open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Technika

Žodis **technika** ( 'meniškas, meistriškas', iš  'menas, amatas, mokėjimas') gali reikšti:
* technika – materialiosios žmogaus veiklos priemonės, ypač gamybos procesams atlikti, gamtai pažinti ir įvaldyti.
* technika – kartais suprantama kaip veiklos įgūdžiai, būdai, metodai, mokėjimas tais būdais naudotis. Pavyzdžiui, grojimo, piešimo technika, čiuožimo technika. Toks technikos suvokimas yra klaidingas ir nevartotinas, nes veiklos būdus nusako technologijos sąvoka, o mokėjimą tais būdais naudotis nusako kompetencijos kaip kvalifikacijų visumos sąvoka.
* technika – kurios nors veiklos srities įrengimai, mašinos, mechanizmai, įtaisai, įrankiai. Pavyzdžiui, statybų, skaičiavimo technika, organizacinė technika, biuro technika, karo technika.
* Spauda:
** Technika – Lietuvos universiteto Technikos fakulteto leidinys, tęstinis mokslo darbų leidinys, ėjęs 1924–1941 m. Kaune.
** „Mokslas ir technika“ – Lietuvos mokslų akademijos ir Lietuvos inžinierių sąjungos mėnesinis iliustruotas žurnalas, einantis nuo 1959 m. Kaune, nuo 1962 m. Vilniuje. Vienas seniausių tebeleidžiamų žurnalų Lietuvoje.
** Technika ir ūkis – iliustruotas technikos žurnalas, ėjęs 1929 m. gruodžio mėn. – 1940 m. gegužės mėn. Kaune.
** Technikos žodis – JAV lietuvių inžinierių ir technikos darbuotojų ketvirtinis žurnalas, ėjęs nuo 1951 balandžio mėn. iki 2006 m. Čikagoje.
* Technika – Vilniaus Gedimino technikos universiteto leidykla, veikianti nuo 1990 m. Vilniuje.
* Nemenčinės „Transmitto-IVECO“ (*Technika*) – buvęs Lietuvos futbolo klubas iš Nemenčinės.
Mada

**Mada** ( iš  'matas, būdas, taisyklė, paprotys, forma, apribojimas') – tai tam tikru laiku visuomenėje vyraujantis stilius (drabužių, papuošalų, kitų aksesuarų, architektūros, maisto, literatūros kūrinių ir kt.), periodiškai pasikartojantis su tam tikrais pasikeitimais ir patobulinimais. Siauresne prasme – aprangos stiliaus kaita, savo ištakomis siekianti XVII a. Prancūzijos karaliaus dvarą, kurio rengimosi būdas buvo pavyzdžiu kitoms Europos šalims.

## Taip pat skaitykite
* Istoriniai lietuvių drabužiai


Vaizdas:LA2-NSRW-2-0065.jpg| Įvairių laikų Europos gyventojų mados
Vaizdas:ADurerNuremburgVenetianWomen.jpg|Albrechtas Diureris. Piešinyje matome skirtumus tarp Niurnbergo (kairėje) ir Venecijos aprangos stilių 1496-97. Venecijos pavyzdys yra aukštesnės talijos.
Vaizdas:Alessandro_Allori_003.jpg| Eleonora di Garzia di Toledo portretas (Alessandro Allori paveikslas, 1571 m.)
Vaizdas:Stamps of Lithuania, 2008-16.jpg|XIX a. pab. Lietuvos kilmingųjų rūbai (2008 m. pašto ženklas)
Kudirka

Pavardė *Kudi̇̀rka* neaiškios kilmės, greičiausiai sietina su .

* Feliksas Kudirka – Romos katalikų kunigas, marijonų provincijos JAV įkūrėjas, katalikiškų organizacijų steigėjas;
* Juozas Kudirka (1886) – vargonininkas, chorvedys;
* Juozas Kudirka (1939) – etnologas;
* Justinas Kudirka – vargonininkas, chorvedys;
* Rimvydas Stanislovas Butautas Kudirka – publicistas, politikas;
* Simas Kudirka – lietuvių pasipriešinimo sovietiniam okupaciniam režimui dalyvis;
* Stasys Kudirka – gydytojas, chirurgas;
* Vincas Kudirka – poetas, varpininkas, Lietuvos himno autorius;
* Žygimantas Kudirka (MC Messiah, Mesijus) – rap ir hip-hop kūrėjas, slemo poezijos autorius ir skaitytojas.

## Šaltiniai
Šakniagraužiai

**Šakniagraužiai** (*Hepialidae*) – drugių (*Lepidoptera*) šeima, kuriai priklauso vidutiniai ir stambūs drugiai. 

## Išvaizda

Be straublelio, su trumpomis antenomis, akys stambios. Blauzdos neturi pentinų. Sparnai ilgi, siauri, apvaliais vidiniais kampais, su 12 gyslų ir pridėtiniu narveliu. Ramybės būklėje jie sudedami stogeliu. Vikšrai volo formos, grakštūs, balsvi, nusėti plaukuotomis karpelėmis. Turi 16 kojų.

## Elgsena

Vikšrai gyvena augalų šaknyse, išgraužę jose landas. Žiemoja neretai 2, kartais ir 3 metus. Lėliukė judri, virstant drugiu pati išlendanti į žemės paviršių. Drugiai niekuo nesimaitinantys, todėl trumpai gyvenantys.

## Rūšys

Lietuvoje randamos 5 rūšys:
*Gelsvasis šakniagraužis (*Trioda sylvina*) 
*Mažasis apyninis šakniagraužis (*Korscheltellus lupulina*)
*Papartinis šakniagraužis (*Pharmacis fusconebulosa*)
*Mažasis šakniagraužis (*Phymatopus hecta*)
*Didysis apyninis šakniagraužis (*Hepialus humuli*)

## Šaltiniai
Margasparnė musinukė

**Margasparnė musinukė** (*Ficedula hypoleuca*, , ) – musinukinių (*Muscicapidae*) šeimos labai judrus paukštis.

## Paplitimas
Paplitimas. Vakarų Eurazijoje paplitusi nuo Atlanto pakrantės iki Jenisiejaus slėnio. Šiaurėje arealas siekia Kolos pusiasalį, Pečioros, Obės žemupį, pietuose tęsiasi iki Irtyšiaus vidurupio, šiaurinės Ukrainos, Moldavijos, Balkanų pusiasalio, Viduržemio jūros pakrantės. Gyvena šiaurės vakarų Afrikoje. Žiemoja pietvakarių Europoje, Afrikoje.

Lietuvoje dažna rūšis. Kasmet peri 100 000–200 000 porų. Lietuvoje viena pora perėjo su baltakakte musinuke.

## Išvaizda
Patino nugarinė pusė juoda, ant kaktos balta dėmė. Sparnai juodi su plačia balta juosta. Uodegos kraštinės plunksnos su baltomis dėmėmis. Pilvinė pusė balta. Snapas ir kojos juodi. Patelės apdaras vietoj juodos spalvos pilkai rusva.

## Elgsena
Gyvena miškuose, parkuose. Lizdą suka uoksuose ir inkiluose. Deda 5-7 šviesiai mėlynus kiaušinius. Peri 13 dienų. Išveda vieną vadą.

## Mityba
Maitinasi tupėdama ant šakos, esant drėgnam orui ir neskraidant vabzdžiams, jų ieško ant kamieno, tarp šakų. Minta daugiausia plėviasparniais vabzdžiais, taip pat dvisparniais, vabalais, vorais, moliuskais. Margasparnė musinukė – vienas pagrindinių miško kenkėjų naikintojų, todėl dažnai jai keliami inkilai miškuose.

## Šaltiniai
Paberžė

**Paberžė** – miestelis Vilniaus rajono savivaldybėje, į šiaurę nuo Vilniaus, prie kelio į Giedraičius. Seniūnijos ir seniūnaitijos centras. Stovi Paberžės Švč. Jėzaus Širdies bažnyčia (pastatyta 1932 m.) ir kapinės, veikia 2 gimnazijos („Verdenės“ ir S. Kostkos), biblioteka (nuo 1955 m.), paštas (LT-14031), istorijos muziejus, kultūros centras, socialinės globos namai. Į pietryčius nuo Paberžės yra Europos centras.

