, dviejų aukštų, su dviem nesimetriškais flygeliais. 1898 m. birželio 1 d. atidarytas Girdavos–Ašvėnų geležinkelis (17,3 km), 1901 m. rugpjūčio 1 d. Levenhageno–Girdavos geležinkelis (60,8 km). 1917 m. nutiestas siaurasis geležinkelis.

Prieš II pasaulinį karą pagrindinė linija buvo Olštyno–Įsruties geležinkelis, kuris į vakarus šakojosi link Frydlando ir Karaliaučiaus, į rytus – link Unguros ir Suvalkų. Po II pasaulinio karo užėjus sovietams stotis tapo pasienine, dėl to jos svarba sumažėjo, nemažai geležinkelių išardyta, palikta tik jungtis su Įsrutimi ir Olštynu (Lenkija).

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Gerdauen (Bildarchiv-ostpreussen.de)
* Станция Железнодорожный. (Railwayz.info)
Labinskas

**Labinskas** () – miestas Rusijoje, Krasnodaro krašte, 145 km į pietryčius nuo Krasnodaro, Labos dešiniajame krante. Rajono centras. Praeina Kurganinsko–Šedoko geležinkelio linija, keliai į Armavirą, Maikopą, Kurganinską. Medienos apdirbimo, mašinų (žemės ūkio ir chemijos pramonės įrenginių), chemijos, avalynės, siuvimo, maisto (pieno, cukraus, konservų, aliejaus, alaus) pramonė. Veikia technologijų kolegija. Balneologinis kurortas.

2020 m. 92,5 % miesto gyventojų buvo rusai, 2,4 % – armėnai, 0,3 % – čigonai, 0,3 % – ukrainiečiai, 0,2 % – adygai.

## Istorija
Iki Kaukazo karo dabartinio miesto vietoje buvo adygų aūlas Čatyunas. 1841 m. Dono kazokai čia pastatė tvirtovę „Labinskaja stanica“. Nuo 1924 m. – rajono centras, nuo 1947 m. – Labinsko miestas.

## Šaltiniai
Labradoro srovė

**Labradoro srovė** – šaltoji paviršinė srovė Atlanto vandenyno šiaurės vakaruose, prie Kanados krantų, vakarinėje Labradoro jūros dalyje. Prasideda nuo Deiviso sąsiaurio, susijungus palyginti šiltai Vakarų Grenlandijos srovės vakarinei atšakai su Bafino Žemės šaltąja srove. Teka per Labradoro jūrą palei Labradoro pusiasalio ir Niufaundlando krantus (Dėl žemyninio šelfo Labradoro srovė šelfo pasiekia tik 600 m gylį) iki Didžiosios Niufaundlando bankos, kur susiduria su šiltąja Golfo srove ir neria po ja gilyn (šioje vietoje būna dideli rūkai).

Srovės greitis 25–50 cm/s, debitas nuo 3,4 mln. iki 5,4 m³/s. Vandens temperatūra žiemą -1 °C, vasarą nuo 2 °C šiaurėje iki 10 °C pietuose. Druskingumas 31–34 ‰.

Labradoro srovė atplukdo ledų ir ledkalnių maždaug iki 40° šiaurės platumos ir taip kelia pavojų laivybai. Daro įtaką Šiaurės Amerikos rytinių pakrančių orams iki pat Keip Kodo kyšulio.

## Šaltiniai
La Verandri provincinis parkas

**La Verandri provincinis parkas** (, ) – saugoma gamtos teritorija Kanadoje, Ontarijo valstijos pietvakariuose, Jungtinių Amerikos Valstijų pasienyje. Tęsiasi nuo Saganagos ežero ir Kvetiko provincijos parko vakaruose, palei Pain Riverį ir Pidžeoną iki pat Aukštutinio ežero. Plotas – 182,8 km². Įkurtas 1939 m. Pavadintas regioną tyrinėjusio kanadiečių keliautojo Pjero Goltjė de La Verandri garbei.

Saugomas kalvotas kraštovaizdis su ežerų ir miškų gausa. Būdingi balzaminių kėnių, juodųjų eglių, pilkųjų, sakingųjų ir baltųjų pušų miškai, piečiau – sidabrinių beržų, klevų, alksnių, juodųjų vyšnių miškai. Gyvena vilkai, juodieji lokiai.

## Šaltiniai
Laurentijos plokščiakalnis

**Laurentijos plokščiakalnis** (, ), kitaip **Laurentijos aukštuma** () – aukštuma Kanados rytuose (nedidelė dalis – JAV teritorijoje), prie Arkties ir Atlanto vandenynų – Labradoro pusiasalyje ir aplink Hadsono įlanką. Plotas – 4,7 mln. km². Pietryčiuose Laurentijos plokščiakalnis ribojasi su Apalačų kalnais, pietuose – Centrinėmis lygumomis, pietvakariuose – Didžiosiomis lygumomis, vakaruose – Makenzio žemuma, šiaurėje – Hadsono įlankos pakrantės žemuma. Pietrytinė plokščiakalnio dalis aukščiausia – ten iškilę Laurentijos kalnai (vidutinis jų aukštis siekia 600–700 m, didžiausias 1166 m), Torngato kalnai (didžiausias aukštis – 1652 m). Ši dalis nusileidžia į Šv. Lauryno upės slėnį.

Laurentijos plokščiakalnis didele dalimi sutampa su Kanados skydu. Susidaręs Kanados platformoje iš prekambro uolienų (gneiso, kristalinių skalūnų, granito, diorito). Paviršiaus reljefas ledyninės kilmės – gausybė kalvų, ežerų, drumlinų, ozų. Būdingas aukštis 200–600 m. Gausu naudingųjų iškasenų – geležies, titano, vario, cinko, švino, nikelio, urano rūdų telkiniai, yra aukso, sidabro.

Klimatas subarktinis ir vidutinių platumų, plyti daugiametis įšalas. Būdinga tundra, miškatundrė, spygliuočių miškai.

Laurentijos plokščiakalnį vagoja Šv. Lauryno, Čerčilio, Koksoako, Nelsono, Beko upės, telkšo Elnių, Dubonto, Nipigono, Mistasinio ir daugybė mažesnių ežerų. Sudaryta daug tvenkinių (Smolvudo, Kaniapiskau, Manikuagano ir kt.).

Laurentijos plokščiakalnis retai apgyventas, čia daugiau gyvena kri indėnai. Yra provincinių parkų (Laurentidų, Tremblanto kalno ir kitų), gamtos rezervatų. Turizmas.

## Šaltiniai
FK Minsk stadionas

**FK Minsk stadionas** () – daugiafunkcis stadionas Minsko mieste (Baltarusija), į pietus nuo miesto centro, daugiausia naudojamas futbolo varžyboms. Klubo FK Minsk namų arena. Padengtas dirbtine danga su apšildymu, yra dvi tribūnos, dirbtinis apšvietimas, švieslentė.

## Istorija

Pastatytas buvusio „Камвольщик“ stadiono vietoje, kuris įrengtas apie 1960 m. Naujasis stadionas pradėtas statyti 2011 m. gruodį, atidarytas 2015 m. gegužės 7 d. Stadione ne kartą vyko s rungtynės, UEFA turnyrų rungtynės, moterų futbolo varžybos.

## Šaltiniai
Lagodechio rezervatas

**Lagodechio rezervatas** () – saugoma gamtos teritorija rytų Gruzijoje, Kachetijoje, Didžiojo Kaukazo Vandenskyros kalnagūbrio rytinėje dalyje, Alazanio upės baseine, tuojau į šiaurę nuo Lagodechio, iki pat Rusijos ir Azerbaidžano sienų. Įkurtas 1912 m. Imperatoriškosios Rusijos geografų draugijos ir yra seniausias Gruzijos teritorijoje. 2003 m. padalintas į dvi zonas – gamtinį rezervatą ir draustinį. Rezervato plotas – 197,5 km², draustinio – 47 km².

