open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Technicolor SA

**Technicolor SA** (anksčiau – Thomson Inc ir Thomson Multimedia) – Prancūzijos korporacija, teikianti paslaugas ir produktus telekomunikacijų, žiniasklaidos ir pramogų industrijų srityse. Būstinė įsikūrusi Isi le Mulino. Turi biurus Rene (Prancūzija), Los Andžele (Kalifornija, JAV), Indianapolyje (Indiana, JAV), Ėdegeme (Belgija), Londone (Anglija, Jungtinė Karalystė) ir Bangalore (Indija).

## Istorija
Bendrovė buvo įkurta „Thomson“ pavadinimu, elektros inžinieriaus Elihu Thomson, 1853 m. kovo 26 d. gimusio Mančesteryje (Anglija), garbei. Kai Tomsonui buvo 5-eri, jo šeima persikėlė į Filadelfiją. Ten jis 1879 m. kartu su Edwin Houston įsteigė „Thomson-Houston Electric Company“. Ši kompanija 1892 m. susijungė su „Edison General Electric Company“ ir tapo „General Electric“. 1893 m. Paryžiuje buvo įkurta *Compagnie Française Thomson-Houston* (CFTH), Jungtinėse Valstijose veikusios kompanijos dukterinė įmonė.

Įmonės padalinys *Compagnie Française de Télévision*, vadovaujamas Henri de France, 1956 m. išrado SECAM, pirmąjį Europos spalvotos televizijos standartą.

2010 m. sausio 27 d. įmonė persivadino į „Technicolor SA“, performuodama visą įmonę pagal JAV įsteigtą kino technologijų srityje dirbančią dukterinę įmonę.

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Progerija

**Progerija** arba **Hačinsono–Gilfordo sindromas** – liga, dėl kurios kūnas sensta aštuonis kartus greičiau, nei įprasta – sergantys vaikai vidutiniškai gyvena 13 metų. Liga yra nepaprastai reta, ja suserga maždaug 1 vaikas iš 8 milijonų, tai reiškia, kad šiuo metu pasaulyje gyvena maždaug 200 vaikų, sergančių šia liga.

Vaikai, sergantys šia liga, paprastai atrodo normalūs gimimo metu, maždaug po 12 mėnesių atsiranda požymiai ir simptomai, pavyzdžiui, lėtas augimas ir plaukų slinkimas. Vidutinė gyvenimo trukmė vaikui sergančiam progerija yra apie 13 metų, bet dažnai vaikai miršta jaunesni, o kartais gyvena 20 metų ar ilgiau.
Širdies kraujagyslių problemos ar insultas yra galimos mirties priežastys daugeliu atvejų. Nuo šios ligos vaisto nėra, tačiau mokslininkai yra ypač ja susidomėję, tikisi sužinoti daugiau ir apie įprastą senėjimą, jo stabdymą, vykdo tyrimus.

Pirmą kartą progerija įvardinta buvo 1886 metais daktaro Jonathano Hutchinsono. Dar kartą ji buvo įvardinta 1897 metais mediko Hastingso Gilfordo. Sutrikimas vėliau pavadintas Hačinsono–Gilfordo progerijos sindromu.

## Simptomai
Įprastai ligos požymiai pasireiškia 18–24 gyvenimo mėnesiais.
* Lėtas augimas, žemas ūgis ir svoris
* Sumažėjęs veidas ir padidėjusi nosis
* Plaukų slinkimas (alopecija), įskaitant blakstienas ir antakius
* Galva neproporcingai didelė veidui
* Plonos lūpos
* Matomos venos
* Iššokusios akys
* Mažas apatinis žandikaulis (mikrognatija)
* Aukšto tono balsas
* Lėtas, uždelstas dantų formavimasis
* Mažai kūno riebalų ir silpni, maži raumenys
* Sąnarių sustingimas
* Klubų dislokacija
* Atsparumas insulinui
* Nereguliarus širdies ritmas (aritmija)

## Diagnozės nustatymas
Patartina kreiptis į gydytoją, jei atrodo, kad vaikas auga, vystosi nenormaliai, jei pastebima tokių problemų kaip plaukų slinkimas, odos pokyčiai arba sulėtėjęs augimas. Liga nustatoma būtent atsižvelgiant į šiuos simptomus.

## Priežastys

Mokslininkai atrado vieną genų mutaciją, atsakingą už Hačinsono–Gilfordo progerijos sindromą. Genas yra žinomas kaip Lamin A (LMNA).
Skirtingai nuo daugelio genetinių mutacijų, progerija nėra perduodama kartomis.
Karnobatas

**Karnobatas** () – miestas Burgaso srityje, pietryčių Bulgarijoje. Karnobato savivaldybės administracinis centras. Savivaldybės teritorijos plotas – 806 km², sudarytas iš vieno miesto ir 29-ių kaimų. 87,37 % sudaro žemės ūkio paskirties žemė, 9,81 % miškai ir 2,82 % gyvenamasis plotas. Mieste gyvena 18 196 gyventojai (2014 m. duomenys).

## Istorija
Miesto teritorijoje žmonės gyvena nuo neatmenamų laikų. Rašytiniuose šaltiniuose pirmą kartą paminėtas 1153 m.


Obshtina Karnobat.jpg|Rotušė
Ploshtad 3 MART.jpg|Biblioteka
Karnobat tower.jpg|Laikrodžio bokštas
Blogos merginos (1968 filmas)

**Blogos merginos** () – režisieriaus Claude Chabrol 1968 m. sukurta drama. Jo žmona aktorė Stephane Audran už vaidmenį buvo apdovanota Sidabriniu Lokiu Berlyno kino festivalyje.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Jean-Louis Trintignant – Polas Tomas
* Jacqueline Sassard – Vai
* Stephane Audran – Frederika
* Nane Germon – Violeta
* Serge Bento – knygų pardavėjas

## Turinys

Nuobodžiaujanti turtinga dama Frederika Paryžiaus gatvėje susipažįsta su jauna dailininke Vai. Pokalbis virsta flirtu ir Frederika parsiveda merginą į savo namus. Netrukus jos iškeliauja į šios vilą Sent Tropeze, kur nerūpestingai leidžia besimėgaudamos viena kitos draugija. Vieno vakarėlio metu jos susipažįsta su architektu Polu, tarp kurio ir Vai užsimezga intymus ryšys. Sužinojusi apie jį, Frederika taip pat netrunka suvilioti Polą. Pamesta Vai, netekusi abiejų meilužių, blaškosi nerasdama vietos, kol galiausiai ryžtasi žmogžudystei...
Willem van de Velde (Jaunesnysis)

**Vilemas van de Veldė Jaunesnysis** (, 1633 m. gruodžio 18 d., Leidenas, Nyderlandai – 1707 m. balandžio 7 d., Londonas, Anglija) – XVII a. Nyderlandų tapytojas-marinistas.
## Biografija
Vilemas van de Veldė Jaunesnysis gimė 1633 m. Leidene, menininkų šeimoje. Pakrikštytas gruodžio 18 d. Jo tėvas Vilemas van de Veldė Vyresnysis buvo tapytoju marinistu. Van de Veldė Jaunesnysis pirmuosius dailės mokslus išėjo pas tėvą, 1650−1652 m. mokėsi Vespe pas Simon de Vlieger, kurio įtaka jaučiama atmosferinių šviesos ir jos atspindžių vaizdavime ankstyvojoje Van de Veldės kūryboje. Kitas menininkas, kuris padarė įtakos, buvo Amsterdamo peizažistas Jan van de Cappelle. 1652 m. Van de Veldė Jaunesnysis vedė Petronella le Maire iš Vespo. Santuoka truko ne daugiau 15 mėnesių. 1656 m. jis vedė antrą kartą, Magdalena Walravens, su kuria susilaukė 6 vaikų. 3 jo sūnūs: Vilemas, Kornelis ir Piteris, tapo tapytojais.