Paberžė įsikūrusi Musės aukštupyje (prie Daulios), Aukštaičių aukštumos pietiniame kalvyne. Pro kaimą eina kelias , prasideda , , .

## Etimologija

Nuo XVI a. minimas Beržų dvaras, prie kurio augantis miestelis dėsningai pavadintas *Paberže*.

## Istorija

Gyvenvietė istoriniuose šaltiniuose yra paminėta 1484 m., kai čia buvo pastatyta bažnyčia, 1503 m. buvo įkurta parapija. XVI a. kaimas minimas kaip ***Beržai***. 1650−1700 m. Paberžėje gyveno vienuoliai – atgailos kanauninkai. XIX a. Paberžė – Vilniaus apskrities miestelis, valsčiaus ir seniūnijos centras.

Apie 1900 m. minimas Paberžės dvaras, kuriame vykdavo bulių kautynės. Paberžė smarkiai nukentėjo per II pasaulinį karą. Išliko tik senojo gyvenvietės centro kontūrai (išplėstos gatvės formos aikštė) ir keli senesni pastatai prie jos. Sovietmečiu kaimas atstatytas, jame veikė „Neries“ gamybinio susivienijimo žemės ūkio mašinų įmonė.

2013 m. patvirtintas Paberžės herbas. 2025 m. suteiktas miestelio statusas.

|}

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Henrikas Grigonis (1889–1955), kino ir teatro aktorius

## Šaltiniai

*
Šviesos diodas

**Šviesos diodas** () – diodas, kurio sandara pritaikyta šviesai skleisti. Srovei tekant tiesiogine kryptimi, šio diodo pn sandūra šviečia beveik vieno bangos ilgio (monochromatine) šviesa. Šiuo metu pagaminama diodų įvairiems bangų ilgiams (nuo infraraudonosios iki ultravioletinės šviesos).

Šviesos diodui reikia maždaug 20 mA, kad jis šviestų pilnu ryškumu, tačiau esant ir 5 mA galima matyti švytėjimą.

Patalpinus keletą tokių diodų viename korpuse, gaunama ir ne monochromatinė šviesa. Atskirai reguliuojant viename korpuse esančiais diodais tekančią srovę, galima sklandžiai keisti šviesos spalvą. Paprasto diodo kristalas irgi šiek tiek šviečia akiai nematoma infraraudonąja šviesa.
Balti šviesos diodai dažniausiai gaminami naudojant mėlynus šviesos diodus ir pridedant liuminoforo, kuris sužadinamas mėlyna šviesa ir generuoja likusias spalvas kurios susimaišiusios duoda baltą šviesą. Šis procesas vadinamas fluorescencija.

Skirtingai nuo paprastos lemputės, kuriai įkaisti reikia laiko, šviesos diodas gali įsižiebti ir užgesti daugelį tūkstančių kartų per sekundę, todėl šviesos diodo ir fotodiodo pora tinka duomenims bei komandoms (pavyzdžiui, iš mobilaus telefono į kompiuterį, iš televizoriaus nuotolinio valdymo pulto į televizorių) perduoti. Daugelis šviesos diodų neblogai dirba ir kaip fotodiodai, todėl kai kuriose abiem kryptim informaciją perduodančiose sistemose signalą siunčia ir priima tas pats elementas. Panaudojus šviesą fokusuojančius lęšius, skaidriu oru toks ryšys gali veikti net kelių kilometrų atstumu. Kitais atvejais šviesos diodas ir fotodiodas iškart pagaminami viename korpuse, sukuriant naujo tipo prietaisą – optroną.

Daugelį šviesos diodų galima sujungti į ekraną. Jei naudojami visų trijų pagrindinių (raudona, žalia, mėlyna) spalvų diodai, toks ekranas gali rodyti ir spalvotą vaizdą. Kitais atvejais šviesos diodų paketas gali būti naudojamas kaip daug ekonomiškesnis, patvaresnis ir ilgaamžiškesnis įprastinės kaitinamosios elektros lemputės pakaitalas.

## Taip pat skaitykite
* Šviesos diodų lemputė

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Informacija apie šviesos diodus radiocool.lt
Margarita

**Margarita**, arba **smėlyninė katė** (*Felis margarita*) – katinių (*Felidae*) šeimos nedidelis žinduolis, kuris yra smėlio spalvos, iki 50 cm ilgio ir 30 cm ilgio uodega. Paplitęs Afrikos ir Azijos dykumose. Dieną slepiasi uolose, o naktį medžioja žiurkes, driežus ir vabzdžius.

Artimiausias margaritos giminaitis katinių šeimoje – vilpišys.
Kalniniai ožiai

**Kalniniai ožiai** (*Capra*) – ožkų pošeimio žinduolių gentis. Tai aukštų Eurazijos kalnų stambūs, trumpomis uodegomis, barzdoti ir didžiaragiai gyventojai. Puikiai kopinėja stačiomis uolomis. Patinų uodegos apačioje yra liaukos. Jų išskyros stipriai kvepia. Patelės mažesnės ir trumpais ragais.

Gentyje yra šios rūšys:
* Bezoarinis ožys (*Capra aegagrus*) 
* Kubaninis ožys arba turas (ožys) (*Capra caucasia*) 
* Dagestaninis ožys (*Capra cylindricornis*) 
* Sraigtaragis ožys (*Capra falconeri*) 
* Alpinis ožys (*Capra ibex*) 
* Nubinis ožys (*Capra nubiana*) 
* Ispaninis ožys (*Capra pyrenaica*) 
* Sibirinis ožys arba kalninis ožys (*Capra sibirica*)
* *[[Capra walie]]*
Diodas

**Diodas** – elektronikos įtaisas, paprastai skirtas praleisti elektros srovę viena kryptimi. Jo varža viena kryptimi yra maža (idealiu atveju - nulinė), o kita kryptimi - didelė (idealiu atveju - begalinė). Diodais apibendrintai vadinami puslaidininkis diodas ir lempinis diodas.

Šiandien dažniausiai naudojamas yra puslaidininkinis diodas, kurio pagrindas - kristalinė puslaidininkinė medžiaga su p-n tipo laidumo sandūra, sujungta su dviem elektriniais gnybtais. Jam būdinga eksponentinė elektros srovės ir elektrinės įtampos charakteristika. Puslaidininkiniai diodai buvo pirmieji puslaidininkiniai elektroniniai įtaisai. Asimetrinio elektrinio laidumo per kristalinio mineralo ir metalo sąlytį atradimą 1874 m. atliko vokiečių fizikas Ferdinandas Braunas. Pirmąjį diodą 1901 m. išrado indų mokslininkas Džogodišas Čondro Bosu, lempinį diodą - Džonas Ambrozas Flemingas 1904 m.

Šiandien dauguma diodų gaminami iš silicio, tačiau naudojamos ir kitos puslaidininkinės medžiagos, pvz., galio arsenidas ir germanis.

Daug rečiau naudojamas lempinis diodas, sudarytas iš vakuuminis vamzdis su dvielektrode elektronine lempa, įkaitintu katodu ir plokštele, kuriame elektronai gali tekėti tik viena kryptimi - iš katodo į plokštelę.

Diodai be daugelio kitų paskirčių naudojami elektros srovės lygintuvuose, kuriuose kintamosios srovės (AC) energija paverčiama nuolatine (DC), radijo imtuvų demoduliatoriuose, gali būti naudojami Būlio algebroje kaip temperatūros jutikliai. Įprastas diodo variantas yra šviesos diodas, kuris naudojamas apšvietimui ir elektroninių prietaisų būsenos indikatoriams.