Lagodechio rezervatas įsteigtas siekiant apsaugoti ir tyrinėti aukštikalnių gamtinius kompleksus. Paviršius keičiasi nuo 590 iki 3500 m aukščio, išraižytas gilių tarpeklių. Yra kalnų upių, ežerų, krioklių. Kalnų šlaituose veši plačialapių miškai (vyrauja rytinis bukas, paprastasis skroblas, klevas), aukštikalnėse – kalnų tundra. Sutinkami gyvūnai – kaukaziniai elniai, stirnos, dagestaniniai ožiai, rudieji lokiai, gemzės, lūšys, vilkai, avėdros, karališkieji, kilnieji, stepiniai ereliai.


Lagodekhi 46.jpg|Aukštikalnių kraštovaizdis
Lagodekhi.Waterfall panoramic view (Photo by Joar Wandborg, 2011).jpg|Krioklys
Ტბა მშვენება.jpg|„Juodosios Uolos“ ežeras
Ჯიხვები ლაგოდეხიდან.jpg|Dagestaniniai ožiai
Lagodekhi 07.jpg|Kalnų miškai


## Šaltiniai
Sėmenos slėnio viadukas

:: *Apie geležinkelio viaduką žr. [[Sėmenos slėnio geležinkelio viadukas]]*

**Sėmenos slėnio viadukas** – automobilių transporto viadukas (dar vadinamas tiltu), stovintis Kauno pietrytiniame aplinkkelyje  (Marijampolės plente), 1,2 km į pietvakarius nuo Kauno hidroelektrinės tilto, Panemunės seniūnijoje. Nutiestas skersai per gilų Sėmenos upelio slėnį.

Patiltės ruože upelis prateka stačiakampiu pralaidos vamzdžiu, virš kurio praeina gruntkelis link sodybinių namų ir nuovaža iš gatvės. Po viaduku, Sėmenos slėnio pirmąja terasa šalia upelio vingiuoja Vaišvydavos plentas – gatvė su įkalne, jungianti Panemunę su Zuikinės ir Vaišvydavos mikrorajonais.

Gelžbetoninis viadukas per Sėmeną pastatytas tiesiant kelią ir tiltą per hidroelektrinės užtvanką į Garliavą. Pastatė Kauno kelių statybos rajonas Nr. 1.

Viadukas rėminis-gembinis, trijų tarpatramių, iš kurių trumpuosius šoninius tarpsnius užima užpiltinių ramtų kūgiai. Tarpines atramas sudaro stačiakampio skerspjūvio kolonų poros. Statinio galuose ir viduryje, perdangoje, įrengtos lankstų jungtys. Perdangą laiko dėžinio skerspjūvio išilginės sijos, tarpusavyje sujungtos monolitine gelžbetonine plokšte. Tarp išilginių sijų virš kolonų įtaisytos skersinės sijos (diafragmos). Statinys apie 108 m ilgio, nutiestos dvi eismo juostos su šalitilčiais.

## Išnašos
Izaokas (filmas)

***Izaokas*** – pirmasis pilnametražis lietuvių režisieriaus Jurgio Matulevičiaus filmas. Tai pirmasis toks filmas, nagrinėjantis lietuvių dalyvavimą žydų žudynėse per Holokaustą. Ši drama paremta to paties pavadinimo A. Škėmos apysaka, parašyta prieš rašytojo mirtį 1961 m. Filmas atrinktas kaip Lietuvos pretendentas siekti „Oskaro“ geriausio tarptautinio filmo kategorijoje 94-ojoje „Oskarų“ teikimo ceremonijoje.

Šis filmas – drama, pasakojanti apie lietuvių aktyvistą, kurį graužia kaltė dėl žydo, nužudyto per Lietūkio garažo žudynes 1941 m.

## Gamyba
Antanas Škėma apysaką parašė 1960–1961 m., tačiau tuomet didesnio dėmesio ji nesusilaukė. Kūrinys įtrauktas į trečiąjį A. Škėmos raštų tomą, kuris išleistas 1985 m. išeivijoje. Netrukus po nepriklausomybės atkūrimo pasirodė raštų dvitomis su šia apysaka. Kaip atskira knyga išleista 2018 m.

Filmas pastatytas Lietuvoje „Film Jam“ kino gamybos kompanijos. Filmavimas vyko Vilniuje, Kaune bei Klaipėdoje ir užtruko maždaug pustrečių metų.

Pasaulinė premjera įvyko 2019 m. lapkritį Talino kino festivalyje „Juodosios naktys“. 2020 m. Europos kino apdovanojimuose nominuotas kategorijoje „Europos atradimas“.

2020 m. filmas demonstruotas Glazgo kino festivalyje, Tarptautiniame Rivjeros kino festivalyje ir Tarptautiniame Kotbuso kino festivalyje (Vokietija). Be to, 2020 m. spalį 19-ajame tarptautiniame kino festivalyje „Imagineindia“ (Ispanija) „Izaokas“ buvo pripažintas antru geriausiu filmu, o J. Matulevičius – antru geriausiu režisieriumi.

## Atsiliepimai
Anot LRT, tai „neabejotinai labiausiai nustebinęs“ Estijos kino festivalio filmas, jis girtas už savo antikarinę žinią.

Stephen Dalton savo recenzijoje, paskelbtoje „Hollywood Reporter“, pažymėjo, kad toks užtikrintas ir rafinuotas darbas nusipelnė platesnės auditorijos, nei įprastinė nišinė subtitruotų meninių filmų auditorija.

## Išnašos

## Nuorodos
* Filmas platformoje „Kino fondas“
Taipingas

**Taipingas** () – miestas Malaizijoje, Malakos pusiasalyje, Perako valstijoje, ~50 km į šiaurės vakarus nuo Ipoho. Laruto apygardos centras. Įsikūręs šalia pelkėtos pakrantės žemumos, Bintango kalnų papėdėje. Praeina Alor Setaro–Kvala Lumpūro geležinkelis, plentai į Ipohą, Džordžtauną, Kvala Selangorą, yra oro uostas. Plėtojama pramonė, turizmas, apylinkėse auginami ryžiai, hevėja, kasamas alavas. Veikia Perako valstijos muziejus (eksponuojami archeologiniai radiniai, ginklai), yra nedidelis zoologijos sodas. Virš miesto iškilęs Laruto kalnas, kuriame yra Bukit Laruto (buvęs Maksvel Hilo) kurortas, pasiekiamas tik pėsčiomis ir visureigiais.

2020 m. 46 % miesto gyventojų buvo kinai, 40,4 % – malajai, 12,3 % – indai, 1,2 % – kiti.

## Istorija
Taipingas įkurtas XIX a. kaip kinų alavo kasėjų gyvenvietė Laruto apygardoje. Buvo vienas svarbiausių Malaizijos alavo gavybos centrų.

## Šaltiniai
Endre Strømsheim

**Endrė Solibakė Striomsheimas** (, g. 1997 m. rugsėjo 5 d. Osle, Norvegijoje) – norvegų biatlonininkas, pasaulio čempionas masinio starto lenktynėse ir estafetėje.