Van de Veldė Jaunesnysis artimai dirbo su tėvu. Jo piešiniai, vaizduojantys jūros ir laivų scenas, žinomi nuo 1666 m. Prasidėjus Nyderlandų karui su Prancūzija 1672 m. tėvas ir sūnus persikėlė į Angliją, kur jų kūryba susilaukė sėkmės karališkajame dvare. Paveikslų temose laivų mūšius pradėjo keisti ceremoninių laivų vaizdavimas. Tėvas ir sūnus gaudavo metines išmokas iš Anglijos karaliaus dvaro. 1674 m. jie įkūrė studiją Grinviče. Po tėvo mirties 1693 m. Van de Veldė Jaunesnysis perėmė studijos priežiūrą kartu su sūnumis. Vilemas van de Veldė Jaunesnysis mirė 1707 m. balandžio 7 d., palaidotas Šv. Jokūbo (*Saint James*) bažnyčioje šalia tėvo Londone, Pikadilyje.

## Darbų galerija


Vaizdas:Willem van de Velde (II) - Het kanonschot - Google Art Project.jpg| „Patrankos šūvis“ (apie 1680, Amsterdamo valstybinis muziejus)
Vaizdas:Scheepsgevecht tussen Hollandse en Franse koopvaardijschepen - Naval battle between Dutch and French merchant ships (Willem van de Velde II).jpg| „Jūrų mūšis tarp olandų ir prancūzų prekybinių laivų“ (Nacionalinis jūreivystės muziejus, Amsterdamas)
Vaizdas:Willem van de Velde the Younger - Calm- A States Yacht under Sail close to the Shore with many other Vessels - Google Art Project.jpg| „Išplaukianti valstybinė jachta su kitais laivais“ (Karališkoji kolekcija)
Vaizdas:Van de Velde, Willem the younger - A Calm - Google Art Project (545174).jpg| „Štilis“ (Dalvičo paveikslų galerija, Londonas)
Vaizdas:Willem van de Velde the Younger - English Warships Heeling in the Breeze Offshore - Google Art Project.jpg| „Anglų karo laivai jūroje, brizas“ (Jeilio Britų meno centras, Jeilio universitetas)
Vaizdas:De Windstoot - A ship in need in a raging storm (Willem van de Velde II, 1707).jpg| „Vėjo gūsis“ (apie 1680, Amsterdamo valstybinis muziejus)


## Šaltiniai

* Vašingtono dailės galerijos informacija 
* essentialvermeer.com
* wga.hu
Lietuvos slidinėjimo federacija

**Lietuvos nacionalinė slidinėjimo asociacija** (LNSA) – Lietuvos sporto organizacija, nevyriausybinė sporto organizacija (veikianti kaip sporto šakos federacija), kuri rūpinasi slidinėjimo ir snieglenčių sporto šakos plėtra Lietuvoje, jungia slidinėjimą vystančias kūno kultūros ir sporto organizacijas, klubus, sportininkus, rėmėjus, koordinuoja LNSA narių (sporto klubų, asociacijų, federacijų, viešųjų įstaigų ir kt.) veiklą, dalyvauja panašius tikslus turinčių Lietuvos ir tarptautinių organizacijų veikloje, LNSA veikia vadovaudamasi Olimpine chartija.

LNSA, veikdama kaip sporto federacija, vienija ir atstovauja Tarptautinės slidinėjimo federacijos veiklos sferoje esančių sporto disciplinų sporto organizacijas. Tokios disciplinos yra: lygumų slidinėjimas, šuoliai su slidėmis, šiaurės dvikovė, kalnų slidinėjimas, slidinėjimas laisvu stiliumi, greitasis slidinėjimas, snieglenčių sportas, slidinėjimas ant žolės, slidinėjimas telemark stiliumi, veteranų kalnų slidinėjimas.

Nuo 2010 m. LNSA yra Europos Slidinėjimo Federacijos, nuo 2013 m. – Pasaulio snieglenčių federacijos, nuo 2014 m. – mažųjų Pasaulio šalių slidinėjimo (Small Evolving Ski Nations – SES) organizacijos narė.

LNSA prezidentas yra Remigijus Arlauskas. 

## Šaltiniai

## Nuorodos
* LNSA svetainė
Tauragės apskrities archyvas

**Tauragės apskrities archyvas** buvo įsteigtas 1996 m. Jis perėmė likviduoto Raseinių apygardos archyvo dokumentus. Archyvas įsikūrė iš akcinės bendrovės „Tauragės daržovės“ perimtame ir archyvo reikmėms pritaikytame administraciniame pastate Gaurės g. 
Archyvas kaupia ir saugo Tauragės apskrities teritorijoje buvusių ir esančių valstybės ir vietos savivaldos institucijų, įmonių, įstaigų ir organizacijų nuolatinio saugojimo veiklos dokumentus, atlieka Tauragės apskrities valstybės ir savivaldybių institucijų, įstaigų ir įmonių veiklos dokumentų valdymo priežiūrą, užtikrina visuomenės priėjimą prie saugomų dokumentų, teikia mokamas dokumentų tvarkymo, mokymo ir konsultavimo paslaugas.
Šiuo metu Tauragės apskrities archyve saugomi dokumentai užima daugiau kaip 1600 tiesinus metrus lentynų. Archyve saugomi dokumentai sudaro kelis kompleksus:
* Lietuvos Respublikos dokumentų (1921–1937 m., 1939 m.) kompleksą sudaro Žemės ūkio banko Tauragės skyriaus ir žemės ūkio kredito draugijų, Tauragės miesto valdybos dokumentai.
* Sovietų okupacijos laikotarpio dokumentų kompleksą (1940–1941 m., 1943–1990 m.) sudaro tuo laikotarpiu veikusių Tauragės ir Jurbarko apskričių, Tauragės, Jurbarko, Šilalės ir Skaudvilės miestų ir rajonų vietinės valdžios ir valdymo, teisingumo, notarų, planavimo, statistikos, finansų, statybos, transporto, prekybos, sveikatos apsaugos, mokymo ir švietimo, kultūros įstaigų, kolūkių, tarybinių ūkių, pramonės įmonių visuomeninių bei kitų organizacijų veiklos dokumentai.
* Nepriklausomybės laikotarpio dokumentų kompleksas (nuo 1990 m.). Jį sudaro nuo 1990 m. Tauragės, Jurbarko, Šilalės rajonų ir Pagėgių savivaldybės teritorijose veikusių ir veikiančių valstybės ir savivaldybių institucijų, įstaigų bei įmonių veiklos dokumentai.
## Nuorodos
Tauragės apskrities archyvas
Telšių apskrities archyvas

**Telšių apskrities archyvas** buvo įsteigtas 1963 m. Savo veiklos pradžioje jis saugojo nemažai Lietuvos Respublikos laikotarpio dokumentų (Telšių, Plungės, Mažeikių miestų savivaldybių, ligoninių, kredito draugijų, mokyklų, notarų, kalėjimo, žemės rūšiavimo komisijų, hipotekos įstaigų, teismų, fabrikų ir kitų įstaigų dokumentus, tačiau 1968–1969 m. visi jie buvo perduoti Lietuvos TSR centriniam valstybiniam archyvui bei Istorijos archyvui. Telšių apskrities archyve liko tik pokarinio sovietinio laikotarpio dokumentai ir keletas Lietuvos Respublikos laikotarpio fondų (Telšių Žemaitės gimnazijos fondas, Žemės mokesčių knygų kolekcija, Telšių kalėjimo fondas).