## Grafinis vaizdavimas
Diodui vaizduoti vartojami šie simboliai:


File:Diode symbol.svg|Diodas
File:LED symbol.svg|Šviesos diodas (LED)
File:Photodiode symbol.svg|Fotodiodas
File:Schottky diode symbol.svg|Šotkio diodas
File:Transient voltage suppression diode symbol.svg|Supresinis diodas (TVS)
File:Tunnel diode symbol.svg|Tunelinis diodas
File:Varicap symbol.svg|Varikapas
File:Zener diode symbol.svg|Stabilitronas
Vacuum_diode.svg|Vakuuminis (lempinis) diodas
File:Diode pinout en fr.svg|Tipiniai diodų paketai, išdėstyti taip pat, kaip ir diodo simbolis. Plona juosta vaizduoja katodą

## Šaltiniai
Avižieniai

**Avižieniai** – miestelis Vilniaus rajono savivaldybėje prie šiaurės vakarinio Vilniaus miesto pakraščio, 1 km į vakarus nuo automagistralės . Seniūnijos centras, 4 seniūnaitijos. Veikia Avižienių gimnazija (nuo 1964 m.), paštas (LT-14013). Kaime, prie kelio , stūkso Avižienių piliakalnis.

## Istorija

XIX a. Avižieniai – užusienis Vilniaus apskrities Riešės valsčiuje.

1949–1993 m. Avižieniai buvo sodininkystės tarybinio ūkio centrinė gyvenvietė. 2023 m. patvirtintas Avižienių herbas. 2025 m. suteiktas miestelio statusas.

|}

## Gyventojai

## Šaltiniai
Terksas ir Kaikosas

**Terksas ir Kaikosas** () – Jungtinės Karalystės valda Karibuose Tai dvi salų, kurios nuo dugno iki paviršiaus kyla daugiau kaip 2000 m, grupės Atlanto vandenyne; Bahamų grandinės tąsa. Plotas – 166 km²; 46 tūkst. gyventojų (2021). Apgyvendintos 6 salos. Administracinis centras – Kobern Taunas (*Cockburn Town*), esantis Grand Terko (*Grand Turk*) saloje.

## Geografija

Terksą ir Kaikosą sudaro 8 didelės ir per 30 mažų, paprastai negyvenamų, salų. Salų grupes skiria 35 km pločio ir daugiau kaip 2200 m gylio įduba, vadinama Terkso salų sąsiauriu. Beveik visa žemė – akmenuoti smėlynai, apaugę krūmokšniais ir kaktusais. Terkso salos pavadintos vietos kaktuso vardu. Klimatas šiltas ir vienodas, temperatūra kiaurus metus svyruoja tarp 24&nbsp;°C ir 32&nbsp;°C. Vidutinis kritulių kiekis per metus – nuo 540 mm iki 720 mm, geriamo vandens trūksta.

## Istorija

Europiečiai salas atrado 1512 m. (Ponce de León). Nuo 1848 m. buvo kaip Jamaikos kolonijos dalis, nuo 1962 m. – atskira Jungtinės Karalystės kolonija.

## Ekonomika

Taupiai naudojant sukauptas vandens atsargas ir drėkinant laukus, auginamos pupelės, kukurūzai ir citrusai. 1678 m. druskos pirkliai iš Bermudų pradėjo kirsti krūmokšnius, kad būtų vietos garinti druskai, kurią jie vėliau išgabendavo laivais. Druskos gavyba buvo svarbiausia pramonės šaka iki XX a. 7 dešimtmečio, bet šiandien pagrindinės pajamos gaunamos iš turizmo, žvejybos ir finansinių paslaugų. Pagrindinė eksporto prekė – omarai ir jūros kriauklės. Salose gerai išvystytas turizmas ir ofšorinė bankininkystė. Juodoji rinka verčiasi nelegaliu narkotikų pergabenimu.

## Šaltiniai
Bretanė

**Bretanė** (, ) – pusiasalis, regionas ir istorinė sritis Prancūzijos šiaurės vakaruose, prie Atlanto vandenyno. Sostinė – Renas. Plotas – 27,2 tūkst. km²; 4,82 mln. gyventojų (2021).

## Departamentai
* Kot d'Armoras
* Finisteras
* Ilis ir Vilenas
* Morbijanas

## Geografija

Regionas užima Atlanto vandenynan išsišovusį Bretanės pusiasalį, kuris skiria Lamanšą (šiaurėje) nuo Biskajos įlankos (pietuose). Ilgis ~200 km. Krantai skardingi, vakaruose riasiniai. Didelę dalį užima Armorikos aukštuma (aukštis iki 384 m). Būdingi viržynai, durpynai, plačialapių medžių giraitės.

## Didžiausi miestai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė

## Išnašos
Limuzenas

**Limuzenas** () – buvęs administracinis regionas vidurio Prancūzijoje. Sostinė – Limožas. Plotas – 16,9 tūkst. km²; 711 tūkst. gyventojų (1999).

## Didžiausi miestai
* Limožas
* Brivas
* Tiulis
* Gerė
* Sen Žiunianas

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Encyclopedia Mythica

**Encyclopedia Mythica** – nemokama internetinė mitologijos enciklopedija. Visi straipsniai anglų kalba. Ji apima viso pasaulio mitologiją, suskirstyta į Afrikos, Azijos, Europos, Artimųjų Rytų, Šiaurės ir Pietų Amerikos bei Okeanijos geografinius regionus. Galima pasirinkti norimą kategoriją pagal tautą. Enciklopedija buvo įkurta 1995. Tada joje buvo 300 straipsnių. 1996 m. kovo 26 d. gavo savo domeno vardą. 2005 metais Encyclopedia Mythica savo duomenų bazėje turėjo virš 7000 straipsnių.

Didžiausios kategorijos:
* Graikų mitologija
* Bendra tautosaka
* Keltų mitologija
* Romėnų mitologija
* Skandinavų mitologija
   
## Nuorodos
* Encyclopedia Mythica
Fontas

Romėnų mitologijoje **Fontas** () – nimfos Juturnos ir dievo Jano sūnus, šaltinių ir šulinių dievas.

Per Fontui skirtas šventes Fantalijas, kurios buvo švenčiamos spalio 13 d., gėlių vainikais puošdavo šulinius, juos į šulinius mesdavo. Fonto kultas buvo plačiai paplitęs tarp amatininkų ir vergų.

## Išnašos
Kaukolėtasis sfinksas

**Kaukolėtasis sfinksas** (*Acherontia atropos*) – sfinksų (*Sphingidae*) šeimos drugys. Ant nugarėlės yra piešinys, primenantis žmogaus kaukolę. Didžiausias Lietuvos drugys, atskrendantis birželio – liepos mėn. iš Centrinės Afrikos. Atskridęs padeda kiaušinius ant bulvių.
Vijoklinis sfinksas

**Vijoklinis sfinksas** (*Agrius convolvuli*) – sfinksų (*Sphingidae*) šeimos drugys. Sparnai pilki su rožinės spalvos piešiniu. Skraido rugpjūčio – rugsėjo mėn. Mėgsta lankyti flioksų, petunijų ir kitų ilgai žydinčių augalų žiedus.
Oleandrinis sfinksas

**Oleandrinis sfinksas** (*Daphnis nerii*) – sfinksų (*Sphingidae*) šeimos drugys. Viduržemio jūros rajonų ir Afrikos drugys. Lietuvoje rastas vos keletą kartų.
Pievinis sfinksas

**Pievinis sfinksas** (*Deilephila elpenor*) – sfinksų (*Sphingidae*) šeimos drugys. Randamas pamiškių pievose, paupių, paežerių pievose, kur nelabai drėgna, kirtimuose, miškų aikštelėse. Skraido gegužės – rugpjūčio mėn.
Karpažolinis sfinksas

**Karpažolinis sfinksas** (*Hyles euphorbiae*) – sfinksų (*Sphingidae*) šeimos drugys. Priekiniai sparnai žalsvai rausvi su tamsia įstrižine juosta, kuri atsiremia smailiuoju galu sparno viršūnėje. Lankosi sausuose upių slėniuose, kur auga karpažolės. Į Lietuvą atskrenda gegužės – rugpjūčio mėn. iš Europos ir Vidurinės Azijos. Vikšrai maitinasi karpažolėmis.