## Karjera
Norvegijos rinktinėje nuo 2016 m. Dalyvavo jaunių ir jaunimo čempionatuose, IBU taurėje. 2019 m. debiutavo pasaulio taurės varžybose, užėmė 82 vietą sprinte, vėliau vėl grįžo į IBU taurės varžybas. 2023 m. debiutavo pasaulio čempionate Oberhofe, geriausią rezultatą, 13 vietą, pasiekė persekiojimo varžybose. 2022–2023 m. sezone Nove Meste iškovojo pirmąjį pasaulio taurės medalį – bronzą mišrioje estafetėje. To paties sezono kitame etape Estešunde iškovojo pirmąją pasaulio taurės pergalę – pirmą vietą vyrų estafetėje. 2023–2024 m. sezoną praleido pagrindinėje Norvegijos rinktinės sudėtyje, iškovojo pirmąjį medalį individualiose rungtyse – sidabrą persekiojimo lenktynėse Lencerheidėje, ir pirmąją pergalę individualiose rungtyse – persekiojimo lenktynėse Oberhofe. Tą sezoną užbaigė, bendroje įskaitoje užėmęs 7 vietą – iki tol aukščiausią savo karjeroje. Sėkmingai pasirodė 2025 m. pasaulio čempionate Lencerheidėje – tapo čempionu vyrų estafetėje ir masinio starto lenktynėse.

## Pasiekimai
Lentelės sudarytos pagal Tarptautinės biatlono sąjungos statistinius duomenis.

### Pasaulio čempionatai

### Pasaulio taurė

:**[[2021–2022 m. biatlono pasaulio taurė|2021–2022 m. sezone]] pasaulio taurės varžybose nedalyvavo*
:***nuo 2022–2023 m. sezono pasikeitė taškų skaičiavimo sistema*

### Asmeninės prizinės vietos

:**[[Biatlono pasaulio taurė|Pasaulio taurės]] ir [[Biatlono pasaulio čempionatas|Pasaulio čempionatų]] rezultatai.*
:***Lentelių duomenys atnaujinti 2026-03-22.*

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Stroemsheim Endre, The Biatlon Family, IBU
Teluk Intanas

**Teluk Intanas** () – miestas Malaizijoje, Malakos pusiasalyje, Perako valstijoje, ~60 km į pietus nuo Ipoho, Perako upės žemupio kairiajame krante, prie santakos su Bidoru. Žemutinio Perako apygardos centras. Keliai į Sitiavaną, Bidorą. Jūrų uostas (išvežamas alavas, kaučiukas, kopra). Yra naftos terminalas. Palmių aliejaus, tekstilės pramonė, laivų statyba. Miesto įžymybė – svyrantis laikrodžio bokštas (pastatytas 1885 m., kiniško stiliaus).

2020 m. 49,9 % miesto gyventojų buvo malajai ir kiti bumiputerai, 32,6 % – kinai, 16,9 % – indai, 0,6 % – kiti.

## Istorija
Gyvenvietė pradžioje vadinta Telok Melitangu, po 1880 m. uostas pavadintas Pinango leitenanto gubernatoriaus Edvardo Ansono garbei Telok Ansonu. Teluk Intano („deimantų įlankos“) pavadinimas suteiktas 1982 m.

## Šaltiniai
Kvala Kangsaras

**Kvala Kangsaras** () – miestas Malaizijoje, Malakos pusiasalyje, Perako valstijoje, 25 km į šiaurės vakarus nuo Ipoho, prie Perako ir Kangsaro upių santakos. Apygardos centras ir Perako sultono rezidencija. Praeina Ipoho–Batervorto plentas ir geležinkelis. Ryžių ir hevėjų auginimas (pirmoji vieta Malaizijoje, kur pradėtos auginti brazilinės hevėjos). Yra Iskandarijos rūmai, kuriuose reziduoja sultonas, ištaiginga Ubudijos mečetė, Malajų kolegija (įkurta 1905 m., seniau joje mokėsi tik Malajos karališkųjų šeimų nariai).

2020 m. 82,2 % miesto gyventojų buvo malajai ir kiti bumiputerai, 13,2 % – kinai, 4,3 % – indai, 0,4 % – kiti.

## Istorija
Kvala Kangsaras („Kangsaro žiotys“) Perako sultono rezidencija tapo XVIII a. ir buvo valstijos sostine iki 1876 m.

Kvala Kangsare 1897 m. įvyko pirmoji Malajos Federacinių Valstijų vadovų konferencija.

## Šaltiniai
Lumutas

**Lumutas** () – miestas Malaizijoje, Malakos pusiasalyje, Perako valstijoje, 77 km į pietvakarius nuo Ipoho, 12 km į vakarus nuo Sitiavano. Uostas prie Dindingo upės žiočių Malakos sąsiauryje. Tai geriausiai apsaugotas giliavandenis uostas Malaizijoje. Lumute įsikūrusi didelė Malaizijos karinio laivyno bazė ir sausasis dokas. Keltai į priešais esančią Pangkoro salą (kurortinė zona). Laivų statyba.

2020 m. 81,6 % miesto gyventojų buvo malajai ir kiti bumiputerai, 9,4 % – kinai, 8,7 % – indai, 0,3 % – kiti.

## Istorija
Pavadinimas kilęs iš malajų žodžio *lumut* „dumbliai, jūržolės“.

## Šaltiniai
Danguolė Bublienė

**Danguolė Bublienė** (g. 1972 m. sausio 7 d.) – Lietuvos teisininkė ir teisėja, Lietuvos Aukščiausiojo Teismo pirmininkė (nuo 2023 m. kovo 27 d.).

## Biografija
Vilniaus universitete įgijo socialinių mokslų (teisės) daktaro laipsnį, 2002 m. pradėjo dėstyti Mykolo Romerio universitete, o 2003 m. – Vilniaus universiteto Teisės fakultete. Parengė nemažai mokslinių publikacijų įvairiomis civilinės teisės temomis (dalį jų su kitais).

Lietuvos Aukščiausiojo Teismo teisėja tapo 2017 m.

2021 m. Teisėjų taryba D. Bublienę paskyrė atstove Valstybės garantuojamos teisinės pagalbos koordinavimo taryboje.

Per 2024 m. spalio 28 d. įvykusį pirmąjį naujos Teisėjų tarybos posėdį išrinkta nauja Teisėjų tarybos vadovybė, Lietuvos Aukščiausiojo Teismo pirmininkė dr. Danguolė Bublienė slaptu balsavimu vienbalsiai išrinkta Teisėjų tarybos pirmininke.

## Šaltiniai
Snack Shack

**Snack Shack** – 2024 m. amerikiečių komedija, kurios scenarijų parašė ir režisavo Adam Carter Rehmeier. Vaidina Conor Sherry, Gabriel LaBelle, Mika Abdalla, David Costabile ir Nick Robinson.

Filmo siužetas yra pusiau autobiografinis, laisvai paremtas režisieriaus vaikystės patirtimi Nebraska Sityje.

2024 m. kovo 15 d. Jungtinėse Valstijose išleistas ribotame kino teatrų eteryje. Sulaukė teigiamų kritikų atsiliepimų.

## Siužetas
1991 m. vasarą pora paauglių draugų dirba bendruomenės baseino užkandinėje Nebraskos Sityje, tačiau jų planus sugriauna nauja vieno iš draugų kaimynė.

## Vaidmenys

: *Aktorius – veikėjas*

* Conor Sherry – *A.J. Carter*
* Gabriel LaBelle – *Moose Miller*
* Mika Abdalla –  *Brooke*
* Nick Robinson – *Shane Workman*
* David Costabile – *Judge Carter*
* Gillian Vigman – *Jean Carter*

## Filmo gamyba
Šešias savaites trukęs komedijos filmavimas prasidėjo 2022 m. liepos 25 d. Nebraska Sityje. Filmą parėmė Nebraskos valstijos vyriausybė, skyrusi 200 000 JAV dolerių dotaciją, o filmavimas vyko tik valstijoje. Jame dalyvavo iki 65 aktorių ir filmavimo komandos narių, o statistai buvo samdomi iš vietinių gyventojų.

## Atsiliepimai
Recenzijų suvestinėje „Rotten Tomatoes“ 82 % iš 33 kritikų atsiliepimo yra teigiami, o vidutinis įvertinimas – 6,3/10. „Metacritic“, kuri naudoja svertinį vidurkį, remdamasi 6 kritikais, filmui skyrė 64 balus iš 100 galimų, o tai reiškia, kad vertinimai yra „iš esmės palankus“.