Nuo savo įsikūrimo iki 1986 m. archyvas veikė tuomečio Telšių rajono liaudies deputatų tarybos Vykdomojo komiteto pastato (dabar – Vyskupų rūmai) rūsyje, iš kur persikėlė į naują, specialiai archyvui projektuotą dabartinį pastatą.

Archyve saugomi:
* Sovietų okupacijos laikotarpio dokumentai – Telšių apskrities teritorijoje iki 1990 m. veikusių vietos valdžios, teisingumo, teisėtvarkos, statistikos, planavimo, finansų, statybos, architektų, transporto, prekybos ir kooperacijos, mokymo ir švietimo, kultūros, sveikatos apsaugos įstaigų, pramonės įmonių, visuomeninių organizacijų veiklos dokumentai.
* Nepriklausomybės laikotarpio dokumentai – nuo 1990 m. Telšių apskrities teritorijoje veikusių ir veikiančių valstybės ir savivaldybių institucijų, įstaigų, įmonių veiklos dokumentai, taip pat nevalstybinių organizacijų, privačių juridinių ir fizinių asmenų perduoti dokumentai.

## Nuorodos
* Telšių apskrities archyvas

## Šaltiniai
Walter Bruch

**Valteris Bruchas** (; 1908 m. kovo 2 d. – 1990 m. gegužės 5 d.) – Vokietijos elektros inžinierius ir televizijos pionierius. Jis išrado PAL spalvotos televizijos sistemą 7-ojo dešimtmečio pradžioje, dirbdamas bendrovėje „Telefunken“. Be mokslinių tyrimų veiklos, Valteris Bruchas taip pat buvo garbės lektorius Hanoverio technikos universitete. 1975 m. jis apdovanotas Vernerio fon Zymenso žiedo apdovanojimu.

## Biografija
Gimė Noištade, Vokietijos imperijoje. Tėvo pageidavimu įstojo į verslo mokyklą, bet vėliau mokėsi siuvėjo amato batų fabrike. Nuo 1928 m. studijavo taikomųjų mokslų universitete Hochschule Mittweida Saksonijoje. Po to studijavo Berlyno technikos universitete.

Nuo 4-ojo dešimtmečio dirbo televizijos technologijų srityje. 1933 m. jis pristatė televizijos siųstuvą su jo paties pagamintu telekino projektoriumi. 1935 m. įsidarbino įmonės „Telefunken“ televizijos ir fizikos tyrimų departamente, kuriam vadovavo profesorius Fritz Schröter. Čia Emil Mechau sukonstravo specialią televizijos kamerą 1936 m. vasaros olimpiadai. Jose dirbdamas operatoriumi, Valteris galėjo išbandyti pirmąją ikonoskopo kamerą. Po metų, Pasaulinės parodos metu, Valteris pristatė televizorių su ikonoskopu. Antrojo pasaulinio karo metais buvo atsakingas už televizijos įrangos, sumontuotos Pėnemiundės poligone, veiklą tam, kad raketos V-2 paleidimą sėkmingai galima būtų stebėti per atstumą, esant bunkeryje.

1950 m. „Telefunken“ paskirtas sukonstruoti pirmuosius pokario televizijos imtuvus. Kiek vėliau jis grįžo prie fizikinių tyrimų, o dar vėliau perėjo prie spalvotos televizijos tyrimų. Studijavo ir išsamiai testavo amerikietiškąją NTSC sistemą, kurios pagrindu vėliau buvo sukurta prancūziškoji SECAM sistema.

Mirė 1990 m. gegužės 5 d. Hanoveryje.

## Šaltiniai

## Literatūra
*
Diksono sala

**Diksono sala** () – sala Karos jūroje, Jenisiejaus įlankoje, 1,5 km nuo žemyno (Taimyro pusiasalio). Priklauso Rusijai, Krasnojarsko kraštui, Diksono gyvenvietei (įsikūrusi priešais salą). Plotas – 25 km². Vyraujantis aukštis 26 m, didžiausias – 48 m. Sudaryta iš diabazo. Būdinga arktinė dykuma.

Saloje įsikūręs Diksono oro uostas, jūrų uostas, hidrometeorologijos stotis, arktinės radiometeorologijos centras ir geofizikos observatorija.

Diksono salą XVII a. pr. atrado rusai pomorai. 1875 m. salą pasiekė švedų Arkties tyrinėtojas Adolfas Nordenšeldas ir pavadino ekspedicijos rėmėjo, pramonininko Oskaro von Diksono garbei. XX a. pr. Diksono saloje pastatyta anglių saugykla (buvo svarbus šiaurės jūrų kelio uostas). 1916 m. pastatyta hidrometeorologijos stotis, pradėjo kurtis Diksono gyvenvietė.

## Šaltiniai
Reinosa

**Reinosa** () – miestas šiaurės rytų Meksikoje, Tamaulipaso valstijoje, Jungtinių Valstijų pasienyje, Rio Grandės pakrantėje, priešais Hidalgo miestelį. Tai didžiausias valstijos miestas. Yra oro uostas, plentai į Monterėjų, Matamorosą, Nuevo Laredą, praeina Monterėjaus–Matamoroso geležinkelis. Gamtinių dujų gavybos ir perdirbimo rajono centras. Medvilnės valymo, malimo pramonė. Yra dujotekis į Monterėjų.

## Istorija

Reinosą 1749 m. įkūrė Carlos Cantú ir pavadino *Villa de Nuestra Señora de Guadalupe de Reynosa* (pagal Reinosos miestelį Kantabrijoje, iš kurio buvo kilęs tuometis vicekaralius Juan Francisco de Güemes). 1802 m. gyvenvietę užliejo potvynis, todėl jis perstatytas atokiau nuo upės. 1846–1848 m. buvo užkariautas JAV. 1926 m. gavo miesto statusą.

XX a. Reinosa tapo svarbiu narkomafijos ir neteisėtos ginklų prekybos centru. 2009 m. čia rastas milžiniškas ginklų sandėlis.

## Šaltiniai
Grafas Drakula (filmas)

**Grafas Drakula** () – 1969 m. režisieriaus Jesus Franco sukurtas siaubo filmas, pagal Bremo Stokerio romaną.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Christopher Lee – Drakula
* Klaus Kinski – Reinfierdas
* Herbert Lohm – Van Helsingas
* Maria Rohm – Mina
* Fred Williams – Džonatanas
* Soledad Miranda – Liusė
* Paul Muller – Sjuardas
Dešimt mažų indėnų

**Dešimt mažų indėnų** () – 1974 m. sukurtas detektyvinis filmas pagal Agatha Christie romaną „Dešimt negriukų“.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Charles Aznavour – Mišelis Ravenas
* Maria Rohm – Elza Martin
* Adolfo Celi – generolas Andre Salvė
* Stephane Audran – Ilona Morgan
* Alberto Mendoza – Otas Martinas
* Richard Attenborough – teisėjas Arturas Kanonas
* Gert Frobe – Vilhelmas Bloras
* Elke Sommer – Vera Klaid
* Orson Welles – A. N. Onimas (balsas už kadro)

## Turinys

Dešimt vienas kito nepažįstančių žmonių atvyksta į atokų viešbutį Irano dykumoje. Belaukdami pasirodant šeimininko A. N. Onimo, vakarienės metu jie išgirsta įrašą, kad kiekvienas yra kaltinamas įvykdęs vienokį ar kitokį nusikaltimą ir jiems pavyko išvengti bausmės, todėl dabar jie turės už tai atsakyti. 