Hyles euphorbiae01.jpg|Karpažolinio sfinkso vikšras
Hyles euphorbiae MHNT dos male.jpg|Karpažolinis sfinksas ♂
Hyles euphorbiae MHNT ventre male.jpg|Karpažolinis sfinksas ♂△ 
Hyles euphorbiae MHNT female dos.jpg|Karpažolinis sfinksas ♀
Hyles euphorbiae MHNT female ventre.jpg|Karpažolinis sfinksas ♀△
Pušinis sfinksas

**Pušinis sfinksas** (*Hyloicus pinastri*) – sfinksų (*Sphingidae*) šeimos drugys. Priekiniai sparnai pilki ar pilkai rudi su juodu ir iš dalies šviesiai pilku piešiniu, užpakaliniai sparnai be aiškaus piešinio. Mėgsta pušynus, skraido gegužės – rugpjūčio mėn. 


Caterpillar, Sphinx pinastri.JPG|Vikšras
Sphinx pinastri 2 beentree.jpg|Vikšras
Sphinx pinastri MHNT female dos.jpg|*Sphinx pinastri* ♀  
Sphinx pinastri MHNT female ventre.jpg|*Sphinx pinastri* ♀ △  
Sphinx pinastri MHNT CUT 2010 0 317 Mont Pelvoux France Male dorsal.jpg|*Sphinx pinastri* ♂
Sphinx pinastri MHNT CUT 2010 0 317 Mont Pelvoux France Male ventral.jpg|*Sphinx pinastri* ♂△
Avižieniai (Lazdijai)

**Avižieniai** – kaimas Lazdijų rajono savivaldybėje, 9 km į pietvakarius nuo Seirijų, prie kelių  ir . Seniūnaitijos centras. Yra Seirijų mokyklos pradinis skyrius, Šlavantų paštas (LT-67019), kultūros namai, biblioteka.

## Etimologija

Avižieniai – asmenvardinis vietovardis, kilęs nuo asmenvardžio *Avižienis*.

## Istorija

XIX a. priklausė Seirijų valsčiui. 1949–1993 m. buvo tarybinio ūkio centrinė gyvenvietė. 1922 m. įsteigta pradžios mokykla. Jos mokytojas buvo Jonas Rėklys, kuris 1944 m. gruodžio 27 d. buvo suimtas ir ištrėmtas į Sibirą. Kalėjo Irkutsko sryties lageriuose ir mirė lageryje. 1966 m. atidarytas paštas, biblioteka, 1973 m. kultūros namai. 1989 m. pastatytas paminklas Lietuvos kančioms atminti.

|}

## Gyventojai

1923 m. kaime buvo 212 gyventojų ir 27 ūkiai.

### Žymūs žmonės
* Petras Aravičius (1887–1942), valstybės veikėjas, teisininkas
* Jerzy Jan Jastrzębski (1895–1944), Lenkijos kariuomenės pulkininkas
* Bitė Vilimaitė (1943–2014), rašytoja

## Šaltiniai
Tuopinis sfinksas

**Tuopinis sfinksas** (*Laothoe populi*) – sfinksų (*Sphingidae*) šeimos drugys. Sparnai pilki, kai kada su rusvu atspalviu ir su juostuotu piešiniu. Vidurinėje plačioje juostoje yra šviesi dėmelė. Gyvena lapuočių ir mišrių miškų pakraščiuose, krūmynuose, paupiuose, parkuose. Skraido gegužės – rugpjūčio mėn.

Laothoe populi 3.jpg|Tuopinio sfinkso lerva
Laothoe populi MHNT dos.jpg | 
Laothoe populi MHNT ventre.jpg|△
Fotodiodas

**Fotodiodas** – diodas, savo sandara pritaikytas atlikti šviesos daviklio funkcijas.

Šviesos kvantai suteikia elektronams papildomos energijos, padėdami įveikti uždarytą pn sandūrą. Todėl stebimi du efektai:
* Apšvietus padidėja „atvirkščia“ (tamsoje beveik srovės nepraleidžiančia) kryptimi įjungtu diodu tekanti srovė.
* Diodas pradeda dirbti kaip saulės baterija, verčianti šviesos energiją elektros energija.

Šie du efektai pasireiškia ir paprastame diode, jei jo korpusas pagamintas iš šviesai laidžios medžiagos. Specialiais gamybos metodais abu efektai gali būti labai sustiprinti. Fotodiodas tinka akiai nematomiems infraraudoniesiems, ultravioletiniams bei rentgeno spinduliams aptikti, jei tik jo korpusas šiuos spindulius praleidžia. Jei reikia ypatingo jautrumo (paskiriems fotonams skaičiuoti, fotodiodas darbo metu atšaldomas iki labai žemų temperatūrų.

Skirtingai nuo fotorezistoriaus, fotodiodas į šviesą reaguoja labai greitai. Pavyzdžiui, elektrinėje gitaroje jų greičio pakanka registruoti stygos virpesiams. Tinka jie ir įvairiai informacijai, valdymo signalams priimti (signalų šaltinis šiuo atveju paprastai būna šviesos diodas). Fotodiodas yra labiausiai paplitęs nuotolinio valdymo pultelio komandas priimantis daviklis.

## Silicio fotodiodo spektrinis atsakas

Aprašomi silicio fotodetektoriai su projektuojamu spektriniu atsaku. Šiuo tikslu naudojamos šiuolaikinės mikroapdirbimo technologijos apskritai ir ypač dvi integruoto silicio fotodetektoriaus savybės. Pirma, išnaudojama sugerties koeficiento priklausomybė nuo bangos ilgio. Antra, pasinaudojama tuo, kad daugiasluoksnis interferencinis filtras pn sandūroje sukuriamas apdorojant silicio plokštelę. Sudėtinis silicio lūžio rodiklis, n * = n - jk, pastebimoje spektro dalyje priklauso nuo bangos ilgio dėl netiesioginio juostos tarpo, esančio ties 1,12 eV, ir tiesioginio perėjimo galimybės ties 3,4 eV, todėl medžiaga labai gerai sugeria UV spinduliuotę ir praktiškai veikia kaip skaidri medžiaga, kai bangos ilgis viršija 800 nm. Šis mechanizmas leidžia kurti spalvų jutiklius, taip pat fotodiodus, kurių atsakas IR arba UV diapazone yra ryškus. Įvykio šviesos perdavimas plonų plėvelių paviršiaus krūva į tūrinį silicį priklauso nuo bangos ilgio. Būtinas suderinamumas su įprastiniais mikroelektronikos procesais silicyje riboja idealių medžiagų asortimentą iki silicio suderinamų medžiagų, tradiciškai naudojamų integrinių grandynų gamybai. Siekiant pagerinti modeliavimo prognozavimo kokybę, pateikiami tikslūs duomenys apie: kristalinį Si, termiškai išaugintą SiO2, LPCVD polikristalį, silicio nitridą (mažų nuostolių ir stechiometrinį), taip pat oksidus (LTO, PSG, BSG, BPSG), PECVD oksinitridus ir plonasluoksnius metalus. Viso mikrospektrometro difuzijos komponentui pagaminti paprastai naudojami mikroapdirbimo veiksmai. Pateikiami prietaisai, veikiantys regimojo arba infraraudonojo spektro diapazone, pagrįsti Fabry-Perot grotelėmis arba etalonu.
Ilgaliežuvis sfinksas

**Ilgaliežuvis sfinksas** (*Macroglossum stellatarum*) – sfinksų (*Sphingidae*) šeimos drugys.

1758 m. pirmą kartą rūšį aprašė Karlas Linėjus. 2018 m. buvo nuskaitytas visas rūšies genomas ir mitogenomas.

## Aprašymas
Priekiniai sparnai pilkai rusvi su 2 juodomis skersinėmis juostelėmis, užpakaliniai sparnai oranžiniai. Lankosi sausuose kalvų šlaituose, upių slėniuose, soduose. Į Lietuvą atskrenda gegužės – birželio mėn. iš Afrikos ir Viduržemio jūros kraštų.

## Šaltiniai
Akiuotasis sfinksas

**Akiuotasis sfinksas** (*Smerinthus ocellatus*) – sfinksų (*Sphingidae*) šeimos drugys. Priekiniai sparnai rusvi su tamsiu marmuriniu piešiniu. Užpakaliniai sparnai rausvi su stambia juoda akimi, jos viduje esantis žiedelis mėlynos spalvos. Randamas lapuočių ir mišriuose miškuose, paupiuose, paežerėse, soduose, parkuose. Skraido gegužės – liepos mėn.
Ligustrinis sfinksas

**Ligustrinis sfinksas** (*Sphinx ligustri*) – sfinksų (*Sphingidae*) šeimos drugys. Priekiniai sparnai tamsiai rudi su brūkšniuotu piešiniu, užpakaliniai – rožinės spalvos su juodomis juostomis. Skraido birželio – liepos mėn. Didžiausias Lietuvoje vietinis drugys.

File:Sphinx ligustri MHNT dos femelle.jpg|♀ 
File:Sphinx ligustri MHNT ventre femelle.jpg|♀ △ 
File:Sphinx ligustri MHNT dos male.jpg|♂.
File:Sphinx ligustri MHNT ventre male.jpg|♂△ 
Sphinx ligustri 20050824 809 part.jpg|Vikšras
Soros

**Soros** – miglinių šeimai priklausanti didelės įvairovės žolių grupė, pasižyminti smulkiomis sėklomis ir kaip grūdinė kultūra plačiai auginamos visame pasaulyje tiek pašarui, tiek žmonių maistui. Dauguma soroms priskiriamų rūšių priklauso *[[Paniceae]]* tribai, tačiau yra ir skirtingiems taksonams priskiriamų sorų (pvz., japoniškąja sora kartais vadinama valgomoji rietmenė (*Echinochloa esculenta*), soruolė (*Pennisetum*). Soros (ypač tikroji sora) seniau plačiai augintos Europoje. Soros – reikšmingos grūdinės kultūros pusdykumių ir tropikų klimato juostose Azijoje (įsk. Indiją) ir Afrikoje.

Soros žmonijos auginamos jau daugmaž 7000 metų ir galėjo atlikti esminį vaidmenį įvairiakultūrių pasėlių ir sėslios gyvulininkystės atsiradime.

## Evoliucija

### Filogenezė

Soros yra glaudžiai susijusios su sorgais ir kukurūzais PACMAD kladoje, ir labiau nutolusios nuo BOP klados augalų, tokių kaip kviečiai ir miežiai. 

*Panicoideae* pošeimyje, sorgai priklauso *[[Andropogoneae]]* tribai, o melsvosios soruolės, tikrosios soros, šerytės, pirštuotės, sumatrinės soros, rietmenės ir grublėtosios ašaruolės priklauso *[[Paniceae]]* tribai. *Chloridoideae* pošeimyje, rausvosios pirštūnės priklauso *[[Cynodonteae]]* tribai, o abisininės posmilgės priklauso *[[Eragrostideae]]* tribai.

### Taksonomija

Įvairios sorų rūšys nėra artimai giminingos. Visos jos priklauso miglinių (*Poaceae*) šeimai, tačiau skirtingoms triboms ir pošeimiams. Dažniausiai auginamos šios soros:

*[[Chloridoideae]]* pošeimis *[[Eragrostideae]]* triba:

* Abisininė posmilgė (*Eragrostis tef*): įprastai nepriskiriama soroms
* Rausvoji pirštūnė (*Eleusine coracana*)

*[[Panicoideae]]* pošeimis *[[Andropogoneae]]* triba:

* Dvispalvis sorgas (*Sorghum bicolor*)
* Jobo ašarė (*Coix lacryma-jobi*)

*[[Panicoideae]]* pošeimis *[[Paniceae]]* triba:

* Briestė (*Urochloa*) (sin. *Brachiaria*)
** Nusvirusioji briestė (*Urochloa deflexa*)
** Šakotoji briestė (*Urochloa ramosa*): auginama pietų Indijoje
* Grublėtoji ašaruolė (*Paspalum scrobiculatum*)
* Italinė šerytė (*Setaria italica*)
* Melsvoji soruolė (*Cenchrus americanus*)
* Pirštuotė (*Digitaria*): mažos svarbos kultūriniai augalai
** *[[Digitaria compacta]]*: auginama Khasio kalnuose Šiaurės Rytų Indijoje
** Juodoji pirštuotė (*Digitaria iburua*)
** Laiboji pirštuotė (*Digitaria exilis*)

** Raudonoji pirštuotė (*Digitaria sanguinalis*)
* Rietmenė (*Echinochloa*):
** Cukrinė rietmenė (*Echinochloa stagnina*)
** Kvietinė rietmenė (*Echinochloa frumentacea*)
** Paprastoji rietmenė (*Echinochloa crus-galli*)
** Valgomoji rietmenė (*Echinochloa esculenta*)
* Sora (*Panicum*):
** Plaukuotoji sora (*Panicum hirticaule*): auginama pietvakarineje Amerikoje
** Sumatrinė sora (*Panicum sumatrense*)
** Tikroji sora (*Panicum miliaceum*)
* *[[Spodiopogon formosanus]]*: endeminė Taivane

## Produkcija

## Galerija

Japanese_barnyard_millet.jpg|Japoniškąja sora neoficialiai vadinama valgomoji rietmenė (*Echinochloa esculenta*)
Pennisetum_alopecuroides_tikarasiba01.jpg|Plaukuotoji soruolė (*Pennisetum alopecuroides*)
Panicum_miliaceum1.jpg|Tikroji sora (*Panicum miliaceum*)


## Šaltiniai
Liepinis sfinksas

**Liepinis sfinksas** (*Mimas tiliae*) – sfinksų (*Sphingidae*) šeimos drugys. Priekiniai sparnai rusvi ar žalsvi su plačia skersine vidurine juosta, užpakaliniai sparnai ryškiai geltoni. Skraido kur daug liepų, taip pat lapuočių miškų pakraščiuose, gyvenvietėse gegužės – birželio mėn. 

Mimas tiliae MHNT male dos.jpg|*Mimas tiliae* ♂  
Mimas tiliae MHNT male ventre.jpg|*Mimas tiliae* ♂ △  
Mimas tiliae MHNT female dos.jpg|*Mimas tiliae* ♀   
Mimas tiliae MHNT female ventre.jpg|*Mimas tiliae* ♀ △
Sruoga

*Adolfas Sruoga (1887–9141), vienas pirmųjų Lietuvos pašto vadovų
* Balys Sruoga (1896–1947), lietuvių dramaturgas
*Daniela Sruoga,  lietuvių kilmės Argentinos žolės riedulininkė
*Kazys Sruoga  (1899–1974), Lietuvos ekonomistas, spaudos darbuotojas, karo valdininkas
*Maria Josefina Sruoga, lietuvių kilmės Argentinos žolės riedulininkė

;Sruogienė 
*Vanda Daugirdaitė-Sruogienė
Tyto alba (reikšmės)

**Tyto alba** – mokslinis paprastosios liepsnotosios pelėdos pavadinimas.

Taip pat gali reikšti:

* Tyto alba – leidykla.
Amūrinis sfinksas

**Amūrinis sfinksas** (*Laothoe amurensis*) – sfinksų (*Sphingidae*) šeimos drugys. Paplitęs Azijoje, lokalios populiacijos randamos Lenkijoje, Baltarusijoje, Baltijos šalyse. Lietuvoje skraido gegužės – birželio (rugpjūčio) mėn. Retas.

## Išvaizda
Drugys stambus, sparnų mostas siekia 71-98 mm. Sparnai tamsiai pilki, galai karpyti. Apatiniai sparnai pilki, neturi oranžinės dėmės - skiriamasis bruožas nuo tuopinio sfinkso. Drugiui ilsintis pilvelis būna sulenktas, galas ištiestas į viršų. Vikšras žalias, su 7 geltonomis išilginėmis juostomis šonuose. Ragas geltonas. Vikšro ilgis siekia 65-80 mm. Kiaušinėliai šviesiai žali, apie 2,0 mm skersmens.

## Biologija ir ekologija
Kiaušinius deda ant gluosnių, drebulių, 2-4 vnt. grupėmis apatinėje lapų pusėje. viena patelė padeda apie 100 kiaušinių. Jie išsirita po 10-12 dienų. Išsiritusios lervutės maitinasi lapais, greitai auga, pereina 5 ūgius, ir po 40-50 dienų virsta lėliuke. Lėliukė 30-43 mm ilgio, ruda, žiemoja žemėje. Pavasarį išsiritę suaugėliai nesimaitina, dėl to gyvena 1-2 savaites. Dienomis ilsisi ant medžių kamienų, rastų, o naktimis patinėliai ieško patelių pagal jų skleidžiamus feromonus. Kartais atskrenda į šviesą.

## Nuorodos
*Informacija ir nuotraukos
Afrodiziakas

**Afrodiziakai** () – senovės graikų grožio ir meilės deivės Afroditės vardu pavadintos įvairios augalinės ir gyvūninės kilmės medžiagos, skatinančios lytinį potraukį, aktyvumą bei potenciją. Beveik kiekvienos tautos tautosakoje esama „meilės gėrimų“, kurie neva žadina aistrą. Kartais afrodiziakais vadinami apskritai lytiniai dirgikliai (intymios vietos, feromonai ir kt.).

Dabartinis mokslas dar nėra aiškiai įrodęs, kad vieni ar kiti tariami afrodiziakai iš tikrųjų turi poveikį, skatinantį lytinį potraukį ir potenciją. Galimas dalykas, kad afrodiziakai turi placebo poveikį – jie veikia dėl to, kad žmogus yra įsitikinęs. Vaistai (viagra, levitra ir cialis) vartojami esant erekcijos sutrikimams. Jie neskatina seksualinio potraukio ir jų nereikėtų vartoti, jeigu jis yra nepakankamas. Alkoholis, marichuana veikia tik kaip dorovinio elgesio slopintojai. Kantaridės arba kitaip žinoma ispaniškoji muselė, kurias galima įsigyti miltelių pavidalu. Pastarųjų šalutiniai efektai yra nemalonūs ir pavojingi sveikatai. Alkaloidai, gaunami iš johimbino iš Afrikoje augančio johimbo medžio žievės gali turėti stimuliuojantį poveikį, tačiau tik didelėmis, žmogaus organizmui nuodingomis dozėmis. Panašiai ir su bufoteninu, kuris gaunamas iš tikrųjų rupūžių nuodų. Gali sukelti stiprų apsinuodijimą. Peruvinė pipirnė, gulsčioji ragužė, dviskiautis ginkmedis ir imbieras išskiriami kaip vieni iš augalų, kurie gali turėti afrodiziakinį poveikį, tačiau atliktų tyrimų kol kas nepakanka jų veiksmingumo pagrindimui.

## Etimologija

Afrodiziakas yra graikiškos kilmės žodis, siejamas su senovės graikų meilės deivės Afroditės vardu. XX a. tarpukariu lietuvių kalboje afrodiziakai vadinosi ***gašlinamieji vaistai***.

## Šaltiniai
Lytinis dirgiklis

**Lytinis dirgiklis** (arba **erotinis dirgiklis**) – bet kokios prigimties veiksnys, sukeliantis ar sustiprinantis geismą, lytinį potraukį ir kuriam laikui gali tapti vienu iš pagrindinių asmens elgesį lemiančiu veiksniu. Esant lytiniam dirgikliui, atsiranda lytinė dominantė, imanti vyrauti kitų svarbių reikalų atžvilgiu. Lytinė dominantė yra gana jautri pašaliniam poveikiui – ji gali greitai išnykti jei yra išoriniai trikdžiai.

Pagrindiniai lytiniai dirgikliai yra kūno dalys (daugiausia – intymios vietos), apnuogintas kūnas. Visa tai yra regimieji dirgikliai. Iš girdimųjų pažymėtina tam tikras balso tonas. Dėsninga bet kokio lytinio dirgiklio poveikio pasekmė yra kūniškas kontaktas, pradedant nuo rankų prisilietimo, bučinių, link aistringų apsikabinimų, erogeninių zonų glamonių ar net iki pačios sueities.

Stimuliuojantis poveikis ir jo stiprumas priklauso nuo žmogaus. Tas pats pornografinis filmas ar erotinis romanas vienam gali būti jaudinantis, o kitam – atstumiantis. Tai priklauso ir nuo patirties, vertybių, kultūros, būdo ir kt.

Daug lytinių dirgiklių turi įgyto reflekso pobūdį, pvz., tam tikras kvepalų aromatas, apranga ar avalynė primena anksčiau išgyventas jaudinančias akimirkas su mylimu žmogumi ir kelia lytinį susijaudinimą. Taip išsivysto tam tikri fetišai.

## Šaltiniai
Afrikas

**Afrikas** romėnų mitologijoje – pietvakarių vėjo personifikacija.

Pagal jį pavadintas Afrikos žemynas, kadangi jis yra į pietus nuo Italijos.
Belona

**Belona** () – karo deivė romėnų mitologijoje. Deivės kultas buvo paplitęs tarp karių. Identifikuojama su graikų mitologijos deive Enio, kildinama iš etruskų mitologijos. 

Deivė lydėdavo karo dievą Marsą. Minima kaip Marso duktė, rečiau – kaip žmona. Turėjo šventyklą ant Kapitolijaus, kuri buvo pastatyta 296 m. pr. m. e., sudegė 48 m. e. metais. Joje deivė buvo pavaizduota mūšyje, sviedžianti ietį į priešą. Jos šventė buvo švenčiama birželio 3 d. 

Belonos simbolis – kardas. Buvo vaizduojama su šalmu, laikanti ietį ir deglą.

## Nuorodos
* Encyclopia Mythica
Šauktukinis dirvinukas

**Šauktukinis dirvinukas** (*Agrotis exclamationis*) – pelėdgalvių (*Noctuidae*) šeimos drugys. Priekiniai sparnai šviesiai ar tamsiai rudi, su tamsia inkstiška ir šviesia apskrita dėmėmis. Žemiau eina ilga pleištiška juoda dėmė, kuri panaši į šauktuką. Skersinės linijos vos pastebimos. Banguotoji linija tamsiai ruda. Patino užpakaliniai sparnai šviesūs, o patelės – tamsiai pilki. 

Vikšrai 45-50 mm ilgio, rusvai pilkas, neblizgantis. Nugaros linija šviesi, šoninė linija plati. Kūno apačia pilka. Gyvena ant įvairių žolinių augalų, gadina šaknis. Gyvena viršutiniame dirvos sluoksnyje. Kenkia rudenį ir pavasarį. Žiemoja pusiau suaugę vikšrai. 

Lietuvoje dažnas, skraido gegužės – rugpjūčio mėn.


Agrotis exclamationis-s.jpg| Profilis
Agrotis.exclamationis.jpg|Šauktukinis dirvinukas
Agrotis exclamationis-f.jpg| Priekinė markė
Agrotis exclamationis-o.jpg| Spalvų variacija
Gelsvadėmis dirvinukas

**Gelsvadėmis dirvinukas** (*Xestia c-nigrum*) – pelėdgalvių (*Noctuidae*) šeimos drugys, kurio išskleisti sparnai 37-40 mm pločio. Priekiniai sparnai violetiškai pilkai rudi. Apskritoji dėmė įsprausta juodame keturkampyje. Yra trys šviesios skersinės banguotos linijos – viena prie pamato, o dvi arčiau išorinio pakraščio. Užpakaliniai sparnai balsvi, su tamsesniu išoriniu pakraščiu.

Vikšras 40-45 mm ilgio, rusvai pilkas. Ant nugaros yra juodi įžambūs brūkšneliai, o ant šonų – pilkai gelsva juostelė juodais apvadais. Gyvena ant įvairių žolinių augalų. Per metus išsivysto dvi generacijos. Vikšrai iš pradžių minta įvairių žolinių augalų lapais, o vėliau pereina ant stiebų pamatų ir ant šaknų. Apgraužia požeminę dalį ir stiebą.
 
Lietuvoje dažnas, skraido dviejų generacijų drugiai: gegužės – rugsėjo mėn.
Rūgštyninis strėlinukas

**Rūgštyninis strėlinukas** (*Acronicta rumicis*) – pelėdgalvių (*Noctuidae*) šeimos drugys. Lietuvoje dažna rūšis. Priekiniai sparnai rusvai pilki, su šviesesniais šešėliais. Prie išorinio pakraščio yra eilė neaiškių balsvų linijų, prie vidinio pakraščio – pusmėnulio formos balta dėmė. Užpakaliniai sparnai pilki, tamsiu išoriniu pakraščiu. Skraido dvi generacijos: gegužės – birželio ir liepos – rugpjūčio mėn. 

Vikšras iki 40 mm ilgio, rudai juodas, su raudonomis dėmėmis ant baltos šoninės juostos, plaukuotas. Plaukeliai ilgi ir ant karpelių susitelkę į kuokštelius. Gyvena ant įvairių žolinių augalų, ypač ant rūgštynių ir rūgčių. Žiemoja lėliukės.
Rudakraštis dirvinukas

**Rudakraštis dirvinukas** (*Axylia putris*) – pelėdgalvių (*Noctuidae*) šeimos drugys. Lietuvoje dažnas, skraido gegužės – liepos mėn. Vikšrai gyvena ant įvairių žemų žolinių augalų.
Media

*Šiame straipsnyje kalbama apie medijas kaip filosofinį, sociologinį ir kultūrologinį fenomeną. Apie medijas kaip visuomenės informavimo priemones žiūrėkite: [[Žiniasklaida]]*

**Medija** arba *mediumas* (dgs. medijos) – plačiąja prasme tai komunikacijos priemonė, perduodanti informaciją. Medija gali būti fotografija, kinas, videotechnologija, internetas. Medijomis vadinamos tokios komunikacijos priemonės, kurios turi technologinę prigimtį, dar vadinamą aparatu. McLuhano teorijoje „medijos“ raiškos spektras daug platesnis, tačiau šiuolaikinės teorijos sutinka ne su visais jo apibrėžimais. Čia medija yra bet kokia techninė žmogaus raiškos forma, technologija ar net kokios nors veiklos žaliava (kirvis, popierius, namas, elektros šviesa, laikrodis ar pinigai). Taip pat ji yra komunikacijos ir informavimo priemonė (dviratis, laikraštis, televizija, spausdinimo presas). Autoriaus medijų amplitudę neblogai atspindi ir jo knygos *Kaip suprasti medijas* skyrių pavadinimai: „Drabužiai: Mūsų pratęsta oda“, „Pinigai: Vargšo kredito kortelė“, „Ratas, dviratis ir lėktuvas“, „Radijas: Gentinis būgnas“ ir t. t. Vyraujančios visuomenėje technologijos lemia ne tik dominuojantį gyvenimo būdą, bet ir pačią jo struktūrą. Todėl visuomenės struktūros raida yra glaudžiai susijusi su technologiniais pokyčiais.

## Medijų teorijos autoriai

* Leo Braudy
* John David Ebert
* James Halloran
* Dick Hebdige
* Kalle Lasn
* Paul Levinson
* Brigitte L. Nacos
* Marshall McLuhan (1911–1980) – vienas svarbiausių medijų tyrinėtojų ir teoretikų. Tokių plačiai žinomų sąvokų kaip „globalus kaimas“, „masinė medija“, „multimedija“ pradininkas.
* Camille Paglia
* Neil Postman
* Martin Rimm
* Dallas Walker Smythe
* Sarah Thornton
* Joe Trippi

## Literatūra lietuvių kalba
* Marshall McLuhan. „Kaip suprasti medijas, Žmogaus tęsiniai“. - Vilnius, Baltos Lankos, 2003. ISBN 9955-584-07-6
* “Medijų studijos: filosofija, komunikacija, menas”. Straipsnių rinkinys / sudarytojas Vytautas Michelkevičius.- Vilnius : Vilniaus dailės akademijos leidykla, 2007. ISBN 978-9955-624-81-3
* “Medijų kultūros balsai: teorijos ir praktikos” / sudarytojas Vytautas Michelkevičius. - Vilnius, MENE, 2009. - 296 p. : iliustr. - ISBN 978-9955-834-02-1.

## Taip pat skaitykite
* Medijų psichologija

## Naudingos nuorodos
* http://www.marshallmcluhan.com/ – oficiali Marshallo McLuhano svetainė;
* „Balsas“ – lietuviškas interneto žurnalas apie medijų kultūrą.
* Medijų studijos KTU
Betaškis stepinis dirvinukas

**Betaškis stepinis dirvinukas** (*Noctua comes*) – pelėdgalvių (*Noctuidae*) šeimos drugys. Lietuvoje labai retas, rastas Akmenės, Ignalinos, Klaipėdos, Kretingos ir Trakų raj. Suaugėliai skraido liepos – rugpjūčio mėn. Vikšrai gyvena ant rūgštynių, slyvų, gudobelių, gluosnių ir kt. augalų.
PCI

**PCI** () – magistralės sąsaja, skirta prijungti plėtotės plokštes prie kompiuterio pagrindinės plokštės. Magistralės plotis gali būti 32 arba 64 bitų, taktinis dažnis 33 MHz arba 66 MHz, o duomenų perdavimo greitis 133, 266 arba 533 MB/s (priklauso nuo bitų skaičiaus ir dažnio).

Pirmą kartą pristatyta 1992 m. birželio mėn. kaip greitesnis komunikacijos būdas tarp procesoriaus ir plokščių, kurios anksčiau naudojo ISA jungtį. Lyginant su kitomis to meto plėtotės magistralėmis, PCI geriau pritaikyta spartiesiems įvesties/išvesties posistemiams (grafiniams ir tinklo adapteriams, diskiniams valdikliams ir t. t.).

Šiuolaikinės pagrindinės plokštės (nuo 2010 m.) turi tik 1, retai 2, PCI jungtis, kai anksčiau jų būdavo 5-6.

## Istorija
PCI kūrimą 1990 m. pradėjo Intel. 1992 m. birželio mėn. pristatytas PCI 1.0 standartas. PCI jungties standartas PCI 2.0 pristatytas 1993 m. balandžio 30 d.

PCI sąsaja buvo plačiai naudojama asmeniniuose kompiuteriuose 1995-2005 m..

PCI palaipsniui pakeista į 2004 m. pasirodžiusią PCI Express, kuri greitai išpopuliarėjo tarp plėtotės plokščių.

## Charakteristikos
Yra keletas PCI tipų, kurie skiriasi darbine įtampa, magistralės pločiu ir veikimo dažniu. Labiausiai paplitęs PCI variantas – 3,3 V, 32 bitų ir 33 MHz. Didžiausias šio varianto duomenų pralaidumas yra 133 MB/s. Lėtesnė už AGP jungtį, skirtą tik vaizdo plokštėms.

Vienas iš PCI magistralės privalumų – dvi PCI plėtotės plokštės gali bendrauti viena su kita nenaudodamos procesoriaus.

## Šaltiniai
Gelsvataškis dirvinukas

**Gelsvataškis dirvinukas** (*Xestia xanthographa*) – pelėdgalvių (*Noctuidae*) šeimos drugys. Lietuvoje rastas daugelyje vietų. Drugiai skraido liepos – rugsėjo mėn. Vikšrai gyvena ant įvairių žolinių augalų.
Rudajuostė skėtė

**Rudajuostė skėtė** (*Sympetrum pedemontanum*) – skėčių (*Libellulidae*) šeimos žirgelis.

Paplitusi Europoje (įskaitant Lietuvą), išskyrus šiaurinius kraštus, ir Vakarų Azijoje.