## Nuorodos
* 
* 
* 
## Išnašos
Domas Slendzoka

**Domas Slendzoka** (g. 2002 m. vasario 22 d.) – Lietuvos futbolininkas, gynėjas.

## Karjera
Sportininko kelią pradėjo FK Garliava. 2018 m. vasarą persikėlė į Nacionalinę Futbolo Akademiją. Vėlesniais metais tapo Be1 NFA, FK Be1 pagrindinės komandos nariu. 2024 m. FK Be1 žaidė Pirmoje lygoje, o Domas Slendzoka buvo komandos kapitonu.

### FC Hegelmann
2025 m. vasario 24 d. pranešta, kad atstovaus Kauno rajono „Hegelmann“ klubui.

2025 m. kovo 9 d. debiutavo A lygos rungtynėse prieš FK Panevėžys. Susitikimą pradėjo ant atsarginių suolelio, o aikštėje pasirodė po keitimo 69 minutę. „Hegelmann“ nugalėjo varžovus rezultatu 2-1.

## Statistika
; A lygos statistika

Spalvų reikšmės: 
: rungtyniavo A lygoje;

## Pasiekimai, įvertinimai
;  su FC Hegelmann
* 2025 m. A lygos sidabro medalis

; Asmeniniai įvertinimai
* TBA

## Atstovavimas Lietuvai
Kitados kviestas į Lietuvos jaunimo rinktines. Atstovavo U-17, U-18, U-19 ir U-21 jaunimo rinktinėms.

Buvo paskirtas 2025 m. Lietuvos U-21 rinktinės kapitonu. 

## Išnašos

## Nuorodos
* toplyga.lt svetainė
* SOCCERWAY
* Transfermarkt
* lietuvosfutbolas.lt
* Globalsportsarchive
Salcedo FC

**Salcedo Fútbol Club**, o trumpai žinomas kaip **Salcedo** – Dominikos Respublikos futbolo klubas iš Salsedo. Namų rungtynes žaidė Domingo Polonia vardo stadione (); talpinančiame 2 tūkst. žiūrovų.

## Istorija
1992 m. įkurtas klubas. Nuo 2025 m. sezono rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje. Debiutantai liko septintoje vietoje ir į finalinį etapą nepateko.

## Laimėjimai
;  **[[Liga Dominicana de Fútbol|LDF Banco Popular]]:**
:  **Čempionai (0)**: 
;  **futbolo taurė:**
:  **Nugalėtojai (0)**: –

## Sezonai
; Pastarųjų metų sezonai

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia tradicine apranga.
* Klubo spalvinė gama – raudona, tamsiai mėlyna, balta .

## Garsesni žaidėjai
; Žaidėjai atstovavę nacionalinei rinktinei
*  Yan Carlos Berroa, saugas.

## Išnašos

## Nuorodos
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
2025 m. pasaulio slidinėjimo čempionatas

**2025 m. pasaulio slidinėjimo čempionatas** – Tarptautinės slidinėjimo federacijos organizuojamas geriausių pasaulio slidinėjimo kroso, šuolių su slidėmis ir šiaurės dvikovės atletų čempionatas, kuris vyko vasario 26 d. – kovo 9 d. Norvegijoje. Norvegijos nacionalinė rinktinė pelnė daugiausiai medalių.

Reaguojant į 2022 m. Rusijos invaziją į Ukrainą, čempionate neleista startuoti atletams iš Rusijos ir Baltarusijos.

## Medalių lentelė

## Medalininkai
### Lygumų slidinėjimas
#### Vyrai

#### Moterys

### Šiaurės dvikovė
#### Vyrai

#### Moterys

#### Mišrios rungtys

### Šuoliai su slidėmis
#### Vyrai

#### Moterys

#### Mišrios rungtys

### Paralimpinis slidinėjimas
#### Vyrai

#### Moterys

## Dalyvavusios šalys

## Lietuvos komanda
Lietuvai čempionate atstovavo tik lygumų slidinėjimo atstovai. 

;Individualios rungtys

;Estafetės

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Mikey Madison

**Mikeila Medison Rosberg** (, g. ), profesionaliai žinoma kaip **Maikė Medison** () – amerikiečių aktorė.

Išgarsėjo suvaidinusi komedinėje dramoje „Anora“ (2024 m.), už kurią pelnė daugybę apdovanojimų, įskaitant BAFTA apdovanojimą už geriausią aktorės vaidmenį ir nominacijas „Auksiniam gaubliui“ bei Ekrano aktorių gildijos apdovanojimui.

Medison pelnė „Oskarą“ kaip geriausia aktorė už pagrindinį vaidmenį Sean Baker filme „Anora“ (2024 m.).
## Biografija
Mikeila Medison gimė 1999 m. Los Andžele ir užaugo San Fernando slėnyje. Ji yra žydų kilmės. Iš pradžių treniravosi jodinėti žirgais, o būdama 14 metų perėjo prie aktorystės.

Medison debiutavo kaip aktorė 2013 m., vaidindama trumpametražiuose filmuose „Retirement“ ir „Pani's Box“. 2014 m. pasirodžiusi trumpametražiame filme „Bound for Greatness“, ji nusifilmavo savo pirmajame pilnametražiame filme „Liza, Liza, Skies Are Grey“, kuris buvo išleistas tik 2017 m.

2016 m. pradėjo vaidinti pagrindinį vaidmenį komedijos-dramos seriale „Viskas tik į gera“. 2019 m. Medison pasirodė Quentin Tarantino filme „Vieną kartą Holivude“. Tais pačiais metais turėjo vaidmenį animacinėje juodojoje komedijoje „Adamsų šeimynėlė“.

2022 m. pasirodė „Klyksmo“ franšizės 5-ojoje dalyje – „Klyksmas 5“. Kino kritikė Katie Rife, rašydama žurnalui „The A.V. Club“, ją pavadino ryškiausia filmo aktore.

2024 m. Medison atliko antraplanį vaidmenį mini seriale „Moteris ežere“. Tais pačiais metais atliko pagrindinį vaidmenį Sean Baker režisuotoje komedinėje dramoje „Anora“. Jos personažas buvo sukurtas po to, kai Baker pamatė jos pasirodymus filmuose „Klyksmas 5“ ir „Vieną kartą Holivude“. Dėl šio vaidmens ji mokėsi rusų kalbos ir pati atliko kaskadinius triukus, įskaitant dvi muštynių scenas. Filmo premjera įvyko 2024 m. Kanų kino festivalyje, kur jis pelnė „Auksinę palmės šakelę“. Jos vaidyba, kaip ir pati drama, sulaukė kritikų pripažinimo ir įvairių apdovanojimų, įskaitant „Oskaro“ nominaciją geriausiai aktorei (kurią ji laimėjo).

## Filmografija

### Filmai

### Televizija

## Išnašos
Éric Perrot

**Erikas Pero** (, g. 2001 m. birželio 29 d. Bur Sen Morise, Prancūzijoje) – prancūzų biatlonininkas, olimpinis čempionas estafetėse, pasaulio čempionas asmeninėse lenktynėse ir dukart mišrioje estafetėje, 2025–2026 m. pasaulio taurės laimėtojas.

## Karjera
Gimė biatlonininkų šeimoje. E. Pero tėvas, Frankas Pero, buvo pasaulio čempionatų medalininkas Prancūzijos rinktinėje, motina, Tonė Marita Oftedal, – Norvegijos suaugusiųjų ir pasaulio jaunių čempionė. Vaikystėje pradėjo treniruotis slidinėjimo krosą, būdamas 9 metų perėjo prie biatlono.