Svečius viena po kito užklumpa mirtis, tuo tarpu kambaryje ant stalo esančios dešimties indėnų figūrėlės pradeda dingti sulig kiekviena auka. Įkalintieji viešbutyje netrukus suvokia, kad kiekviena mirtis atitinka vaikišką skaičiuotę ir pradeda kruopščiai tikrinti viešbutį, tikėdamiesi rasti paslaptingąjį šeimininką, tačiau paaiškėja, kad pastate nėra pašalinių žmonių, vadinasi, žudikas yra vienas iš jų...
Utenos apskrities archyvas

Utenos apskrities archyvas yra vienas jauniausių valstybės archyvų Lietuvoje. Jis buvo įsteigtas 1997 m. ir įsikūrė akcinei bendrovei „Utenos krosnys“ priklausiusiose patalpose J. Basanavičiaus g. 114, jas pritaikius dokumentų saugojimo reikmėms. Pagrindinis archyvo įsteigimo tikslas – Utenos apskrities valdymo, vietos savivaldos ir kitų institucijų dokumentų komplektavimas, saugojimas bei dokumentų naudojimo užtikrinimas. Į naujai įsteigtą archyvą buvo perkelti likviduojamo Ukmergės apygardos archyvo Anykščių, Ignalinos, Molėtų, Utenos ir Zarasų rajonų dokumentų fondai.
Utenos apskrities archyvo saugomi dokumentai sudaro 2 kompleksus:
* Sovietų okupacijos laikotarpio dokumentai (1944–1989 m.) – Utenos apskrities teritorijoje iki 1990 m. veikusių vietos valdžios, teisingumo, teisėtvarkos, statistikos, planavimo, finansų, statybos, architektų, transporto, prekybos ir kooperacijos, mokymo ir švietimo, kultūros, sveikatos apsaugos įstaigų, pramonės įmonių, valstybinių notarinių kontorų, visuomeninių organizacijų veiklos dokumentai, Bene trečiąją dalį jų sudaro kolūkių ir tarybinių ūkių veiklos dokumentai.
* Nepriklausomybės laikotarpio dokumentų kompleksas (nuo 1990 m.) – nuo 1990 m. Utenos apskrities teritorijoje veikusių ir veikiančių valstybės ir savivaldybių institucijų, įstaigų, įmonių veiklos dokumentai.
Nors archyve saugomi tik pokarinio laikotarpio dokumentai, bylose (dažniausiai turto paveldėjimo bylose) yra dokumentų, kurie buvo sudaryti net carinės Rusijos valdymo metais. Bendras archyvo saugomų dokumentų kiekis sudaro apie 2140 tiesinių lentynų metrų.

## Nuorodos
* Utenos apskrities archyvas
Minatitlanas

**Minatitlanas** () – miestas pietryčių Meksikoje, Verakruso valstijoje, Tehuantepeko sąsmaukoje, prie Koacakoalkoso upės. Transporto mazgas (oro uostas, plentai į Verakrusą, Koacakoalkosą, Viljahermosą, naftotiekių tinklas į Koatsakoalkoso, Salina Kruso uostus). Svarbus naftos, dujų, naftos chemijos pramonės centras. Veikia seniausia Lotynų Amerikoje (nuo 1906 m.) naftos perdirbimo gamykla *Refinería Gral. Lázaro Cárdenas del Río*. Trąšų, gėrimų gamyba.

## Istorija

Plačių šlapynių plotuose 1826 m. įkurtas Minatitlanas. Pavadinimas nahuatlių kalba reiškia „šaudančių strėlėmis vieta“. Vietovė yra senoviniame Olmekos krašte, kuriame gyvavo olmekų kultūra. XIX a. veikė uostas, laivų statykla. XX a. pr. pradėta vystyti naftos pramonė, 1906 m. atidaryta naftos perdirbimo gamykla. 1910 m. suteiktas miesto statusas.

Minatitlanas ne kartą niokotas potvynių (2008, 2010 m.), kenčia nuo didelio užterštumo.

## Šaltiniai
Lenktynės su velniu

**Lenktynės su velniu** () – 1999 m. sukurtas vesternas apie JAV pilietinį karą pagal Daniel Woodrell romaną „Woe to Live On“.

Interneto svetainėje „Rotten Tomatoes“ juosta vertinama 63 % teigiamų atsiliepimų, tačiau finansiškai buvo labai nesėkminga.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Tobey Maguire – Džeikas Rodelas
* Skeet Ulrich – Džeikas „Bulius“ Čailsas
* Jewel – Sju Ly Šelė
* Jeffrey Wright – Danielis Holtas
* Simon Baker – Džordžas Klaidas
* Jonathan Rhys Meyers – Pytas Makesonas
* Jim Caviezel – Džonas Ambrozas
* Tom Guiry – Railis Kraufordas
* Mark Ruffalo – Alfas Boudenas
* Tom Wilkinson – Ortonas Braunas
* Margo Martindale – Vilma Braun

## Turinys

Džeikas Rodelas ir Džekas Čailsas buvo geri draugai, kuomet ir jų gimtojoje Misūrio valstijoje prasidėjo karas. Džeko tėvas žūsta nuo Šiaurės kariuomenės karių rankos ir jaunuoliai prisideda prie partizanų, kovojančių Konfederacijos armijos pusėje. Čia jie susidraugauja su Džordžu Klaidu, kuriam kovoje padeda ir vergas Holtas.

Artėjant žiemai, gauna išsiskirsto ir ketvertas apsistoja slėptuvėje miške, kuri juos lanko ir maitina našlė Sju Ly Šelė. Pavasarį kovos su Šiaurės kariuomene atsinaujina ir sužeistas Džekas mirta nuo gangrenos. Rodelas nugabena Sju, kuri laukiasi nuo Džeko vaiko, pas konfederatams prijaučiančius Braunus ir grįžta pas kovotojus. Mūšiai intensyvėja ir partizanai nusprendžia prisijungti prie reguliarios Konfederatų kariuomenės. Rodelas, kuriam dažnai priekaištaujama dėl jo vokiškos kilmės, nuolat konfliktuoja su Pytu Makesonu, o po to, kai žūsta Džordžas Klaidas, o konfederatai užpuola ir išžudo eilinius Lorenco miestelio gyventojus, nusprendžia viską mesti ir kartu su Holtu vykti pas Sju.

Čia jis netiktai patiria spaudimą ją vesti, nes visi mano, kad Sju laukiasi jo vaiko. Rodelas ilgai svarsto, tačiau, manydamas, kad tai jo šansas pradėti normalų gyvenimą, sutinka. Jiedu susituokia, tačiau Rodelas negali pamiršti nebaigtų sąskaitų su Pytu Makesonu ir nebejoja, kad vieną dieną šis apsireikš, ketindamas jį nužudyti…
Switch (filmas)

**Switch** – 2011 m. sukurtas kriminalinis veiksmo filmas, kuriame vieną pagrindinių vaidmenų atliko buvęs garsus futbolininkas Eric Cantona.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Karine Vanasse – Sofi Maleter
* Eric Cantona – Damienas Forgatas
* Mehdi Nebbou – Stefani Defer
* Aurelien Recoing – Delorsas
* Karina Testa – Benedikta Sarto
* Bruno Todeschini – Verderis
* Maxim Roy – Kler Maras

## Turinys

Jauna Monrealio dizainerė Sofi Maleter atvyksta į įstaigą, kur turi pristatyti savo darbus, tačiau iš vadovo asistentės Kler Maras sužino, jog šis išvykęs ir grįš tik po 2 mėnesių. Norėdama bent kiek padėti merginai, Kler pasiūlo ją pavaišinti pietumis, kurių metu papasakoja apie interneto svetaine switch.com, kurioje prisiregistravę vartotojai anonimiškai gali kuriam laikui pasikeisti būstais su kitais žmonėmis jų nematydami ir niekada nesusitikdami. Svetainė garantuoja visišką saugumą.