## Išnašos
Mirusiųjų knyga

**Mirusiųjų knyga** – senovės egiptiečių magiški tekstai ir iliustracijos papiruso ritiniuose. Jie buvo paliekami mirusiesiems, kad padėtų įveikti dausų pavojų pomirtiniame pasaulyje ir pasiekti palaimingą būvį Aaru – nendrių laukuose, vadinamame dangiškajame Egipte. Tai himnų, litanijų, ritualinių maldų ištraukos, kurias galima pavadinti užkeikimais.
## Aprašymas
„Mirusiųjų knygos“ pavadinimą sugalvojo XIX a. egiptologas K. R. Lepsijus. Ištarmes jis pavadino skyriais ir sunumeravo. Dauguma tekstų priskiriami *Reu nu pert em hru* rubrikai, kurios pažodinis vertimas turėtų skambėti maždaug taip: *Ištarmės apie išėjimą į dieną*. Tekstai reiškia perėjimą iš tamsos į šviesą, Duato nakties tamsybėse pakilti su Saule ir atgimti dvasiniu Akh pavidalu.

Knygą sudarydavo žyniai, brangiai parduodavo, todėl ją galėjo nusipirkti tik turtingi žmonės.

Ankstyviausi rasti papirusai datuojami XV a. pr. m. e. viduriu. Pirmieji buvo rašomi pusiau kursyviniais hieroglifais juodu rašalu, raudonai išryškinant pavadinimus ir svarbiausiais vietas. Seniausieji variantai buvo labai trumpi, o vėliau atsirado ilgų, iki 40 metrų ilgio. Apie 1085–715 metus pr. m . e. papirusuose vyravo beveik vien iliustracijos be lydinčių tekstų. Naujosios karalystės laikmečiu ritiniai tampa privaloma kapo reikmenų dalimi. Jie būdavo apvyniojami lininiu audeklu, užantspauduojami ir dedami į sarkofagą šalia mumijos arba į tuščiavidurės medinės Ozyrio statulėlės vidų. Yra žinoma apie 200 papirusų su ištarmėmis.

Vienintelis Lietuvoje „Mirusiųjų knygos“ fragmentas, užrašytas ant papiruso yra saugomas Nacionalinio Mikalojaus Konstantino Čiurlionio dailės muziejaus Mykolo Žilinsko dailės galerijoje, jis yra iš egiptologės Marijos Rudzinskaitės-Arcimavičienės kolekcijos. Šį papirusą muziejui 1985 m. pardavė Kauno kolekcionierius G. Damalakas, papirusas buvo datuotas X amžiumi pr. m. e. 2004 m. jį aprašantį straipsnį publikavo Tadas Rutkauskas.

## Tibeto „Mirusiųjų knyga“
Egiptologo K. R. Lepsiaus pavyzdžiu pasekė W. Y. Ewans-Wentzas, XX a. pradžioje išleidęs vieną iš daugelio mirties temai skirtų tibetiečių traktatą, kuris pažodžiui verstųsi *Išsilaisvinimas bardo tarpsnyje klausantis pamokymų* ir pavadinęs jį *[[Tibeto mirusiųjų knyga]]*.

## Literatūra
* *Egipto mirusiųjų knyga*, sudarė ir vertė Algis Uždavinys. Vilnius: Ramduva, 2003.

## Šaltiniai

## Nuorodos
*
Amonas Ra

**Amonas Ra** egiptiečių mitologijoje – dievas, įkūnijantis Saulę.

Vaizduojamas kaip vyras, užsidėjęs ant galvos dvi plunksnas.

## Kultas
Amonas Ra buvo garbinamas Vidurinės ir Naujosios karalystės laikotarpiais, kai dievą Amoną suliejo kartu su Heliopolio Saulės dievu Ra. Amonas Ra tapo svarbiausiuoju dievu.

Kultas išpažintas visame senovės Egipte. Amonui Ra, jo žmonai – deivei Mutai, jų abiejų sūnui – dievui Chonsui pastatytos didingos šventyklos Karnake ir Luksore (prie Tėbų).
Angelas

**Angelas** (, *ángelos* – „pasiuntinys“, „žinianešys“, „būrėjas“) – žydų mitologijoje ir krikščionių religijoje pusiau dieviškos būtybės. Tradiciškai angelas vaizduojamas kaip antropomorfinė būtybė su sparnais už nugaros.

Senajame Testamente žodis „angelas“ vartojamas trimis reikšmėmis:
* pasiuntinys, žmogus;
* pranašas, žmogus, tarpininkas tarp Dievo ir žmogaus;
* pusiau dieviška būtybė, turinti arba ne fizinį pavidalą, gali būti ir nematoma.

Senajame Testamente minimi kaip vieninteliai Dievo tarnai, jo šeima. Angelai Dievą garbina. Angelai atlieka tarpininkų tarp žmonių ir Dievo funkcija. Jie perduoda Dievo žinią, vykdo žmogui palankius Dievo įsakymus.

2010 m. Lietuvoje atidarytas pirmasis Angelų muziejus – Anykščiuose.

2014 m. Lietuvoje atidarytas angelo muziejus – Šiauliuose

## Krikščionybėje ir judaizme
Krikščionybėje ir judaizme arkangelai:
# Arkangelas Mykolas (Mykolas – „prilygstantis Dievui“), vyriausias angelas
# Arkangelas Gabrielius (Gabrielius – „Dieviška jėga“ arba „dieviškas žmogus“),
# (Arkangelas Rapolas [Rapolas – „Dievas išgydė“] minimas Antrojo kanono Tobijo knygoje.)
Kiti minimi tik apokrifuose:

* Arkangelas Urielis (Urielis – „Dievo šviesa, liepsna“).
* Arkangelas Jeramielis.
* Arkangelas Sarielis.
* Arkangelas Reuelis.

Judaizme angelai – tarpininkai atsirado, tada kai judaizmo religijoje sustiprėjo monoteizmas ir susilpnėjus stabmeldiškumui padidėjo atstumas tarp Dievo ir žmogaus. Pradėta intensyviai plėtoti angelologiją, mokslą apie angelus, jų šeimą ir hierarchiją. VI a. pr. m. e. pranašas Zacharijas savo vizijose „regi“ ir „girdi“ Jahvės angelą, o Danieliaus knygoje jau išskiriami atskiri angelai, kurie vadinami vardais.

## Angelologija
Krikščioniška ir judaistinė angelologijos yra panašios, tačiau turi kelis skirtumus:
* Jėzaus Kristaus ir angelų santykiai yra ganėtinai sudėtingi, angelas jam gali tarnauti, tačiau nėra jam visiškai pavaldžių angelų.
* Naujojo Testamento laiške žydams polemizuojama su krikščionimis, kurie prilygina Jėzų Kristų angelams: „Jis tapo tiek prakilnesnis už angelus kiek aukštesnį už juos paveldėjo vardą“.

### Hierarchija
Angelai skirstomi pagal kelias triadas. Pagal vieną iš jų:
* arkangelai
* kunigaikščiai angelai
* Angelai

Taip pat žinomi:
* Cherubinai
* Kerubai
* Serafimai

## Pasirodymai Senajame Testamente
Pasirodymai aprašyti Senajame Testamente:
* Angelas pasirodo Abraomo vergei Hagarai, kuriai praneša, jog jai gimsią sūnus (tai Izmaelis), kuris taps izraelitų tautos protėviu;
* Trys vyrų pavidalais angelai aplanko Abraomą ir Sarą ir praneša, kad jie susilauksią sūnų;
* Kai izrealitai išeina iš Egipto „Dievo angelas, kuris ėjo prieš izrealitų gretas, pakilęs nuėjo į jų galą“;

## Baltų mitologijoje
* Algis – dievų pasiuntinys.

## Nuorodos

* Angelai ikonografijoje