Prancūzijos rinktinėje nuo 2020 m. Dalyvavo jaunių ir jaunimo čempionatuose, IBU taurėje. 2021 m. Estešunde debiutavo pasaulio taurės varžybose, užėmė 76 vietą sprinte. 2022–2023 m. sezone Kontiolahtyje iškovojo pirmąjį pasaulio taurės medalį – bronzą estafetėje. 2023 m. debiutavo pasaulio čempionate Oberhofe, geriausią rezultatą, 32 vietą, pasiekė asmeninėse ir persekiojimo lenktynėse. Po čempionato pasaulio taurės etape Nove Meste estafetėje iškovojo pirmąją pergalę, o vėliau Estešunde – pirmąjį medalį individualiose rungtyse – bronzą masinio starto lenktynėse. 2024 m. pasaulio čempionate tapo čempionu mišrioje estafetėje. 2023–2024 m. sezono pabaigoje Solt Leik Sityje iškovojo pirmąją pasaulio taurės pergalę individualiose rungtyse – tapo čempionu sprinte. 2024–2025 m. sezone bendroje taurės įskaitoje užėmė trečią vietą, 2025 m. pasaulio čempionate iškovojo 4 medalius, iš jų du aukso. 2025–2026 m. sezonas tapo sėkmingiausiu sportininko karjeroje – iškovota pasaulio taurė, debiutinėse olimpinėse žaidynėse iškovoti du aukso ir vienas sidabro medalis.

## Pasiekimai
Lentelės sudarytos pagal Tarptautinės biatlono sąjungos statistinius duomenis.

### Olimpinės žaidynės

### Pasaulio čempionatai

### Pasaulio taurė

:**nuo 2022–2023 sezono pasikeitė taškų skaičiavimo sistema*

### Asmeninės prizinės vietos

:**Olimpinių žaidynių, pasaulio čempionatų ir pasaulio taurės rezultatai.*
:***Lentelių duomenys atnaujinti 2026-03-22.*

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Eric Perrot, The Biatlon Family, IBU
Perlisas

**Perlisas** () – valstija Malaizijoje, Malakos pusiasalyje, Vakarų Malaizijos šiaurės vakaruose, tarp Tailando šiaurėje, Kedaho pietuose ir Malakos sąsiaurio vakaruose. Administracinis centras – Kangaras, karališkoji rezidencija – Arau.

## Geografija
Perlisas – mažiausia Malaizijos valstija. Būdingos įdirbtos lygumos, kuriose iškilę atlikuonys. Tailando pasienyje paviršius staigiai kyla į klintinį Nakavano kalnagūbrį. Pagrindinė upė – Perlisas. Šiaurėje sudarytas didelis Tasoh Timaho užtvankos tvenkinys.

## Ekonomika
Verčiamasi daugiausia miškininkyste, žvejyba ir žemės ūkiu. Viena svarbiausių cukranendrių auginimo sričių Malaizijoje. Taip pat auginamos hevėjos, vaisiai (arbūzai, mangai). Plėtojama pramonė.

## Gyventojai

2000 m. 70,7 % teritorijos gyventojų buvo malajai, 9,6 % – kinai, 1,2 % – indai, 9,5 % – kiti.

2010 m. 87,9 % gyventojų buvo musulmonai, 10,0 % – budistai, 0,8 % – hinduistai, 0,6 % – krikščionys.

### Didžiausi miestai
* Kangaras – 95,2 tūkst. gyventojų (2010 m.)
* Kvala Perlisas – 12,7
* Padang Besaras
* Arau
* Beseris

## Istorija
Seniau Perlisas buvo Kedaho sultonato dalimi. 1842 m. kraštą užėmus Siamui, iš Kedaho sudaryta Perliso kunigaikštystė, tiesioginė Bankoko vasalė. Perliso valdovai tituluoti radžomis. Po 1909 m. Anglijos–Siamo sutarties, Perlisas atiteko britams. 1957 m. valstija tapo Malajos Federacijos, 1963 m. – Malaizijos dalimi.

## Šaltiniai
Tarimas (fonetika)

**Tarimas** – garso artikuliavimas kalbos organais, žmonėms tariant žodžius, frazes ar kitus garsus. Tarimas apima garsų kūrimą ir derinimą, kad būtų sukurta girdima kalba. Tarimas turi būti taisyklingas tam, kad pašnekovas suprastų, ką kalba kalbėtojas ir informacija būtų perteikiama aiškiai ir suprantamai. Tarptautinė fonetinė abėcėlė buvo sukurta siekiant užtikrinti tikslų bet kurios kalbos tarimo užrašymą. Tam tikroje kalboje to paties žodžio tarimas gali skirtis. Mokantis kalbos daug dėmesio skiriama taisyklingam tarimui, siekiant užtikrinti efektyvų bendravimą.

Žodžių tarimas kartais pateikiamas žodynuose. Bendrosios paskirties žodynuose paprastai pateikiamas tik bendrinės kalbos tarimas, tačiau dialektų ir sociolektų tarimas gali būti pateiktas specializuotuose (pvz., moksliniuose) leidiniuose. Kalbos tarimą tiria ortoepija.

Įvairių asmenų ar jų grupių tarimas gali būti skirtingas, priklausomai nuo daugelio veiksnių, pavyzdžiui, nuo to, kiek intensyviai vaikystėje girdėta ir vartota kalba, gyvenamosios vietos, kalbos ar balso sutrikimų, etninės grupės, socialinės klasės ar išsilavinimo.

## Šaltiniai
Deportivo Marquense

**Deportivo Marquense**, o trumpai vadinamas tiesiog **Marquense** – Gvatemalos futbolo klubas, įkurtas San Markoso mieste (San Markoso departamentas).

Namų rungtynes žaidžia Estadio Marquesa de la Ensenada stadione, talpinančiame 11 tūkst. žiūrovų.

## Istorija
Klubo ištakos siekia 1958 m. Rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje. 2017–2018 m. sezone nacionalinėje lygoje () liko dvyliktoje vietoje ir iškrito į žemesnį divizioną. Nuo 2018–2019 m. sezono rungtyniavo Primera División Grupo A (antra pakopa). 

2024–2025 m. sezono vėl rungtyniavo pajėgiausiame šalies futbolo divizione – Liga Bantrab. Galutinėje komandų rikiuotėje liko vienuoliktoje vietoje tarp dvylikos dalyvių iš iškrito į žemesnį divizioną.

Nuo 2025–2026 m. sezono varžėsi Liga Primera División (II).

## Pasiekimai
;  **Primera División de Ascenso:**
* **Nugalėtojai (2):** Apertura 2021, Clausura 2024

## Sezonai
; Pastarųjų metų sezonai

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia tradicine apranga.

## Garsesni žaidėjai
; Žaidėjai, atstovavę Gvatemalos nacionalinei rinktinei.
*  Carlos Estrada, gynėjas;
*  Manuel López, gynėjas;
*  Kevin Mérida, puolėjass;
; Užsieniečiai
*  Óscar Linton, gynėjas;

## Išnašos

## Nuorodos
* [ Oficiali klubo svetainė]
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Kintos slėnis

**Kintos slėnis** () – slėnis ir konurbacija Malaizijoje, Malakos pusiasalyje, Perako valstijoje. Sudarytas Perako upės intako Kintos, driekiasi tarp Keledango kalnagūbrio vakaruose ir Centrinio Titivangsos kalnagūbrio rytuose.

Kintos slėnis garsėja kaip vienas didžiausių alavo rūdos gavybos rajonų pasaulyje – rūdos ištekliai gausūs ir lengvai pasiekiami. Kasiteritas randamas upių slėniuose suneštame aliuvyje. Rūda išsibarsčiusi juodomis, smėlingomis kruopomis. Alavo gavyba Kintos slėnyje pradėta apie 1880 metus; seniausios kasyklos, kurias įrengė kinai, buvo atviros, negilios. Prie jų išaugo Gopengo, Batu Gadžaho, Kamparo ir Ipoho miestai. Į pietus nuo Ipoho rūdos glūdi giliau, apie 60 m gylyje, drėgnesnėse vietose, joms išgauti naudojamos dragos. Po žvyro sluoksniu ir rytinėse kalvose yra klinčių.