Susidomėjusi Sofi po kurio laiko nusprendžia prisiregistruoti svetainėje ir patalpinti skelbimą, kad nori kuriam laikui iškeisti savo vasarnamį į būstą Paryžiuje. Netrukus ji gauna žinią iš moters vardu Benedikta Sarto, kuri kaip tik ieško būsto Monrealyje. Sutvarkiusi reikalingus formalumus, Sofi išskrenda į Paryžių ir apsistoja Benediktos apartamentuose netoli Eifelio bokšto. Atrodo, kad tai bus puikios atostogos ir galimybė pasisemti naujų idėjų, tačiau jau kitą dieną viskas pavirta košmaru: ryte į jos būstą įsiveržia policija, vadovaujama Damieno Forgato, o antrame aukšte, kuris buvo užrakintas, randamas kūnas be galvos. Nors Sofi bando įrodyti esanti turistė iš Monrealio, tačiau policijos renkami įrodymai tvirtina, kad ji esanti buto šeimininkė Benedikta Sarto. Visi jos bandymai tai neigti atrodo bergždi, nes kaimynai ją atpažįsta kaip Benediktą, nerandama jokių jos tapatybę įrodančių dokumentų, o interneto svetaine switch.com neegzistuoja. 

Matydama, kad ja niekas netiki, Sofi nusprendžia bet kokia kaina pasprukti ir pati rasti Benediktą.
Karine Vanasse

**Karina Vanas** (, g. 1983 m. lapkričio 24 d. Kvebekas) – Kanados kino aktorė, dažniausiai vaidinanti filmuose prancūzų kalba.

## Biografija
Karina gimė Drumonvilyje, Kvebeke, tarnautojo Konrado ir vadybininkės Renee šeimoje. Ji taip pat turi brolius Vincentą ir Alexis bei seserį Elodie.

Būdama 9, ji išreiškė savo norą tapti dainininke arba aktore. Motinos padedama, ji sėkmingai sudalyvavo vaikų televizijos konkurse „Club des 100 watts“, po kurio sulaukė kvietimų į kitas laidas. Suvaidinusi keliose reklamose, vėliau Karina gavo keletą epizodinių vaidmenų prancūzų kalba kuriamuose filmuose.

1998 m. prodiuserių kompanija „Motion International“ pakvietė ją į televizijos vaikų šou „Les Débrouillards“, kur ją pastebėjo prodiuserė Lorraine Richard ir režisierė Lea Pool. 1999 m. Karina nusifilmavo jų juostoje „Emporte-moi“ apie savęs ieškančią paauglę. Juosta buvo demonstruota eilėje kino festivalių bei dvidešimtyje šalių, o Karina, sulaukusi pagyrų savo darbui, 2000 m. pelnė „Jutra Awards“ apdovanojimą.

1999 m. ji atliko vieną pagrindinių vaidmenų Kvebeko televizijos seriale „Deux Frères“. 2001 m. Karina, dalyvaudama ITHAKA mainų programoje, pusę metų praleido Graikijoje. Grįžusi 2002 m. ji atliko vaidmenį epiniame filme „Séraphin: un homme et son péché“, o 2004 m. nusifilmavo karinėje dramoje „Head in the Clouds“ kartu su Charlize Theron ir Penelope Cruz.

2006 m. Karina vaidino teroristę televizijos seriale „October“, o 2007 m. filme „Mano duktė, mano angelas“ įkūnijo į prostituciją bandomą įtraukti merginą. 2009 m. ji atliko pagrindinį vaidmenį ir buvo viena prodiuserių tikrais įvykiais paremtoje juostoje „Politechnikumas“. Tai pelnė jai „Genie Awards“ apdovanojimą Geriausios aktorės kategorijoje.

2011 m. pasirodė trileris „Switch“, kuriame su ja vaidino buvęs garsus Prancūzijos futbolininkas Eric Cantona. Tais pačiais metais Karina įkūnijo prancūzę stiuardesę JAV prodiusuotame seriale „Pan Am“, kurio demonstravimas buvo nutrauktas po pirmojo sezono.

Nuo 2013 m. ji vaidino serialuose „30 Vies“ (Kvebeko televizija) ir „Revenge“ (kanalas ABC).

## Asmenins gyvenimas
Aktorė nuo 2006 m. artimai bendrauja su verslininku iš Kvebeko Maxime Remillard.

## Dalinė filmografija
* 1999 – „Emporte-moi“ ….. Hana
* 2002 – „Séraphin: un homme et son péché“ ….. Donalda
* 2004 – „Head in the Clouds“ ….. Lizetė
* 2007 – „Mano duktė, mano angelas“ ….. Natali
* 2009 – „Politechnikumas“ ….. Valeri
* 2011 – „Switch“ …. Sofi
* 2013 – „All Wrong Reasons“ ….. Keitė

## Apdovanojimai
* „Chlotrudis Awards“ (2001 m.) – Geriausia aktorė („Emporte-moi“)
* „Genie Awards“ (2010 m.) – Geriausia aktorė („Polytechnique“)
* „Genie Awards“ nominacija (2004 m.) – Geriausia antrojo plano aktorė („Seraphin“)
* „Jutra Awards“ (2000 m.) – Geriausia aktorė („Emporte-moi“)
* „Jutra Awards“ (2003 m.) – Geriausia aktorė („Seraphin“)
* „Jutra Awards“ (nominacija) (2008 m.) – Geriausia aktorė („Mano duktė, mano angelas“)
* Toronto filmų festivalis (1999 m.) – Geriausia Kanados aktorė („Emporte-moi“)

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Oficiali svetainė 
* IMDb profilis
Sandėris (2005 filmas)

**Sandėris** () – 2005 m. Australijoje sukurtas vesternas, kuriam scenarijų parašė muzikantas Nick Cave. 

Filmas interneto svetainėje Rotten Tomatoes vertinamas 87% teigiamų atsiliepimų.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Richard Wilson – Maikas Bernsas
* Noah Taylor – Brajenas O‘Lyris
* Guy Pearce – Čarlis Bernsas
* Mick Roughan – Džekas Bredšou
* Shane Watt – Džonas Gordonas
* Ray Winstone – kapitonas Stenlis
* Robert Morgan – seržantas Lorencas
* Danny Huston – Artūras Bernsas
* Emily Watson – Marta Stenli

## Turinys

1880-ieji metai, Australija. Dalis brolių Bernsų gaujos, įkliuvusios į teisėsaugininkų pasalą, žūva arba paimami į nelaisvę. Suimtam Čarliui Bernsui kapitonas Stenlis pasiūlo sandėrį: jis ir jo jaunesnysis brolis Maikas bus laisvi, jeigu Čarlis nuvyks į kalnus, kur slapstosi likusi gaujos dalis, suras ir nužudys vyresnįjį brolį Artūrą...

## Pagrindiniai apdovanojimai
Namų vyras (filmas)

**Namų vyras** () – 2014 m. JAV sukurtas vesternas, Kanų kino festivalyje nominuotas Palmės šakelei. Juosta, kurioje pasakojama apie sudėtingą naujakurių moterų gyvenimą 18 amžiaus viduryje Laukiniuose Vakaruose, buvo praminta „feministiniu vesternu“.

## Turinys

31–erių Merė By, buvusi mokytoja iš Niujorko, vieniša gyvenanti Nebraskoje, kur turi savo ūkį. Tvirto būdo savimi pasitikinti moteris niekaip negali susitvarkyti asmeninio gyvenimo ir rasti vyro. Būdama aktyvi bažnyčios narė ir pastoriaus Daudo pagalbininkė, ji mano esanti pakankamai tvirta, kad galėtų nugabenti 3 psichiškai negaluojančias moteris į Hebroną Ajovoje. Kelionės pradžioje ji iš kilpos išgelbėja Džordžą Brigsą – valkatą, mėginusį užimti svetimą namą, - ir, pasiūliusi jam pinigų, įkalba keliauti kartu...