Dėl kalnakasybos veiklos Kintos vaga smarkiai perkeista, prie santakos su Peraku susidarė daug šlapynių.

Dabar Kintos slėnis tankiai apgyvendintas, 2020 m. čia gyveno 1,28 mln. gyventojų.

## Šaltiniai
Aram Baghdasaryan

**Aramas Bagdasarjanas** (*Aram Baghdasaryan*, *Arams Bagdasarjans*; g. 2006 m. lapkričio 19 d.) – Latvijos–Armėnijos futbolininkas, puolėjas. Atstovavo Armėnijos U-19 rinktinei.

## Karjera
Kitados priklausė įvairių klubų jaunimo ugdymo sistemoms. Priklausė Skonto Akademijos, Riga klubo jaunimo komandoms. 

2024 m. rungtyniavo FK Liepaja (Latvija). Latvijos aukščiausioje lygoje (Virslīga) sužaidė dvidešimt šešerias rungtynes ir pasižymėjo dviem įvarčiais. Pirmąjį savo įvartį pelnė 2024 m. balandžio 18 d. rungtynėse prieš Gruobinios komandą. Varžovai nugalėjo rezultatu 3-2. 2024 m. rugsėjo 1 d. pelnė įvartį rungtynėse prieš Tukums. Liepojos komanda palaužė varžovus rezultatu 3-1.

2025 m. sausio 24 d. pranešta, kad sutartis buvo pasirašyta su „Džiugo“ klubu.

2025 m. kovo 2 d. debiutavo A lygos rungtynėse prieš Vilniaus „Žalgirį“. Futbolininkas rungtynes pradėjo ant atsarginių suolelio, o aikštėje pasirodė po keitimo vietoje Fradžo Kajramani. Po permainingos kovos nugalėjo vilniečiai rezultatu 2-1.

2025 m. kovo 14 d. pelnė pirmąjį savo įvartį A lygos rungtynėse prieš Alytaus „Dainavą“. „Džiugo“ futbolininkai nugalėjo varžovus rezultatu 2-0. Arams Bagdasarjans susitikimą pradėjo startinėje sudėtyje. 34 minutę pelnė įvartį, o 71 min. buvo pakeistas.

## Statistika
; A lygos statistika

Spalvų reikšmės:
:  rungtyniavo A lygoje;

## Išnašos

## Nuorodos
* alyga.lt svetainė
* SOCCERWAY
* Transfermarkt
* lietuvosfutbolas.lt
* Globalsportsarchive
* „Džiugo“ svetainė
Kangaras

**Kangaras** () – miestas Malaizijoje, Malakos pusiasalyje, 8 km nuo Tailando sienos, prie Perliso upės. Perliso valstijos centras. Uostas prie navigacijos pradžios Perliso upe. Keliai į Kvala Perlisą, Arau, Padang Besarą. Cemento, medienos apdirbimo, kaučiuko, popieriaus, maisto (krevečių, cukraus) pramonė. Apylinkėse auginami ryžiai.

2020 m. 62,2 % miesto gyventojų buvo malajai, 30,5 % – kinai, 4,7 % – indai, 0,3 % – kiti.

## Šaltiniai
Scotty Sadzoute

**Skotis Sadzutas** (; g. 1998 m. balandžio 29 d.) – Prancūzijos futbolininkas, gynėjas.

## Karjera
Kitados tobulėjo „Lille“ klubo jaunimo ugdymo sistemoje. Nuo 2017 m. atstovavo dublerių komandai. 2019–2020 m. nuomos pagrindais perleistas „Pau“ klubui.

2021–2024 m. priklausė Oud-Heverlee Leuven. 2022–2023 m. nuomos pagrindais buvo perleistas Nimo „Olympique“. 2023–2024 m. atstovavo Oud-Heverlee Leuven U23 komandai.

### FA Šiauliai
2025 m. vasario 24 d. oficialiai pranešta, kad atstovaus FA Šiauliai.

2025 m. kovo 2 d. oficialiai debiutavo klube A lygos rungtynėse prieš FK Panevėžys. Šiauliečiai palaužė varžovus rezultatu 3-1. Futbolininkas pasirodė startinėje sudėtyje ir rungtyniavo iki finalinio švilpuko.

2026 m. sausio 2 d. tapo žinoma, kad futbolininkas paliko „Šiaulius“.

## Statistika
; A lygos statistika

Spalvų reikšmės:
:  rungtyniavo A lygoje;

## Laimėjimai
; TBA

## Išnašos

## Nuorodos
* alyga.lt svetainė
* SOCCERWAY
* Transfermarkt
* lietuvosfutbolas.lt
* Globalsportsarchive
Danylo Riabenko

**Danylas Riabenka** (*Рябенко Данило Романович*, *Danylo Riabenko*; g. 1998 m. spalio 9 d.) – Ukrainos futbolininkas, vartininkas.

## Karjera
Kitados priklausė įvairių klubų jaunimo ugdymo sistemoms. Priklausė Donecko „Šahtar“, o vėliau persikėlė į Donecko „Metalurh“.

2017 m. perėjo į Kamianskės „Stal“. 2018 m. vasarą išvyko į „Lori“ klubą (Armėnija). 

2019 m. atstovavo Tadžikistano aukščiausios lygos Dušanbės „SKA-Pamir“. 

2020 m. persikėlė į „Mezőkövesd Zsóry“ (Vengrija). 2024 m. prisijungė „Kolcheti“ (Sakartvelas).

2025 m. vasario 25 d. pranešta, kad atstovaus „Džiugo“ klubui.

2025 m. rugsėjo 12 d. debiutavo A lygos rungtynėse prieš Alytaus „Dainavą“. Susitikimą pradėjo startinėje sudėtyje ir žaidė iki finalinio švilpuko. Rungtynės baigėsi lygiosiomis (1-1). Debiutantas sausus vartus išlaikė iki 76 min, kai pasižymėjo Daniel Alemão (*[[DFK Dainava]]*). Oleksandras Kurcevas (*[[FC Džiugas]]*) išlygino rezultatą (1-1).

2026 m. sausio 12 d. paskelbta, kad futbolininkas paliko FC Džiugas. Atstovaudamas klubui sužaidė dvejas rungtynes A lygoje ir trejas LFF taurės turnyre.

## Statistika
; A lygos statistika

Spalvų reikšmės:
:  rungtyniavo A lygoje;

## Išnašos

## Nuorodos
* alyga.lt svetainė
* [ SOCCERWAY]
* Transfermarkt
* lietuvosfutbolas.lt
* Globalsportsarchive
Anakreontas

**Anakreontas** (; g. ~573 m. pr. m. e. – m. ~495 m. pr. m. e.) – senovės graikų poetas iš Tėjo (Mažoji Azija).

Tėviškę užgrobus persams, buvo apsistojęs pas Samo ir Atėnų valdovus. Kūrė dainas moterų chorams, eilėraščius, elegijas, epigramas. Anakreonto lyrika apibūdinama kaip žaisminga, grakšti, joje dominuoja gyvenimo džiugesio, jaunatvės, puotų, meilės motyvai. Kaip teigiama, Anakreonto lyriniam herojui būdinga autoironija, jis galantiškas, nusiteikęs bendrauti ir smagintis, mėgaujasi gyvenimo malonumais.

Antikos epochoje buvo žinomos penkios Anakreonto poezijos knygos, tačiau dabartinius laikus pasiekė tik trys eilėraščiai ir gausios nuotrupos.

## Išnašos

## Šaltiniai
*
Penango sala

**Penango sala** () – sala Malaizijoje, Malakos sąsiauryje, 4 km sąsiaurio skiriama nuo Malakos pusiasalio, sudaro didelę dalį Penango valstijos. Plotas – 295 km². Sala sudaryta iš granito, centrinėje dalyje kalnuota, iškyla iki 740 m aukščio. Pakrante driekiasi siaura žemumų juosta. Aplink Penango salą sudaryta keletas dirbtinių salų (Andamano, Silicio).

Pučiant musonams iš šiaurės rytų ir pietvakarių, centrinės salos dalies kalnai sukuria lietaus šešėlį. Džordžtaune per metus iškrenta vidutiniškai 2700 mm kritulių, daugiausia spalį ir gegužę, tačiau visi mėnesiai gana lietingi (mažiausiai 75 mm per mėnesį). Vidutinė mėnesio temperatūra – 27 °C.

2020 m. Penango saloje gyveno 794 tūkst. gyventojų. Pagrindinis miestas – Džordžtaunas. Penangas nuo seno garsėjo kaip svarbus uostas, dabar tai svarbi turistinė vieta, kur daug prabangių viešbučių (daugiausia šiauriniame krante, Batu Feringyje). Taip pat verčiamasi ryžių, vaisių ir daržovių auginimu, pramone (daugiausia elektronikos). Aplink salą nutiestas žiedinis kelias, su žemynu susisiekiama keltu arba tiltu (8,4 km ilgio Perajaus–Glugo tiltas). Pietryčiuose, šalia Bajan Lepaso yra tarptautinis oro uostas.

## Istorija
1786 m. Britų Rytų Indijos kompanijos kapitonas Frensis Laitas Penango saloje įsteigė britų koloniją. 1791 m. okupacija formalizuota sutartimi su Kedaho sultonu. 1800 m. prie kolonijos prijungtos gretimos žemės Malakos pusiasalyje. 1826 m. Penangas su Malaka ir Singapūru sudarė Sąsiaurio gyvenviečių koloniją. Iki 1867 m. britai salą vadino Velso Princo vardu. Penangas suklestėjo kaip svarbus uostas prie laivybinio kelio tarp Kinijos ir Indijos, čia kūrėsi kinai, birmiečiai, indai, sumatriečiai. Nuo XIX a. vid. per Penangą pradėtas eksportuoti Malakoje augintas kaučiukas. Nors kaimiškose salos vietovėse tebevyravo malajai, miestuose daugumą sudarė kinai, kurie perėmė europietišką kultūrą.

1948 m. Penangas tapo Malajos Federacijos, o vėliau Malaizijos dalimi. XX a. antroje pusėje suklestėjo pramonė, o nuo 1990 m. – turizmas. 2004 m. sala nukentėjo nuo Indijos vandenyno cunamio, žuvo keliasdešimt žmonių.


Batu Ferringhi, George Town, Penang 2023.jpg|Batu Feringhio kurortas
George Town, Penang city centre.jpg|Džordžtaunas
Teluk Kampi Beach - panoramio.jpg|Kampio įlankos papludimys. Penango nacionalinis parkas
Cmglee Penang Sungai Kluang.jpg|Kluango upė


## Šaltiniai
Džiugas Brazaitis

**Džiugas Brazaitis** (1964 m. lapkričio 12 d. Vilniuje – 2025 m. vasario 11 d.) – Lietuvos archeologas.

## Biografija
1982 m. baigė Vilniaus 27-ąją vidurinę mokyklą. 1988 m. pradėjo mokytis Vilniaus valstybinio universiteto Istorijos fakultete. Studijuodamas 1989 m. įsidarbino Lietuvos TSR mokslų akademijos Istorijos institute Archeologijos skyriuje laborantu, tais pačiais metais Šalčininkų rajone vykdė savo pirmuosius žvalgomuosius tyrimus. 1992 m. apgynė diplominį darbą tema „Papiškių durpyninės gyvenvietės tyrinėjimai“ (vadovas – Algimantas Merkevičius). 1995 m. pradėjo dirbti jaunesniuoju mokslo darbuotoju Lietuvos istorijos institute. 2003 m. balandžio 4 d. šiame institute apgynė mokslų daktaro disertaciją tema „Rytų Lietuva akmens ir bronzos amžiaus sandūroje“. 2004 m. tapo Lietuvos istorijos instituto mokslo darbuotoju, 2006–2010 m. dirbo Klaipėdos universiteto Baltijos regiono istorijos ir archeologijos institute.

D. Brazaitis vykdė archeologinius tyrimus įvairiuose Lietuvos regionuose, tyrinėjo akmens ir bronzos amžių gyvenvietes, tarp jų, be jau minėtų Kretuono ir Papiškės, tyrinėjo ir Pyplių, Katros, 2006 m. – Šventosios. Jis gilinosi į neolitizacijos procesą Lietuvoje, atliko archeologinius tyrinėjimus durpynuose ir vandenyje, tyrė informacinių sistemų taikymo archeologijoje galimybes.

Jis yra kelių dešimčių straipsnių autorius ir bendraautoris, sintezės „Lietuvos istorija“ I tomo (2005) bendraautoris. Klaipėdos universitete skaitė paskaitas apie Ankstyvųjų metalų laikotarpį. Yra skaitęs pranešimų įvairiose mokslinėse konferencijose, seminaruose. Buvo Kultūros paveldo departamento prie Kultūros ministerijos Mokslinės archeologijos komisijos, Valstybinės kultūros paveldo komisijos archeologijos pakomisės narys.

## Šaltiniai
Zborivo sutartis

**Zborivo sutartis** (, ) – 1649 m. rugpjūčio 18 d., po Zborivo mūšio, pasirašyta sutartis tarp Abiejų Tautų Respublikos ir Kazokų etmonato. Mūšyje jungtinės kazokų ir Krymo totorių pajėgos, vadovaujamos etmono Bogdano Chmelnickio ir chano Islamo III, nugalėjo Jono Kazimiero Vazos vadovaujamą ATR kariuomenę.

Sutartį sudarė du atskiri Etmonato ir ATR bei Krymo ir ATR susitarimai.

Zborivo sutarčiai Ukrainos istorijoje tenka svarbus vaidmuo, nes ji buvusius Abiejų Tautų Respublikos maištininkus pavertė naujos politinės bendruomenės piliečiais.

## Pasirašantys asmenys

* Kazokų atstovai: Bogdanas Chmelnickis, Ivanas Vygovskis
* ATR atstovai: Adomas Kisielis, Jurgis Osolinskis, Jonušas Radvila, Vladislavas Dominykas Zaslavskis

## Susitarimo punktai
Pagal susitarimą:
* Išsaugotos visos Zaporožės kazokų laisvės.
* Registrinių kazokų skaičius bus 40 000, o registro rengimas bus pavestas Zaporožės kazokų etmonui.
* Į registrinius kazokus bus leidžiama priimti kazokus šiuose miestuose: šioje Dniepro pusėje: nuo Korostyšivo, Pavoločo, Pohrebyščės, Prylukų, Vinycios, Braclavo, Jampilio iki Dniestro ir kitoje Dniepro pusėje: Osteryje, Černigove, Nižyne iki Maskvos sienos, taip pat visur tarp Dniepro ir Dniestro.
* Kiekvienas, norintis būti kazoku, gali tai pasirinkti, pasilikdamas visą savo turtą.
* Registras turi būti užpildytas ne vėliau kaip Dievo Motinos užtarimo dieną.
* Čyhyrynas amžiams taps Zaporožės kazokų miestu šeimininku, o dabar jis perduotas Bogdanui Chmelnickiui.
* Kad ir kas būtų nutikę per dabartinį sąmyšį, Dievo leidimu visa tai turi būti pamiršta, ir joks šeimininkas neturi keršyti ir bausti.
* Visiems didikams, tiek stačiatikiams, tiek katalikams, prisijungusiems prie kazokų, bus atleista. Visos gėdos bus atšauktos.
* Karūnos pajėgoms neleidžiama bazuotis kazokų miestuose.
* Žydams neleidžiama būti kazokų miestų piliečiais.
* Kijevo vaivadijoje, Braclavo vaivadijoje ir Černigovo vaivadijoje visas pareigas gali eiti stačiatikiai.
* Kadangi Kijevo mieste yra privilegijuotų rusiškų mokyklų, jėzuitai turi būti steigiami ne ten ir ne kituose Ukrainos miestuose, o perkeliami kur nors kitur. O visos kitos mokyklos, kurios ten buvo senovėje, turi būti išsaugotos.
Sutartį ratifikavo 1649 m. lapkričio – 1650 m. sausio mėn. posėdžiavęs Seimas, tačiau, katalikų vyskupams atsisakius pripažinti sutarties nuostatas, karo veiksmai atsinaujino.