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Tommy Lee Jones – Džordžas Brigsas
* Hillary Swank – Merė By Kodi
* Grace Gummer – Arabela
* Miranda Otto – Teolinė
* Sonja Richter – Gro
* John Litgow – pastorius Alfredas Daudas
* James Spader – Aloyzas Dafis
* Hailee Steinfeld – Tabita
* Meryl Streep – Alta Karter

## Apdovanojimai
* Kanų kino festivalis – Auksinė Palmės šakelė (nominacija)
* World Soundtrack Awards – metų kino kompozitorius (nominacija)
* Fynikso filmų kritikų asociasijos apdovanojimas – geriausias aktorius (Tommy Lee Jones) ir aktorė (Hillary Swank) (nominacijos)
* San Diego filmų kritikų asociacijos apdovanojimas – geriausia aktorė (Hillary Swank) (nominacija)
Epigravetės kultūra

**Epigravetės kultūra** () – vėlyvojo paleolito archeologinė kultūra, formavosi Gravetės kultūros pagrindu Italijoje ir Rytų Europoje. 19 000 – 10 500 m. pr. m. e. buvo paplitusi pietų Europoje ir pasižymėjo akmeninių įrankių gamyba. Skiriami du Epigravetės kultūros arealai: vakarų ir rytų.

Kai kurie Moldavijos paminklai priklauso ankstyvajai Epigravetės pradžiai (20 000–17 000 m. p. m. e.), kiti – vėlyvajam periodui (13 500 –10 500 m. p. m. e.), gyvenvietės Dalmerijoje, įsikūrusios šiaurės rytų aukštumoje Sette Comuni (Trento, Italija), aptikti pėdsakai galutinio Epigravėtės pabaigos etapo. Epigravetės kultūros pėdsakai rasti Sicilijoje ir šiaurės Afrikos pietryčiuose.

## Charakteristika

Gyvenimo būdas gyvenvietėse ir mamutų medžioklės pramonė Vidurio ir Rytų Europoje yra naujas reiškinys. Tundros ir stepių-tundros aplinkoje atsirado stovyklos kaip Kostienki, Dono baseine, kur gyvendavo ne mažiau kaip 100–150 žmonių. Mamutų medžioklė parūpindavo daug maisto ir jo kaulai buvo naudojamas kaip medžiaga statyti trobeles, kaip kuras židiniui, kaip medžiaga, įrankiai, ginklai, papuošalai ir meno kūriniai. Tačiau ne vien mamutai buvo medžiojami, tai pat poliarinės lapės ir vilkai, buvo naudojami jų kailiai. Kai kur, taip pat buvo praktikuojama paukščių medžioklė ir augalų rinkimas. Archeologiniai duomenys rodo, kad kiekviena gyvenvietė kontroliavo tam tikras aplinkines teritorijas, taip formavosi grupės nutolusios toli viena nuo kitos.

## Nuorodos
* Lowe Dnieper Epigravettian culture
* First Epigravettian ceramics in Europe
* Epigravettian remains found in France
* Epigravettian culture
Lana Wood

**Lana Vud** (, tikr. *Svetlana Zacharčenko*, g. 1946 m. kovo 1 d. Santa Monika, Kalifornija) – amerikiečių aktorė, geriausiai žinoma vaidmeniu 1971 m. filme „Deimantai amžiams“.

## Biografija
Lana gimė emigrantų iš Rusijos ir Ukrainos Nikolajaus ir Marijos šeimoje. Tėvas, augęs Vankuveryje, buvo architektas, o motina – balerina. Susituokę jie apsigyveno Santa Monikoje, Kalifornijoje. Šeimoje, kuri vėliau nusprendė pakeisti rusišką pavardę „Захаренко“ į „Gurdin“, taip pat augo vyresnė sesuo Natalie bei motinos dukra Olga.

Vyresnioji Lanos sesuo Natalie tapo viena populiariausių vaikų aktorių šalyje, vėliau sėkmingai tęsusi karjerą ir suaugusiųjų kine. Savo pavardę ji pakeitė į „Wood“ režisieriaus Sam Wood garbei. Sesers karjerai klostantis sėkmingai, į jos filmus epizodiniams vaidmenims buvo pradėta kviesti ir Lana, kuri taip pat nusprendė pasivadinti „Wood“.

1960 m. Lana pradėjo savarankišką aktorės karjerą, nusifilmavusi trumpai gyvavusiame seriale „The Long, Hot Summer“. Iš kitų jos vaidmenų galima išskirti serialą „Peyton Place“, kurtą 1966–67 m.

1970 m. ji sutiko su „Playboy“ įkūrėjo Hugh Hefner pasiūlymu apsinuoginti jo žurnale. Nuotraukos pasirodė 1971 m. balandžio mėnesio numeryje kartu su pačios Lanos poezija. 

Tai buvo apgalvotas žingsnis siekiant sulaukti dėmesio. Rezultato laukti ilgai nereikėjo: prodiuseris Arbertas R. Broccoli, ieškantis aktorių naujam filmui apie agentą 007 Džeimsą Bondą „Deimantai amžiams“, pastebėjo šias nuotraukas. Nors jos sukurtas Plenty O‘Toole vaidmuo ekrane truko vos 3 minutes (dar 2 scenos iš galutinės filmo versijos buvo iškirptos), tai tapo geriausiai žinomu Lanos vaidmeniu.

Per savo karjerą ji suvaidino daugiau kaip 20 filmų ir 300 TV serialų ir šou, iš kurių visame pasaulyje žinomi „The Fugitive“, „Bonanza“, „Mission: Impossible“, „Police Story“, „Starsky and Hutch“, „Nero Wolfe“, „Fantasy Island“ ir „Capitol“. 

1982 m., po pasirodymo siaubo filme „Demon Rage“, Lana pasitraukė iš kino ir pradėjo sėkmingą prodiuserės karjerą. 2008 m. ji vėl grįžo į kiną, atlikdama keletą vaidmenų mažo biudžeto filmuose.

## Asmeninis gyvenimas

Lana buvo ištekėjusi 6 kartus:
* Jack Wrather jaunesnysis (1962 m.) – santuoka anuliuota, nes Lanai tebuvo 16 metų
* Karl Brent (1965 – 1966 m.)
* Steve Oliver (1967 m.)
* Stanley William Vogel (1968 m.)
* Richrd Smedley (1973 – 1975 m.)
* Alan Batler (1978 – 1981 m.)
1974 m. rugpjūtį ji su Richard Smedley susilaukė dukters Evan. Šiuo metu turi 3 anūkus.

1984 m. išleido autobiografiją „Natalie, A Memoir by Her Sister“, kuri tapo bestseleriu.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* IMDb profilis
Lietuvos kalnų slidinėjimo federacija

**Lietuvos kalnų slidinėjimo federacija** (LKSF) – tai laisvanoriška Lietuvos visuomeninė sporto organizacija, jungianti įregistruotas visuomenines sporto organizacijas ir klubus, suinteresuotus kalnų slidinėjimo vystimu ir populiarinimu Lietuvoje. Pagrindinis LKSF uždavinys – kalnų slidinėjimo plėtojimas ir populiarinimas, panaudojant šią sporto šaką, kaip fizinio auklėjimo, sveikatos stiprinimo, turiningo laisvalaikio praleidimo priemonę.

LKSF prezidentas yra Paulius Augūnas.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* LKSF svetainė
Arūnas Pečiulis

**Arūnas Pečiulis** (g. 1966 m. rugsėjo 7 d. Klaipėdoje) – dirigentas.

## Biografija

Baigė Klaipėdos Stasio Šimkaus konservatoriją ir Vilniaus muzikos mokyklą. 1991-1994 m. mokėsi Zalcburgo muzikos mokykloje, kurią baigė su pagyrimu. Baigęs mokslus pradėjo dirbti Zalcburgo dainininkų sambūryje „Salzburger Liedertafel“, 2012 m. tapo meno vadovu ir direktoriumi. 2013 m. už nuopelnus gelbėjant 166 metus gyvuojantį „Salzburger Liedertafel“ chorą buvo apdovanotas Michaelio Haydno medaliu.

## Nuorodos

* Biografija (vok.)
* Dirigentas A.Pečiulis Zalcburge grumiasi dėl choro likimo 
* Dirigentas A. Pečiulis: „Dirigentą galimą palyginti su saulės laikrodžiu“
* Profilis www.muzikusajunga.lt
Tlaskala (miestas)

**Tlaskala** (), pilnai ***Šikohtenakatlio Tlaskala*** (, ) – miestas vidurio Meksikoje, Meksiko slėnyje, prie Sahuapano upės, į rytus nuo Meksiko. Tlaskalos valstijos sostinė. Svarbus kultūrinis centras, žinomas nuo ikikolumbinių laikų. Vystomi tradiciniai amatai. Veikia universitetas. Plentai į Meksiką, Pueblą, Apisaką.

## Paveldas

Mieste gausu kolonijinės architektūros paveldo: Šv. Pranciškaus Asyžiečio vienuolynas su katedra (1537 m.), Šv. Jono ir Šv. Juozo bažnyčia (1641 m.), Okotlano bazilika (1670 m.), Indijų karaiškoji koplyčia (1528 m.), Įsikūnijimo ligoninės liekanos (1537 m.), Karališkieji rūmai (1545 m.), Karališkieji ir parijų vartai (1550 m.), koridos arena (1732 m.), ginklų aikštė (1524 m.), XVI a. konvento, koplyčios, XIX a. akveduko liekanos.

## Istorija

Miesto pavadinimas nahuatlių kalba reiškia „tortilijų vieta“. Tlaskala iškilo XIV a., kai Tepetikpako, Okotelolko, Tisatlano, Kiahuistlano klanai, kovodami prieš actekus, sudarė Tlaskalos konfederaciją. Netrukus Tlaskala buvo vienas svarbiausių Mezoamerikos prekybinių taškų. Tačiau actekai netrukus per gėlių karus užkariavo visas aplinkines teritorijas ir nukirto Tlaskalos prekybinius saitus.

XVI a., Kortesui vykdant Meksikos užkariavimą, tlaskaliečiai susivienijo su ispanais ir dalyvavo užimant actekų sostinę Tenočtitlaną. 1522 m. europiečiai įkūrė Tlaskalos miestą, pradėjo vietinių gyventojų evangelizaciją. XVI a. dauguma vietinių gyventojų žuvo dėl epidemijų. Vėliau Tlaskala tapo vienos iš Naujosios Ispanijos provincijų sostinių.


Templo y Ex Convento de San Francisco de la Asunción de Nuestra Señora, Tlaxcala, Tlax. México. (Torre exenta y Plaza de Toros).JPG|Tlaskalos katedros bokštas ir pranciškonų vienuolynas
Atardeciendo en San Jose.jpg|Šv. Juozapo bažnyčia
PalaceJusticeTlaxcala.JPG|Teisingumo rūmai
TlaxPalacioGobierno01.JPG|Vyriausybės rūmai


## Šaltiniai
Peštera

**Peštera** () – miestas Pazardžiko srityje, pietų Bulgarijoje. Pešteros savivaldybės administracinis centras. 20 441 gyventojas (2014 m. duomenys). Netoli miesto yra Pešteros hidroelektrinė. Miestas nutolęs 38 km nuo Plovdivo ir 125 km nuo Sofijos. 461 m aukštyje virš jūros lygio. Vidutinė metinė temperatūra – +12,6 °C.

Be bulgarų, mieste gyvena turkų, čigonų ir kitų tautybių mažumos.

## Istorija
Miesto teritorijoje žmonės gyvena nuo neolito. Regione gyveno trakai. Rašytiniuose šaltiniuose pirmą kartą paminėtas 1479 m. osmanų raštuose. Bulgarų tautinio atgimimo metu buvo pastatyta daug bažnyčių, tiltų, fontanų, mokyklų bei gyvenamųjų namų.

## Galerija

Peshtera-central-square.jpg|Centrinė aikštė
Peshtera-court-hall.jpg|Teismo pastatas
Andrius Burba

**Andrius Burba** (g. 1978 m. balandžio 15 d. Klaipėdoje) – teisininkas, politikas.

## Biografija

1999 m. baigė teisės mokslus Klaipėdos socialinių mokslų kolegijoje. 1999 m. pradėjo dirbti Klaipėdos apygardos administraciniame teisme. 2000–2004 m. studijavo teisę MRU, 2004–2006 m. teisės magistrą MRU. 2010–2012 m. buvo LR Seimo narys, kai pakeitė pašalintą Liną Karalių. 

## Nuorodos

* Biografija
Brazilinė gunera

**Brazilinė gunera** (*Gunnera manicata*) – Pietų Amerikos stambus žolinis augalas iš gunerinių šeimos.

Brazilinė gunera kilusi pietų Brazilijoje, kur auga dideliame aukštyje drėgnuosiuose miškuose. Augalas išauga iki 5 m aukščio, jo lapų skersmuo siekia 1,5 m. Žydi liepos–rugpjūčio mėnesiais. Europos regionuose su vėsiu klimatu gali peržiemoti apšiltinus lapais ar šakomis. Landšafto dizaineriai naudoja kaip dekoratyvinį augalą. Didžiojoje Britanijoje gunerai suteiktas  Karališkosios sodininkystės draugijos apdovanojimas *Award of Garden Merit*.

Anglakalbėse šalyse ši gunera vadinama *Brazilian giant-rhubarb* (*brazilinis gigantiškasis [[rabarbaras]]*), nors ji nėra artimai susijusi su rabarbaru.

## Literatūra

* 

## Šaltiniai
Fabrizia Pons

**Fabricija Pons** (; 1955 m. birželio 26 d. Turinas, Italija) – italų ralio šturmanė, geriausiai žinoma kaip Mišelės Muton partnerė. Duetas laimėjo keturis Pasaulio ralio čempionato etapus – 1981 m. Sanremo ralį, tris etapus 1982 m. sezone ir viename tų pačių metų ralyje liko antra. F. Pons yra viena iš dviejų žmonių, kurie Pasaulio ralio čempionate taškus rinko tiek vairuotojų tiek šturmanų įskaitose. Prieš tapdama šturmane, 1978 m. Sanremo ralyje finišavo devinta. 1982 m. apdovaota „Halda Trophy“ taure – aukščiausiu šturmano įvertinimu.

## Pasaulio ralio čempionato pergalės
:

## Šaltiniai
Levskis

**Levskis** () – miestas Pleveno srityje, šiaurės vidurio Bulgarijoje. Levskio savivaldybės administracinis centras. Įsikūręs Padunojės žemumoje, per kurį teka Osemas. Osmanų valdymo laikais vadintas *Karağaç*. 1897 m. pervadintas bulgarų didvyrio Vasil Levski garbei. 10 862 gyventojai (2014 m. surašymo duomenys).

## Istorija
1945 m. suteiktas miesto statusas.

## Nuorodos
* http://bulgaria.domino.bg/levski/
Benediktas Česlovas Vizbaras

**Benediktas Česlovas Vizbaras** (1943 m. liepos 19 d. Gailiūnuose, Kauno rajonas – 2013 m. balandžio 2 d. Elektrėnuose) – Lietuvos profesinių sąjungų veikėjas, prozininkas, žurnalistas.

## Biografija
Dar mokyklos suole susidomėjo žurnalistika ir grožine literatūra. Pradėjo rašyti tarnaudamas Sovietų Sąjungos Baltijos laivyne, buvo laikraščio „Baltijos sargyba“ karinis korespondentas. Įsikūręs Kaune savo rašinius pradėjo spausdinti „Kauno tiesoje“, buvo Radijo gamyklos laikraščio „Banga“ redakcijos narys.

Apsigyvenęs Elektrėnuose ir pradėjęs dirbti Lietuvos elektrinėje, savo kūrybą skelbė Trakų rajono laikraštyje „Galvė“. Ne kartą yra tapęs literatūrinių konkursų prizininku ir nugalėtoju. Kaip Lietuvos darbininkų sąjungos aktyvistas, savo kūrybą spausdino „Lietuvos darbininke“. Keletas miniatiūrų išspausdinta Trakų literatų kūrybos almanache „Paparčio žydėjimas“ (2001), Elektrėnų savivaldybės literatų kūrybos almanachuose „Laiko ženklai“ (2003), „Brydės“ (2007), „Minčių sodai“ (2009), Elektrėnų savivaldybės laikraštyje „Elektrėnų žinios“ ir kt.

2011 m. sausio 20 d. LDK Valdovų rūmuose apdovanotas Didžiojo kunigaikščio Gedimino vardo trečio laipsnio nominacija ir atminimo medaliu už pasiekimus visuomeninio kapitalo (pilietiškumo) srityje.

## Šaltiniai
Pervomajus

**Pervomajus** () – miestas Plovdivo srityje, pietų Bulgarijoje. Pervomajaus savivaldybės administracinis centras. Savivaldybė esanti srities rytinėje dalyje, yra sudaryta iš 17-os gyvenviečių. 134 m aukštyje virš jūros lygio. Nutolęs 180 km į rytus nuo Sofijos, 39 km į vakarus nuo Plovdivo, 50 km į pietryčius nuo Stara Zagoros, 34 km į vakarus nuo Chaskovo ir 360 km į šiaurės vakarus nuo Stambulo. Netoli miesto teka Marica. 14 086 gyventojai (2014 m. duomenys).

Pavadinimas bulgarų kalba reiškia „gegužės 1-oji“.

## Istorija
Maždaug nuo V iki III a. prieš mūsų erą, regionas tapo trakų Odrisidų dinastijos dalimi. Vėliau valdytas romėnų. Tai liudija netoli miesto rasti I–IV a. kapai.

## Galerija

Georgi Karaslavov School.JPG|Georgi Karaslavov vardo mokykla
Parvomay Station.JPG|Traukinių stotis
ES integracija

**[[Europos Sąjunga|Europos Sąjungos]] (ES) integracija** – procesas, kai valstybės susitaria ne tik dėl tarpusavio santykių, bet ir dėl to, kad kai kurie jų vidaus gyvenimo klausimai ir reikalai bus tvarkomi bendrai. Tuo tikslu valstybės steigia ir bendras institucijas, kurioms paveda tvarkyti tuos reikalus, leidžia teisės aktus, kurie galioja iš karto visose dalyvaujančiose valstybėse

## Anglių ir plieno bendrija

ES, kokią ją žinome šiandien, pradžia buvo 1952 m. įkurta Europos anglių ir plieno bendrija (EAPB). Ją įkūrė Belgija, Vokietija, Prancūzija, Italija, Liuksemburgas ir Nyderlandai. Siekiant išlaikyti ilgalaikę taiką, buvo sumanyta perimti iš valstybių teisę kontroliuoti anglies ir plieno – pasaulinių karų pagrindinių žaliavų – išteklius ir tą daryti bendrai.

## Ekonominė bendrija

Paskatintos savo sėkmės, siekdamos panaikinti prekybos kliūtis ir sukurti bendrąją rinką, netrukus tos pačios šešios šalys nusprendė sujungti ir kitus savo šalių ekonomikos sektorius, tokius kaip žemės ūkis. 1958 m. šios šešios šalys įkūrė Europos ekonominę bendriją (EEB) ir Europos atominės energijos bendriją (Euratomą). 1967 m. šių trijų Bendrijų institucijos buvo sujungtos. Bėgant laikui per kelis plėtros etapus prie Europos Bendrijų (EB), arba Europos Sąjungos (po 1993 m. Mastrichto sutarties), prisijungė daugiau Europos šalių.

## Naujas integracijos etapas

2009 m. gruodžio 1 d. įsigaliojusi Lisabonos sutartis yra ne tiek konstitucinė, kiek ankstesniąsias sutartis iš dalies keičianti sutartis. Ji iš dalies keičia Europos Sąjungos (Mastrichto) ir Europos bendrijos steigimo (Romos) sutartis. Joje apibrėžta nauja institucinė sandara, kuria siekiama, kad Europos Sąjunga būtų demokratiškesnė, skaidresnė ir veiksmingesnė. Kartu ja siekiama pagerinti pasauliniu lygiu ES vykdomų veiksmų suderinamumą ir matomumą.

Tokiu būdu integracija reiškia, kad šalys bendrai sprendžia daugelį klausimų ir tvirtina įvairiausių sričių politikos kryptis: nuo žemės ūkio iki kultūros, nuo vartotojų reikalų iki konkurencijos, nuo aplinkos apsaugos ir energijos iki transporto ir prekybos.
O istorija

**O istorija** () – 1975 m. sukurtas erotinis filmas, uždraustas demonstruoti keliose Europos šalyse (Suomijoje, Jungtinėje Karalystėje) dėl gausių prievartos scenų.

## Turinys

Jauna fotografė, vadinama tiesiog O, su meilužiu Renė atvyksta į Ruasi vilą. Čia ji priversta paklusti griežtoms taisyklėms ir tampa keisčiausių sadomazochistinių eksperimentų objektu. Pradžioje patirianti sutrikimą, vėliau ji pradeda vis labiau įsijausti į ritulinius seksualinius žaidimus...

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Corinne Clery – O
* Udo Kier – Renė
* Anthony Steel – seras Styvena
* Jean Gaven – Pjeras
* Christiane Minazzoli – Ana-Marija
* Alin Noury – Ivanas
Novi Pazaras (Bulgarija)

**Novi Pazaras** (; „nauja prekyvietė“) – miestas šiaurės rytų Bulgarijoje, Šumeno srityje, Padunojės žemumoje. Novi Pazaro savivaldybės administracinis centras. Nutolęs 22 km nuo Šumeno. 13 578 gyventojai (2014 m. duomenys).

## Istorija
Osmanų imperijos sudėtyje priklausė Silistros sandžakui, vėliau Provadijos kazai. XVII a. tapo kazos centru. 1763 m. pastatyta nauja mečetė, 1774 m. turkiška pirtis, 1826 m. laikrodžio bokštas.

1840 m. įkurta vienuolių mokykla, 1872 m. atidarytas kultūros centras. Po Rusijos–Turkijos karų, tapo Bulgarijos kunigaikštystės dalimi. 1883 m. suteiktas miesto statusas.

## Miestų partnerystė
*  Inegiolis, Turkija


Novi-pazar-clocktower-2.jpg|Laikrodžio bokštas
Novi-pazar-art-gallery.jpg|Galerija
Judžina

**Judžina** () – 1970 m. režisieriaus Jesus Franco sukurta erotinė drama.
## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Maria Rohm – madam Sent Eindž
* Marie Liljedahl – Judžina
* Christopher Lee – Dalmansas
* Paul Muller
* Mari Luisa Ponte
* Anney Kablan

## Turinys

Madam Sent Eindž kvietimu jaunoji Judžina atvyksta į saloje esantį vasarnamį praleisti savaitgalio su madam ir jos broliu Dalmansu. Pamažu Judžina įtraukiama į mistika apgaubtus žaidimus, kurie baigiasi ne tik sadomazochistinėmis orgijomis, bet ir ritualinėmis žmogžudystėmis...