## Išnašos
Portalas (instaliacija)

**„Portalas”** – viešojoje miesto erdvėje įrengta interaktyvi instaliacija, realiu laiku transliuojanti vaizdą iš vieno ar kelių tokiomis instaliacijomis sujungtų, skirtingose šalyse esančių miestų. Tiesioginis vaizdas transliuojamas kameromis iš vieno miesto į kitą ir atvirkščiai; rodomas dideliame, apskritimo formos ekrane (aliuzija į mokslinėje fantastikoje dažnai vaizduojamo portalo įvaizdį). Instaliacija minimalistinio dizaino, pagaminta iš stipraus betono, nerūdijančio plieno ir grūdinto stiklo. LED ekranas pritaikytas ilgam veikimui ir įvairiam apšvietimui – dienos šviesai, ryškiai saulei, tamsai; vaizdo transliavimui sukurta speciali programa.

Instaliacijų idėjos autorius – lietuvių menininkas ir verslininkas Benediktas Gylys. Projektą realizuoja Benedikto Gylio paramos fondas ir Vilniaus Gedimino technikos universiteto „LinkMenų fabrikas”, prie finansavimo prisideda ir miestų savivaldybės bei kitos organizacijos. Pirmieji du „Portalai” pastatyti Vilniuje (prie geležinkelio stoties) ir Liubline (Lietuvių aikštėje) 2021 m. gegužės 26 d. Kiti du – Niujorke, (prie „Flatiron” dangoraižio Manhetene) ir Dubline (O’Konelio gatvėje, prie Dublino smailės) 2024 m. gegužės 8 d. (Praėjus kelioms dienoms po pastarųjų atidarymo, Niujorko ir Dublino instaliacijos dėl netinkamo žmonių elgesio buvo laikinai uždarytos.) 2024 m. liepos 31 d. visi keturi „Portalai” sujungti į bendrą tinklą – transliuojamas vaizdas keičiamas kas tris su puse minutės, perkeliant vis į kitą miestą. Vilniaus ir Liublino „Portalai” yra monolitiniai, 3,4 m aukščio, 11 tonų svorio; Niujorko ir Dublino – sudaryti iš atskirų betono modulių, sveriantys 3,2 t. 2025 m. balandį Vilniaus instaliacija perkelta į Rotušės aikštę.

Projektas sulaukė didelio gyventojų ir pasaulio žiniasklaidos dėmesio. Agentūros „Go Vilnius” duomenimis, apie „Portalų” skulptūras Vilniuje ir Liubline per pirmąją savaitę nuo jų įjungimo sužinojo apie 700 mln. žmonių, o per tris metus – 1,5 mlrd. Projektą numatoma plėsti ir kitose šalyse.

## Šaltiniai
Ūkana

**Ūkana** – optinis reiškinys, matomas saulėtą karštą vasaros dieną. Jo metu žvelgiant į horizontą galima išvysti, kaip kyla garas nuo įkaitusios žemės. Susidaro įspūdis lyg oras virpėtų, sruventų ir raibuliuotų.

Kartais ūkana įvardijamas miražas.

## Išnašos
Martirologas

**Martirologas** (, kankinys, , žodis) – katalikų liturginė knyga, kalendorinis katalogas su kankinių, šventųjų, palaimintųjų sąrašu. Knygoje pateikiamos trumpos žinios apie Bažnyčios pripažintus nusipelniusius asmenis, nurodomos jiems skirtos šventės. Remiantis martirologu, kankiniai ir šventieji liturginėse apeigose minimi jų mirties dieną. Stačiatikių bažnyčios tradicijoje martirologą atitinka menėja.

Prie seniausių martirologų priskiriami: 
* Sirų brevijorius (, 411 m.). Parašytas sirų kalba, padalintas į du sąrašus: „Vakarų kankiniai“ ir „Rytų kankiniai“. Vakariečių sąrašas išdėstytas pagal metų dienas ir mėnesius, pradedant šventuoju Steponu gruodžio 26 d., baigiant Petru Aleksandriečiu lapkričio 24 d. Rytiečių sąraše surašytos Sasanidų imperijos šacho Šapuro II keturiasdešimties metų persekiojimo aukos. Šis sąrašas išdėstytas ne pagal datą, o pagal vietą Rytų bažnyčioje.
* Jeronimo martirologas (*Martyrologium Hieronymianum*, V a.). Įtakingiausias iš vietinių martirologų, pagal tradiciją laikomas  šv. Jeronimo kūriniu. Manoma, kad jis buvo sukurtas Italijoje V a. antroje pusėje, o VI a. pabaigoje atnaujintas Galijoje, tikriausiai Osere. Visi žinomi teksto rankraščiai kyla iš šio gališkojo laikotarpio. Atmetus vėliau gautus papildymus, pagrindiniais Jeronimo šaltiniais laikomi bendrasis Rytų bažnyčių martirologas, Romos bažnyčios vietinis martirologas, bendrieji Italijos ir Afrikos martirologai bei kai kurie literatūros šaltiniai, tarp jų Eusebijas Cezarėjietis.

Vienas išsamiausių yra Romos martirologas (*Martyrologium Romanum*), kuriame įtraukta apie 7000 šventųjų ir palaimintųjų. Sudarytas po Tridento susirinkimo (1545–1963). Pagal susiklosčiusią tradiciją į martirologą buvo įtraukiami visi šventaisiais ir palaimintaisiais paskelbti asmenys, kurių pamaldumas Bažnyčios oficialiai patvirtintas. 1586 m. martirologą patvirtino popiežius Grigalius XIII. Nuo to laiko buvo daug kartų pertvarkytas ir išplėstas, pridedant jame minimų asmenų trumpų biografijų. 2004 m. lotynų kalba paskelbtas popiežiaus Jono Pauliaus II papildytas martirologas.

## Šaltiniai
CD Génesis

**CD Génesis** arba **Club Deportivo Génesis** – Hondūro futbolo klubas, įkurtas Komajagvos mieste. Dar žinomas kaip **CD Génesis de Comayagua** arba **Génesis Comayagua**. Namų rungtynes žaidžia  Estadio Carlos Miranda, talpiančiame 10 tūkst. žiūrovų.

## Istorija
2018 m. liepos 25 d. įkurtas klubas. Kitados žaidė žemesniuose divizionuose. Nuo 2023–2024 m. sezono rungtyniavo stipriausioje šalies lygoje. Debiutantai galutinėje komandų rikiuotėje liko penktoje vietoje.

## Pasiekimai
;  Aukščiausioji lyga / Liga Nacional
* **Čempionai (0):**

## Sezonai
; Pastarųjų metų sezonai

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia tradicine apranga. 

## Garsesni žaidėjai
; Žaidėjai, atstovavę Hondūro nacionalinei rinktinei
*  Marcelo Canales, saugas;
*  Mario Martínez, saugas;

## Išnašos

## Nuorodos
* 
* [ facebook paskyra]
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive