open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Trenčyno šv. Onos koplyčia

**Trenčyno šv. Onos koplyčia** () – katalikų  koplyčia, veikianti Trenčyne, Šv. Onos aikštėje, Slovakijoje. Trenčyno parapijai priklausanti vėlyvojo baroko koplyčia yra architektūros paminklas. Joje vyksta Romos katalikų ir graikų apeigų katalikų pamaldos.

Barokinės mūrinės koplyčios kertinis akmuo buvo padėtas 1767 m. balandžio 26 d., o 1768 m. liepos 26 d. koplyčia buvo pašventinta ir tituluota šv. Onos vardu. Ji iškilo senesnės gotikinės bažnyčios, priklausiusios miesto ligoninei, vietoje. 1769 m. popiežius Klemensas XIV parodė koplyčiai retą dėkingumą, suteikdamas galimybę gauti visas indulgencijas. Koplyčios pašventinimo šimtmečio proga tuometinis popiežius Pijus IX atnaujino indulgencijų privilegiją. Šia proga Prahos arkivyskupas kardinolas Švarcenbergas taip pat padovanojo koplyčiai dalį šv. Jono Nepomuko relikvijų, o Nitros vyskupas koplyčiai perdavė vyskupijos globėjų šv. Andriejaus ir Benedikto relikvijas. Suteikta garbė koplyčiai reiškė platų pripažinimą, ji tapo geidžiama tarp maldininkų. 

Koplyčia yra vienos navos pastatas su varpinės bokštu. Barokinis-klasicistinis pagrindinis altorius su šventosios paveikslu datuojamas XVIII a. antrąja puse. Bažnyčios interjerą puošia rokoko stiliaus krikštykla ir vėlyvojo baroko vargonai. Instrumentas datuojamas 1892 m., jį pagamino vargonininkas Riegersas. Prūsiško skliauto centre nutapytas Šventosios Šeimos paveikslas, kurį 1886 m. restauravo Vienos dailininkas Emilis Čechas. Bažnyčią dekoravo vietos meistras Brabenecas. Ant sakyklos kabo 1886 m. tapytojo E. Čecho paveikslas, vaizduojantis Kristų, skelbiantį Dievo žodį susirinkusiems žmonėms. Vitražus sukūrė kunigas Emilis Prokopas, daugelį metų dirbęs Notre Dame bažnyčioje. Antrojo pasaulinio karo pabaigoje, 1945 m. balandžio 9 d., frontui einant per miestą, į koplyčią pataikė sprogmuo, kurio pėdsakų iki šiol išlikę jos viduje. 

Priekinėje koplyčios dalyje, abiejose pusėse virš įėjimo, yra dvi dekoruotos nišos, dešinėje – Švč. Mergelės Marijos statula , kairėje – Jėzaus Kristaus statula. Šalia koplyčios yra 1950 m. pastatytas šv. Misijos kryžius, kuris 2003 m. buvo suremontuotas po to, kai jį sunaikino vandalai.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Kaplnka sv. Anny (parapijos svetainė)
Kjančano Termė

**Kjančano Termė** () – miestelis Italijoje, Toskanoje, Sienos provincijoje, ~50 km į pietryčius nuo Sienos, netoli Montepulčano, kalvotoje vietovėje. Praeina Sienos–Kjuzio kelias. Balneologinis kurortas, garsėjantis mineralinėmis versmėmis nuo etruskų laikų. Yra viešbučių kompleksas. Taip pat vystoma cemento, keramikos pramonė.

Veikia meno, kolegiato, archeologijos muziejai, yra Šv. Jono Krikštytojo koleginė bažnyčia (XIII a., perstatyta 1813–1817 m.), Švč. Nekaltojo Prasidėjimo bažnyčia (atstatyta 1588 m.).

## Šaltiniai
Automobilio istorijos ataskaita

**Automobilio istorijos ataskaita** – dokumentas arba elektroninė ataskaita, sudaroma pagal automobilio identifikacinį kodą (VIN), kurioje pateikiami duomenys apie transporto priemonės registraciją ir tam tikrus jos naudojimo istorijos faktus.

Tokios ataskaitos dažniausiai naudojamos perkant ar parduodant naudotą transporto priemonę.

## Turinys

Automobilio istorijos ataskaitoje gali būti pateikiama informacija apie:

* transporto priemonės registracijos istoriją;
* eismo įvykius;
* odometro rodmenų įrašus;
* transporto priemonės paiešką ar vagystę;
* techninės apžiūros duomenis;
* gamintojo paskelbtus atšaukimus.

Duomenys renkami iš įvairių informacinių sistemų, įskaitant valstybinius transporto registrus, draudimo bendrovių duomenų bazes bei kitus teisėtai prieinamus šaltinius. Informacijos apimtis gali skirtis priklausomai nuo valstybės ir duomenų prieinamumo.

## Apribojimai

Automobilio istorijos ataskaita nepakeičia transporto priemonės techninės ekspertizės. Ne visi įvykiai ar remonto darbai gali būti registruojami duomenų bazėse, todėl ataskaitoje pateikiami duomenys gali būti neišsamūs.

## Taip pat žr

* Automobilio identifikacinis kodas
* Techninė apžiūra
Tredecilijonas

**Tredecilijonas** (arba tūkstantis duodecilijonų) – natūralusis skaičius, lygus 1042. Pavadinimas kildinamas iš lotyniško žodžio *tredecim* („trylika“). Skaitinė reikšmė apibrėžiama pagal formulę 103n+3, kur n=13.

Terminas „tredecilijonas“ su tokia skaitine reikšme pavartotas 1850 m. (apibūdinant „tryliktojo bilijono“ dydį).

## Skaitinė reikšmė įvairiose sistemose

* Arabiškai: 1 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000
* Aštuntainis kodas: 212266770503376314725634665222331704000000000000
* Dešimtainis kodas: 1000000000000000000000000000000000000000000
* Šešioliktainis kodas: 8a2dbf142dfcc7ab6e3569326c78400000000
* Standartinė sistema: 1e42
* Standartinė išraiška: 1042
* Pirminių skaičių sandauga: 242 · 542
* Kvadratinė šaknis: \sqrt{10^{84}}
* Kubinė šaknis: \sqrt[3]{10^{126}}
* Logaritmas: \log_{10}(10^{10^{42}})=10^{42}

## Artimiausi atitikmenys

### Matematikoje

Matematikoje artimiausias tredecilijono atitikmuo yra kombinatorinis koeficientas \binom{n}{k}, kai n ir k reikšmės yra labai didelės: \binom{141}{70} \approx 1,2 \times 10^{42}

Taip pat tredecilijonui artimus skaičius galima išreikšti faktorialu n!, kai n reikšmė yra dviženklis skaičius. Tačiau išreiškiant standartine išraiška negaunama dešimtainės trupmenos ir 1042 sandauga:

36! \approx 3,72 \times 10^{41}  

37! \approx 1,38 \times 10^{43}

### Fizikoje

Paukščių Tako masė apytiksliai lygi 2,985 × 1042 kg.

## Išnašos
Trenčyno geležinkelio stotis

**Trenčyno geležinkelio stotis** () – geležinkelio stotis Trenčyno miesto (Slovakija) rytinėje dalyje, netoli Vaho upės, Sihotės mikrorajone. Traukiniai į Bratislavą, Žiliną, Košicę, Pieštianus, Prahą (Čekija). Yra laukiamoji salė, kasos. Senasis stoties pastatas, pastatytas 1883 m., yra išlikęs miesto parke, į vakarus nuo dabartinio pastato.

## Istorija

Nors geležinkelis pro Trenčyną nutiestas dar 1878 m., stotis atidaryta 1883 m. Dabartiniai stoties rūmai pastatyti 1943 m., į rytus nuo senųjų rūmų, todėl šiek tiek pakeistas geležinkelio kelynas. XXI a. pradžioje stotis rekonstruota, 2017 m. atidarytas naujas Trenčyno geležinkelio tiltas per Vaho upę į vakarus nuo stoties.

## Šaltiniai
Oulu geležinkelio stotis

**Oulu geležinkelio stotis** () – geležinkelio stotis Oulu miesto (Suomija) centrinėje dalyje, Varos mikrorajone. Pagrindinis geležinkelio mazgas šiaurinėje Suomijoje, vyksta traukiniai į Helsinkį (pro Seinejokį ir Kuopiją), Rovaniemį. Stoties keleivių rūmai yra mediniai, čia veikia bagažo saugykla, tualetai, restoranas, yra krovininė stotis ir depas. Šalia keleivių rūmų yra autobusų stoties pastatas.

## Istorija

Stotis iškilmingai atidaryta 1886 m. spalio 29 d. 1930 m. įkurtas restoranas.

1983 m. geležinkelis elektrifikuotas 25 kV srove pietų, 2004 m. šiaurės, 2006 m. – pietryčių kryptimi.

## Šaltiniai
Trenčyno evangelikų bažnyčia

**Trenčyno evangelikų bažnyčia** () – protestantų bažnyčia šiaurės vakarų Slovakijoje, Trenčyne, stovinti istoriniame centre.  Tai klasicizmo stiliaus bažnyčia, pastatyta 1794 m. kaip „tolerancijos bažnyčia“. Ji iškilo po imperatoriaus Juozapo II paskelbto edikto, leidusio protestantams statyti maldos namus. Pastatas įtrauktas į Slovakijos nacionalinių kultūros paminklų sąrašą. Dėl geros akustikos čia dažnai vyksta ne tik pamaldos, bet ir klasikinės muzikos koncertai bei kiti kultūriniai renginiai.

## Istorija

XVI a. pradžioje Trenčyne įsigalėjo reformacijos idėjos. Į reformacijos pusę perėjo įtakinga Ilešhazių šeima, ypač reikšmingą vaidmenį atliko Gašparas Ilešhazis. Tuo metu evangelikų bažnyčia Trenčyne visą šimtmetį sudarė daugumą. Evangelikai taip pat valdė pilies parapijos bažnyčią. 1570 m. buvo įkurta žemesnioji evangelikų gimnazija – pirmoji tokio pobūdžio Trenčyne.

Trenčynas tapo svarbiu reformacijos centru visame Považių regione, čia vykdavo svarbūs bažnytiniai susirinkimai. 1580 m. spalio 5 d. čia surengtas pirmasis sinodas, kuris priėmė trijų senjoratų – Trenčyno, Oravos ir Liptovo – įstatymus. Tuo metu į reformacijos pusę perėję kunigai vis dar buvo katalikų bažnyčios valdžios jurisdikcijoje. Aukštutinės Vengrijos evangelikų bažnyčia nuo katalikų valdžios nepriklausomybę įgijo tik 1610 m. Žilinoje vykusiame sinode. II sinodas įvyko Trenčyne 1619 m. sausio 27 d., o III – 1642 m. kovo 17 d.

Prasidėjus kontrreformacijai Ilešhazių šeima atsivertė. Evangelikai turėjo perduoti katalikams pilies parapijos bažnyčią ir keletą metų rinkdavosi medinėje bažnyčioje „Pod hríbom“. XVIII a. pradžioje Trenčynui grėsė ne tik badas ir maras, bet ir gaisras, sunaikinęs visą miesto centrą. Sudegė ir medinė evangelikų bažnyčia. Tuomet evangelikai rinkdavosi vieno iš bažnyčios parapijos narių salėje Horny Šiance. Šiandien tose vietose įsikūrusios seniausios krikščionių kapinės Trenčyno mieste, kurios priklauso evangelikų bažnyčiai.

XVIII a. pabaigoje Trenčyno evangelikai  pasistatė savo bažnyčią. Ją pašventino 1794 m. rugsėjo 29 d., per šv. Mykolo šventę. Bažnyčia pailga, salinė, dvišlaičiu stogu ir svogūniniu bokštu fasade. 1889 m. šalia jos pastatyta nauja klebonija, kuri bažnyčios parapijai tarnavo iki 1978 m., kai valstybė ją nusavino iš bažnyčios. Parapijos sklypas turėjo užleisti vietą vietinių kelių plėtrai.

Evangelikų bažnyčia buvo kapitaliai rekonstruota, ypač 1935 m., kai buvo atnaujintas interjeras. Sakykla buvo perkelta ir pastatytas naujas altorius, kuriame dominuoja tamsiai raudono granito kryžius su skulptoriaus Jozefo Pospíšilo balto marmuro Jėzaus Kristaus figūra. Bažnyčioje taip pat buvo įrengtas naujas choras. Suremontuotą bažnyčią 1935 m. rugsėjo 29 d. pašventino Vakarų apygardos vyskupas Samuelis Štefanas Osuskis. Įėjimo duris sukūrė kalvis Artūras Michalecas. Kitas didelis bažnyčios remontas įvyko 1985–1987 m., kai vietoje senosios pastatyta nauja zakristija, o bokšte įrengtas naujas laikrodis. Pašventinimą atliko generolas vyskupas Janas Michalkas.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Trenčín (parapijos svetainė)
Máté Csák

**Matesas III Čakas** (), arba **Matušas Čakas Trenčynietis** (); tarp 1260 ir 1265 m. – 1321 m. kovo 18 d.) – vengrų didikas, de facto savarankiškai valdęs viduramžių  šiaurės vakarų Vengrijos karalystės žemes dabartinėse vakarų Slovakijoje ir šiaurės Vengrijoje. 

## Biografija

Matesas priklausė įtakingai vengrų Čakų giminei. Jis ėjo vyriausiojo arklininko (1293–1296), palatino (1296–1297, 1302–1309) ir vyriausiojo iždininko (1309–1311) pareigas. Sugebėjo išlaikyti valdžią savo teritorijose net ir po pralaimėjimo 1312 m. Rozgonų mūšyje prieš Vengrijos karalių Karolį Robertą. XIX a. jis dažnai buvo apibūdinamas kaip kovos už nepriklausomybę simbolis tiek vengrų, tiek slovakų literatūroje.

Nuo 1296 m. Mateso valdų centru tapo Trenčynas. Savo rūmus jis įkūrė Trenčyno pilyje. Mirė 1321 m. kovo 18 d., nepalikdamas tiesioginių įpėdinių.

## Atminimas

Istorinę Mateso reikšmę pabrėžia faktas, kad XV a. vakarų Slovakija buvo vadinama Matušo žeme (*Matúšova zem*). XIX a. Liudovytas Štūras, Jozefas Hurbanas ir kiti slovakų atgimimo šalininkai romantizavo Matušo Čako Trenčyniečio, kaip suvienytos Slovakijos valdovo, įvaizdį. L. Štūras savo poemoje „*Matúš z Trenčína*“ jį pristatė kaip Slovakijos interesų gynėją, kuris rėmėsi Didžiosios Moravijos palikimu, pranašavo, kad slovakų tauta „vieną dieną bus laisva“. Toks idealizuotas požiūris vėliau buvo kritikuojamas. Slovakų istorinėje atmintyje Čakas suvokiamas tiesiog kaip feodalinis magnatas, žymus regiono veikėjas, „Vaho ir Tatrų valdovas“.

## Šaltiniai
Paulius Linkevičius

**Paulius Linkevičius** (g. 2006 m. rugpjūčio 20 d.) – Lietuvos futbolininkas, saugas. 

## Klubinė karjera
Nuo 2018 m. atstovavo Klaipėdos FM komandoms. 2023 m. vasarą persikėlė į Šiaulius. Žaidė FA Šiauliai-ŠSG komandose. 2024 m. debiutavo FA Šiauliai B jaunimo komandoje.

### FA Šiauliai
2026 m. sausio 6 d. oficialiai paskelbta, kad Paulius Linkevičius pasirašė sutartį ir atstovaus FA Šiauliai.

2026 m. vasario 23 d. oficialiai debiutavo klube TOPLYGA rungtynėse prieš FK Transinvest. Susitikimą pradėjo startinėje sudėtyje ir žaidė iki finalinio švilpuko. Rungtynės baigėsi esant lygiam rezultatui 2–2.

## Statistika
; A lygos statistika

Spalvų reikšmės: 
: rungtyniavo A lygoje;
: Pirmoje lygoje;

## Rinktinės
Buvo kviečiamas į U-16 rinktinę, sužaidė vienerias rungtynes.

2026 m. kovą pakviestas į U-21 rinktinės sudėtį.

## Išnašos

## Nuorodos
* toplyga.lt svetainė
* SOCCERWAY
* Transfermarkt
* lietuvosfutbolas.lt
* [ Globalsportsarchive]
Iker Bilbao

**Ikeras Bilbao Mendigurenas** (; g. 1996 m. kovo 20 d.) – Ispanijos futbolininkas, saugas.

## Karjera
Kitados priklausė Danok Bat CF jaunimo ugdymo sistemai.

Nuo 2015 m. priklausė CD Basconia. 2017 m. nuomos pagrindais perleistas Gernika klubui. 

2018 m. perėjo į SD Amorebieta. Atstovaudamas šiam klubui sužaidė daugiau nei šimtą rungtynių.

2022 m. išvyko į PAS Giánnina (Graikija). Superlygoje 2022–2023 m. sezone sužaidė šešiolika rungtynių, o 2023–2024 m. sezone – vos dvejas.

2024 m. sausio 20 d. pasirašė sutartį ir prisijungė prie AD Alcorcón (Ispanija).

2024 m. liepos 3 d. pasirašė vienerių metų trukmės sutartį su Real Unión.

### FK Transinvest
2026 m. vasario 12 d. tapo žinoma, kad prisijungė prie Vilniaus rajono Transinvest klubo.

2026 m. vasario 23 d. oficialiai debiutavo klube TOPLYGA rungtynėse prieš FA Šiauliai. Susitikimą pradėjo startinėje sudėtyje ir žaidė iki finalinio švilpuko. Rungtynės baigėsi esant lygiam rezultatui 2–2.

## Statistika
; A lygos statistika

Spalvų reikšmės:
:  rungtyniavo A lygoje;

## Išnašos

## Nuorodos
* toplyga.lt svetainė
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* lietuvosfutbolas.lt
* Globalsportsarchive
Jeudi Stevenson

**Žoidis Stivensonas** (; g. 2004 m. spalio 17 d.) – Haičio futbolininkas, puolėjas.

## Karjera
Kitados priklausė América des Cayes klubui. 2021 m. persikėlė į Violette AC *(Violette Athletic Club)*.

2023 m. persikėlė į Europą, kur priklausė FK Auda (Latvija). 2023 m. nuomos pagrindais buvo perleistas HPC La Liga, o 2024 m. skolintas FK Tukums 2000.

### FK Transinvest
2026 m. vasario 12 d. tapo žinoma, kad prisijungė prie Vilniaus rajono Transinvest klubo.

2026 m. vasario 23 d. oficialiai debiutavo klube TOPLYGA rungtynėse prieš FA Šiauliai. Susitikimą pradėjo kaip atsarginis, o aikštėje pasirodė po keitimo 85 min. vietoje Emmanuel Koffi. Rungtynės baigėsi esant lygiam rezultatui 2–2.

2026 m. kovo 11 d. pelnė savo pirmąjį įvartį TOPLYGA rungtynėse prieš Gargždų „Bangą“. Susitikimą pradėjo kaip atsarginis, o aikštėje pasirodė antrojo kėlinio pradžioje. 63 minutę pasižymėjo pelnydamas vienintelį rungtynių įvartį ir Vilniaus rajono komanda nugalėjo gargždiškius minimalia persvara 1-0.

## Statistika
; lygos statistika

Spalvų reikšmės:
:  rungtyniavo TOPLYGA;

## Išnašos

## Nuorodos
* toplyga.lt svetainė
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* lietuvosfutbolas.lt
* [ Globalsportsarchive]
Kašučių kūlgrinda

**Kašučių kūlgrinda** – nenaudojama po vandeniu išgrįsta kūlgrinda centrinėje Kretingos rajono savivaldybės dalyje, Barkeliuose (Darbėnų seniūnija), 1,7 km į pietvakarius nuo tilto per Dubupį kelyje , 0,5 km į vakarus nuo Akmenos, Kašučių ežero pietiniame pakraštyje.

Registrinė regioninio reikšmingumo lygmens kultūros vertybė: unikalus objekto kodas .

## Vieta

Įrengta Kašučių ežero pietiniame krašte, skirianti ežerą nuo piečiau esančios užpelkėjusios įlankos. Tai po vandeniu iki 30–40 cm gylyje esantis apie 2 m pločio ir 60–70 m ilgio kelias, supiltas iš įvairaus dydžio akmenų, sumestų į vandenį ant įlankos dugno.

Teritorijos plotas – 541 m².

## Istorija

Kūlgrindą 2000 m. atrado kretingiškis Denisas Nikitenka. 2014 m. pab. Kultūros paveldo departamentas jai suteikė teisinę apsaugą ir įregistravo Lietuvos Respublikos nekilnojamųjų kultūros vertybių registre (unikalus kodas 38286).

Vieni tyrinėtojai kūlgrindą sieja su senaisiais šio krašto gyventojais kuršiais ir jų protėviais, palikusiais prie ežero I–XIII a. kapinyną, senovės gyvenvietę, senovės žemdirbystės vietas. Kitų manymu akmenų brastą per užpelkėjusią įlanką XVI–XVIII a. galėjo supilti prie ežero stovėjusio Kašučių dvaro savininkai, sutrumpindami sau kelią.

## Tyrimai
2013 m. žvalgė Arūnas Strazdas, Algirdas Skrupskelis (Kultūros paveldo centras). 2014 m. kartografavo Kultūros paveldo centras.

Objektas turi archeologinį vertingųjų savybių pobūdį. Datuojamas I tūkst. – II tūkst. I puse.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* 
* Kretingos rajone atrasta kūlgrinda. – 15.min – 2013-07-11
* Kašučių ežere – sensacingas radinys. – Vakarų ekspresas. – 2013 m. lapkričio 16
* Dėl kūlgrindos verda aistros. – Vakarų ekspresas. – 2014 m. gruodžio 2 d.
* Kretingos rajona drebina aistros: Kašučių ežere senovinė žemaičių kūlgrinda. – 15.min – 2014 m. gruodžio 4 d.
* Kašučių ežeras ir kūlgrinda. – Krašto paveldo gidas. – Klaipėdos apskrities Ievos Simonaitytės viešoji biblioteka
Gediminas Šimkus

**Gediminas Šimkus** (g. 1978 m. vasario 16 d.) – Lietuvos ekonomistas, finansų politikos specialistas, Lietuvos banko valdybos pirmininkas.

## Biografija
Šimkus yra Lietuvos finansų sistemos ir ekonominės politikos ekspertas. Profesinėje veikloje jis daugiausia siejamas su centrine bankininkyste, makroekonomine analize ir finansiniu stabilumu.

## Išsilavinimas
Gediminas baigė ekonomikos magistro studijas Vilniaus universitete, kur įgijo akademinį pagrindą makroekonomikos ir finansų srityse.

## Karjera Lietuvos banke
Gediminas Šimkus su Lietuvos banku yra siejamas didžiąją profesinės karjeros dalį. Institucijoje jis dirbo įvairiose ekonominės analizės ir finansinio stabilumo srityse, vėliau užėmė vadovaujančias pareigas.
2014 m. jis tapo Ekonomikos ir finansinio stabilumo tarnybos direktoriumi. Šiose pareigose buvo atsakingas už makroekonominę analizę, rizikų vertinimą ir finansų sistemos būklės stebėseną.
2020 m. paskirtas Lietuvos banko valdybos nariu.

## Lietuvos banko valdybos pirmininkas
2021 m. Gediminas Šimkus paskirtas Lietuvos bankas valdybos pirmininku. Valdybos pirmininkas vadovauja centriniam bankui, formuoja institucijos strategines kryptis, dalyvauja pinigų politikos procese ir atstovauja bankui nacionaliniu bei tarptautiniu lygiu.
Eidamas šias pareigas jis taip pat dalyvauja Europos Centrinio Banko sistemos veikloje.

## Viešoji veikla
G. Šimkus viešai komentuoja ekonomikos, infliacijos, palūkanų normų, finansinio stabilumo ir bankų sistemos klausimus. Jo pasisakymai reguliariai cituojami Lietuvos žiniasklaidoje bei ekonomikos analizėse.

## Išnašos
Emmanuel Koffi

**Imanuelis Kofis** (; g. 2001 m. lapkričio 20 d.) – Ganos futbolininkas, gynėjas.

## Karjera
Madrido „Getafe“ akademijos auklėtinis. Žaidė Getafe CF B komandoje. Nuo 2023 m. vasaros priklausė UE Cornellà. 2024 m. sausio mėn. perėjo į UD Melilla. 2025 m. vasario mėn. persikėlė į CD Azuaga, o 2025 m. vasarą paliko klubą.

### FK Transinvest
2026 m. vasario 9 d. tapo žinoma, kad prisijungė prie Vilniaus rajono Transinvest klubo.

2026 m. vasario 23 d. oficialiai debiutavo klube TOPLYGA rungtynėse prieš FA Šiauliai. Susitikimą pradėjo startinėje sudėtyje, o 85 min. buvo pakeistas. Rungtynės baigėsi esant lygiam rezultatui 2–2.

## Statistika
; lygos statistika

Spalvų reikšmės:
:  rungtyniavo TOPLYGA;

## Išnašos

## Nuorodos
* toplyga.lt svetainė
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* lietuvosfutbolas.lt
* [ Globalsportsarchive]
Kortona

**Kortona** () – miestelis Italijoje, Toskanoje, Areco provincijoje, į šiaurę nuo Trazimeno ežero, San Edžidijaus kavos pietinėje papėdėje, Kjanos slėnyje, 23 km į pietus nuo Areco. Kortonos geležinkelio stotis yra gretimoje Kamučo gyvenvietėje. Verčiamasi žemdirbyste ir gyvulininkyste.

Išlikusios viduramžių miesto sienos su etruskų sienų fragmentais, IV a. pr. m. e. etruskų kapas (seniau klaidingai laikytas Pitagoro kapu), XIII a. Pretorių rūmai (dabar etruskų muziejus), romaninė katedra (vėliau perstatyta), Švč. Jėzaus bažnyčia (dabar vyskupijos muziejus), gotikinės šv. Dominyko, šv. Pranciškaus, šv. Margaritos, Švč. Marijos Kalčinajo bažnyčios. Muziejuose ir bažnyčiose yra tapytojų Fra Andželiko ir Lukos Sinjorelio (gimęs Kortonoje) darbų. Virš miesto iškilę 1556 m. Medičių rūmai.

## Istorija
Antikiniais laikais Kortona (, ) buvo svarbus etruskų miestas, VIII–VII a. pr. m. e. tapo Etruskų lygos nariu. IV a. pr. m. e. pastatyta gynybinė siena. 310 m. pr. m. e. Kortona pateko į romėnų įtaką ir palaipsniui tapo jų kolonija. Antrojo pūnų karo metu miestą apgulė Hanibalo kariuomenė, netoliese įvyko didelis Trazimeno ežero mūšis.

450 m. miestą užėmė ir nuniokojo gotai. XIII a. Kortonoje įsitvirtino gibelinai. 1325–1409 m. valdė Ranjerių-Kazalių giminė. 1409 m. Kortoną užvaldė Neapolio karalystė, 1411 m. pardavė miestą Medičiams. Nuo 1737 m. atiteko Lotaringijos grafams.


2979CortonaPalComunale.JPG|Kortonos rūmai
Cortona, via santa margherita lungo le mura 00.jpg|Miesto siena
Cortona, duomo, esterno 00.jpg|Katedra
Girifalco-2.jpg|Medičių pilis


## Šaltiniai
Lazar Vuković

**Lazaras Vukovičius** (; g. 1998 m. balandžio 11 d.) – Serbijos futbolininkas, gynėjas.

## Karjera
Kitados tobulėjo Belgrado „Rad“, o vėliau „Crvena zvezda“ jaunimo ugdymo sistemose. Kitados rungtyniavo „Inđija“, „Voždovac“ bei Bosnijos ir Hercogovinos „Alfa“, „Tekstilac“, „Radnik“ klubuose.

### FA Šiauliai
2026 m. vasario 17 d. oficialiai pranešta, kad atstovaus FA Šiauliai.

2026 m. vasario 23 d. oficialiai debiutavo klube TOPLYGA rungtynėse prieš FK Transinvest. Susitikimą pradėjo kaip atsarginis, o aikštėje pasirodė po keitimo 77 min. vietoje Marko Mandičiaus. Rungtynės baigėsi esant lygiam rezultatui 2–2.

2026 m. kovo 20 d. pelnė pirmąjį savo įvartį TOPLYGA rungtynėse prieš „Riterius“. Tuo metu varžovai pirmavo minimalia persvara 1–0, o Lazaras Vukovičius išlygino rezultatą (1–1). Susitikimas baigėsi lygiosiomis (1–1).

## Statistika

Spalvų reikšmės:
:  TOPLYGA;

## Laimėjimai
; TBA

## Išnašos

## Nuorodos
* toplyga.lt svetainė
* SOCCERWAY
* Transfermarkt
* lietuvosfutbolas.lt
* [ Globalsportsarchive]
Edgaras Bierontas

**Edgaras Bierontas** (g. 2007 m. spalio 3 d.) – Lietuvos futbolininkas, gynėjas. Atstovavo U-16, U-17, U-18, U-19 rinktinėms.

## Klubinė karjera
; Klaipėdos FM
Nuo 2018 m. atstovavo Klaipėdos FM komandoms. 2023 m. debiutavo pagrindinėje komandoje, žaidė Antroje lygoje.

; FA Šiauliai
2024 m. vasarą persikėlė į Šiaulius. Žaidė FA Šiauliai B komandoje. 2024 m. rugpjūčio 23 d. debiutavo Pirmos lygos rungtynėse prieš FC Neptūnas.

2025 m. gegužės 18 d. debiutavo pagrindinėje komandoje A lygos rungtynėse prieš Gargždų „Bangą“. Namuose žaidę šiauliečiai sutriuškino varžovus rezultatu 3–0.

2025 m. spalio 13 d. oficialiai pranešta, kad futbolininkai Edgaras Bierontas ir Ugnius Vaitiekaitis sudarė su FA Šiauliai profesionalias sutartis.

## Statistika
; A lygos statistika

Spalvų reikšmės: 
: rungtyniavo A lygoje;
: Pirmoje lygoje;

## Išnašos

## Nuorodos
* toplyga.lt svetainė
* SOCCERWAY
* Transfermarkt
* lietuvosfutbolas.lt
* Globalsportsarchive
Stefan Milošević

**Stefanas Miloševičius** (; g. 1996 m. birželio 23 d.) – Juodkalnijos futbolininkas, puolėjas.

## Karjera

2023 m. sausio mėn. perėjo į FC UTA Arad (Rumunija). 2023 m. vasarą paliko klubą.

2023 m. gruodžio mėn. persikėlė į Algeciras CF (Ispanija. 2024 m. vasarą paliko klubą.

2024 m. spalio mėn. prisijungę prie Europa FC (Gibraltaras). 2025 m. vasarą paliko klubą.

### FK Transinvest
2026 m. vasario 12 d. tapo žinoma, kad prisijungė prie Vilniaus rajono Transinvest klubo.

2026 m. vasario 23 d. oficialiai debiutavo klube TOPLYGA rungtynėse prieš FA Šiauliai. Susitikimą pradėjo startinėje sudėtyje ir žaidė iki finalinio švilpuko. Rungtynės baigėsi esant lygiam rezultatui 2–2.

## Statistika

Spalvų reikšmės:
:  rungtyniavo TOPLYGA;

## Išnašos

## Nuorodos
* toplyga.lt svetainė
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* lietuvosfutbolas.lt
* [ Globalsportsarchive]
Nana Akosah-Bempah

**Nana Akosa-Bempa** (; g. 1997 m. rugpjūčio 27 d.) – iš Ganos kilęs JAV futbolininkas, saugas.

## Karjera
Gimė 1997 m. Jungtinėse Valstijose. Vaikystėje su tėvais persikėlė į Pietų Afriką. Iš Ganos kilusio buhalterio Kwaku Akosah-Bempah sūnus. Nana Akosah-Bempah studijavo filosofiją, politikos mokslus ir ekonomiką University of South Africa (UNISA) Pietų Afrikoje.

Kitados atstovavo „Black Aces“ jaunimo komandoms. Karjeros pradžioje žaidė Pietų Afrikoje. Nuo 2016 m. priklausė Cape Town City.

2021 m. persikėlė į Europą. Rungtyniavo FK Motorlet. 2022 m. perėjo į FK Pardubice (Čekija).

Nuo 2023 m. atstovavo Ako „Hapoel“ klubui (Izraelis). Sužaidė 42 rungtynes, pasižymėjo 6 kartus bei atliko 8 rezultatyvius perdavimus.

2024 m. persikėlė į Ploeščio „Petrolul“ (Rumunija). Rumunijoje dėl traumų sužaidė 9 rungtynes, bei atliko du rezultatyvius perdavimus.

### FK Transinvest
2026 m. vasario 20 d. tapo žinoma, kad prisijungė prie Vilniaus rajono Transinvest klubo.

2026 m. vasario 23 d. oficialiai debiutavo klube TOPLYGA rungtynėse prieš FA Šiauliai. Susitikimą pradėjo kaip atsarginis, o aikštėje pasirodė po keitimo 71 min. vietoje Mykolos Musolitino. Rungtynės baigėsi esant lygiam rezultatui 2–2.

## Statistika
; A lygos statistika

Spalvų reikšmės:
:  rungtyniavo A lygoje;

## Išnašos

## Nuorodos
* toplyga.lt svetainė
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* lietuvosfutbolas.lt
* [ Globalsportsarchive]
Fjezolė

**Fjezolė** () – miestelis Italijoje, Toskanoje, Florencijos metropolinėje provincijoje, 5 km į šiaurės rytus nuo Florencijos, ant kalvos, nuo kurios atsiveria Arno ir Munjonės slėniai. Geležinkelio stotis yra netoliese. Išvystytas turizmas. Veikia Europos universiteto institutas.

Išlikę etruskų sienų fragmentai, o miesto muziejuje saugomi radiniai nuo etruskų iki viduramžių laikmečio. Išlikusios gerai išsilaikiusios I a. pr. m. e. romėnų pirtys (rastos 1809 m., atkastos 1873 m.) ir amfiteatras. Iš viduramžių laikų išlikusi Šv. Pranciškaus bažnyčia ir vienuolynas (~1330 m.), pastatyta etruskų ir romėnų tvirtovės vietoje, romaninė katedra (pradėta statyti 1028 m., vėliau atstatyta), XIV a. Pretorių rūmai, kuriuose saugomi 1502–1808 m. miesto merų herbai. Bandinio muziejuje eksponuojami meno dirbiniai, baldai, Dela Robijos šeimos terakotos darbų kolekcija. Apylinkėse yra vaizdingų vilų su sodais. Fjezolėje buvo meno kritiko Bernardo Berensono rezidencija, *I Tatti* – dabar joje įsikūręs Harvardo universiteto padalinys.

## Istorija
Fjezolė () buvo svarbus Etruskų konfederacijos miestas, greičiausiai įkurtas apie IX–VIII a. pr. m. e. Šaltiniuose minimas nuo 283 m. pr. m. e. (kaip ), kuomet buvo užkariautas romėnų. Čia veikė svarbi augūrų mokykla. Sąjungininkų karo metu, 80 m. pr. m. e., miestą užkariavo diktatorius Lucijus Kornelijus Sula. Faisulai (Fjezolė) smarkiai suklestėjo. V a. pr. miestą nusiaubė germanų antpuoliai. Ankstyvaisiais viduramžiais Fjezolė įtaka nenusileido Florencijai, bet 1125 m. Florencija nugalėjo Fjezolę ir ši sumenko. Čia vėliau kūrėsi įtakingų florencijiečių vilos. Fjezolė ilgą laiką garsėjo akmenų laužyklomis ir pintomis šiaudinėmis skrybėlėmis.


Fiesole, area archeologica, terme 03.JPG|Romėnų termos
Fiesole, area archeologica, teatro 03.JPG|Amfiteatras
Villa medici di belcanto, veduta 00.JPG|Medičių vila
Duomofiesole.jpg|Katedra 


## Šaltiniai
Montekatini Termė

**Montekatini Termė** () – miestas Italijoje, Toskanoje, Pistojos provincijoje, Valdinjevolės slėnyje, 12 km į pietvakarius nuo Pistojos. Praeina Florencijos–Viaredžo plentas ir geležinkelis. Montekatini Termė – didelis mineralinių versmių kurortas. Yra ~250 viešbučių. Montekatini Termė įtraukta į UNESCO pasaulio paveldo objektą „Europos didieji mineralinių versmių kurortai“ (nuo 2021 m.). Saugoma XVIII–XX a. sanatorijų, viešbučių infrastruktūra.

## Istorija
Montekatini Termės šiltosios druskingos versmės naudojamos nuo XIV a. Toskanos didysis kunigaikštis Leopoldas II (1747–1792 m.) pastatė pirmąsias gydyklas. XX a. Italijos vyriausybė finansavo infrastruktūros plėtrą ir pavertė Montekatini Termę svarbiausiu mineralinių vandenų kurortu šalyje.


Montecatini, via verdi 2.JPG|Žalioji gatvė
Montecatini Terme Centro.jpg|Viešbutis
Terme tettuccio 09.JPG|*Terme Tettuccio* gydykla
Terme tamerici 05.JPG|*Terme Tamerici* gydykla


## Šaltiniai
Peša

**Peša** () – miestas Italijoje, Toskanoje, Pistojos provincijoje, ~18 km į vakarus nuo Pistojos, 15 km į šiaurės rytus nuo Lukos, Pešos upės slėnyje, Etrūrijos Apeninų papėdėje. Praeina geležinkelis Florencija–Viaredžas. Tradicinis popieriaus gamybos centras (nuo XV a.), svarbus žemės ūkio regiono prekybinis centras (daugiausia smidrų, gėlių auginimas). Yra XIII a. (vėliau perstatyta) katedra su senoviniu bokštu, XIII a. gotikinė šv. Pranciškaus bažnyčia (su 1235 m. Bonaventūro Berlingjerio šv. Pranciškaus piešiniu), XIII–XIV a. rotušė (Vikarų rūmai). Vertingų paveikslų yra miesto muziejuje. Yra popieriaus muziejus.

## Istorija
Pešą greičiausiai įkūrė lombardai (pavadinimas kildinamas iš  'upelis'). XIII a. dėl miesto varžėsi Florencija ir Luka. Vėliau tapo svarbiu šilkverpių auginimo ir šilko gamybos centru. Ypač iškilo XVII a., valdant Toskanos didžiajai kunigaikštystei. Po Napoleono užkariavimo šilko pramonė žlugo. Peša smarkiai subombarduota per II pasaulinį karą.


Pietrabuona, museo della carta 01.jpg|Popieriaus muziejus
Pescia - duomo di Pescia - 202109271423.jpeg|Katedra
Pescia, san francesco 01.JPG|šv. Pranciškaus bažnyčia 
Pescia, Palazzo del Vicario 03.jpg|Rotušė


## Šaltiniai
Novovoronežo atominė elektrinė

**Novovoronežo atominė elektrinė** () – atominė elektrinė Rusijoje, 4 km į pietus nuo Novovoronežo, 37 km į pietryčius nuo Liskų, 44 km į pietus nuo Voronežo. Pastatyta prie Dono upės.

## Istorija
1957 m. liepos 1 d. pradėtos pirmojo elektrinės bloko *Novovoronež-1* statybos.

2024 m. rugpjūčio 26 d. pranešta, kad 2031–2037 m. planuojamas aštuntasis energijos blokas (1,2 GW); numatomi III kartos slėginiai vandens reaktoriai (VVER).

2025 m. spalio 7 d. naujienų agentūra „Reuters“ pranešė, kad Ukrainos dronas atsitrenkė į elektrinės aušinimo bokštą ir detonavosi; sužeistųjų ir žalos nebuvo, radiacijos lygis nepakito. 2025 m. gruodžio 12 d. Rusijos federalinė branduolinės ir pramoninės saugos institucija „Rostechnadzor“ pratęsė 5-ojo bloko eksploataciją iki 2036 m.

## Reaktoriai

## Galerija

RIAN archive 342604 The Novovoronezh nuclear power plant.jpg|3-iojo bloko valdymo pultas
1 и 2 блоки НВАЭС.JPG|1 ir 2 reaktoriai
4,3 энергоблоки.jpg|3 ir 4 reaktoriai
5 энергоблок.jpg|5 reaktorius
НВ АЭС.jpg|Elektrinės ženklas


## Šaltiniai
Biskupicės kanalas

**Biskupicės kanalas** (, 'Vyskupo kanalas') – nuvedamasis 38,85 km ilgio kanalas vakarų Slovakijoje, besidriekiantis palei didžiausią šalyje Vaho upę. Kanalas prasideda Trenčyno mieste, kur atsišakoja nuo Vaho dešiniajame krante, teka į pietus, baigiasi Pieštianuose. Pavadintas Trenčyno miesto Biskupicės mikrorajono vardu. Kadaise Trenčianske Biskupicės kaimo žemės priklausė Nitros vyskupijai. 

Kanalas pastatytas 1942–1956 m. energetikos vystymo tikslais, kai buvo tiesinama Vaho upės vaga. Įteka į Pieštianus priešais Slnavos tvenkinį, kur vėl susijungia su Vahu. Pastatytos trys hidroelektrinės: Kostolnos, Nove Mesto prie Vaho ir Horna Stredos. Palei kanalą nutiestas Vaho dviračių takas. Tarp kanalo ir pradinės Vaho upės vagos yra vadinamoji Vaho sala (Pieštianuose dar vadinama Lido sala), kuri dažnai tampa užliejama lyguma. Kanalas turi du dešiniuosius intakus – Klanečnicą ir Jablonką.  

Kanalas kerta dvi geomorfologines struktūras: Pavahės slėnį (*Považské podolie*) ir Priedunojės aukštumas (*Podunajská pahorkatina*) žemutinio Vaho lygumose.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* O zaniknutej vnútrozemskej delte Váhu *enviromagazin.sk*
Ivanecas

**Ivanecas** () – miestas šiaurės Kroatijoje, Varaždino apskrityje, 19 km į pietvakarius nuo Varaždino. Per miestą eina valstybinis kelias Varaždinas–Lepoglava ir geležinkelio linija Varaždinas–Novi Golubovecas.

Mieste gaminama avalynė, drabužiai, staklės, elektros varikliai, transformatoriai, kartonas, apdirbamas metalas, mediena. Yra Šv. Marijos Magdalietės bažnyčia (pastatyta 1760 m.). Veikia alpinistikos muziejus (įkurtas 2014 m.).

## Istorija
Pirmą kartą paminėtas 1396 m. Viduramžiais priklausė Šv. Jono Jeruzaliečio ordinui. XVI a. pastatytas dvaras; 1943 m. padegtas, liekanos pašalintos 1959 m. Po Antrojo pasaulinio karo plėtėsi pramonė. 1956 m. atidaryta pirmoji savitarnos parduotuvė. XX a. 8-ajame dešimtmetyje uždarytos anglies kasyklos. 1990 m. pramonė smuko.

## Šaltiniai
Franco Baldassarra

**Frankas Baldasara** (*Franco Baldassarra*, *Franco Pedro Augusto Baldassarra*; g. 1998 m. rugsėjo 28 d.) – Argentinos futbolininkas, saugas. Turi ir Italijos pilietybę.

## Karjera
Karjerą pradėjo gimtinėje. Atstovavo Argentinos Juniors jaunimo ekipoms, o vėliau perėjo į Platense. Priklausė šio klubo jaunimo ugdymo sistemai. 2019 m. pakviestas į pagrindinę komandą. 2023–2024 m. sezone nuomos pagrindais buvo perleistas „Panetolikos“ klubui (Graikija). 

### „Kauno Žalgirio“ klubas
2025 m. vasario 26 d. tapo žinoma, kad futbolininkas tapo Kauno Žalgirio naujoku.

2026 m. kovo 7 d. oficialiai debiutavo rungtynėse prieš Telšių „Džiugą“. Susitikimą pradėjo kaip atsarginis, o pačioje rungtynių pabaigoje (90+3) pasirodė po keitimo vietoje Amine Benchaib. Netrukus prieš save išvydo geltoną kortelę. Kauniečiai palaužė varžovus rezultatu 2–1.

## Statistika
; A lygos statistika

Spalvų reikšmės:
:  rungtyniavo A lygoje;

## Pasiekimai
;  su FK Kauno Žalgiris
* **[[A lyga|A lygos]] čempionas:** TBA

;  **Platense**
* Primera División: 2025 Apertura

## Išnašos

## Nuorodos
* toplyga.lt svetainė
* SOCCERWAY
* Transfermarkt
* lietuvosfutbolas.lt
* [ Globalsportsarchive]
Trenčianska Turna

**Trenčianska Turna** () – miestelis ir savivaldybė šiaurės vakarų Slovakijoje, Trenčyno krašte, Trenčyno rajone, 3 km į pietus nuo Trenčyno. Miestelis įsikūręs į šiaurę nuo Pavahės Inoveco (*Považský Inovec*) kalnų masyvo, kairiajame Vaho upės krante. Per jį teka Turnos upelis, šalia praeina kelias Nr. 8, jungiantis Trenčyną ir Banovcę prie Bebravo.

Trenčianska Turnos savivaldybė užėmė 17,24 km². 2024 m. pabaigoje  gyveno 3 561 žmogus. 2021 m. populiaciją sudarė 97,95 % slovakų. 70,36 % gyventojų save priskyrė Romos katalikų, 5,44 % – evangelikų bažnyčioms. 

## Istorija

Pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose Trenčianska Turna paminėta 1269 m. Kaimas priklausė Trenčyno dvarui. Buvo pastatyta gotikinė Šv. Martyno bažnyčia. XVIII–XIX a. atstatyta šiuolaikinė katalikų bažnyčia. Originalaus mūro liekanos padengtos dailylentėmis arba tinku. Viduje yra dvi laidojimo kriptos, 1832 m. datuojamas bokšto varpas. 1794 m. kaime įrengtas akmens postamentas, ant kurio pastatyta šv. Jono Nepomuko statula. 

1708 m. rugpjūčio 3 d . įvyko Trenčyno mūšis tarp Habsburgų monarchijos kariuomenės ir Ferenco II Rakocio vadovaujamų kurucų pajėgų. Įrengtas atminimo memorialas.

1784 m. kaime buvo 73 namai, 110 šeimų ir 587 gyventojai. Didžioji dalis gyventojų vertėsi žemės ūkiu, ypač galvijų auginimu.  Prieškario laikotarpiu buvo vystoma cukraus gamyba.

Dabartinė Trenčianska Turna susiformavo 1976 m., sujungus su gretimu Hamrės kaimu.

## Žymūs žmonės

Trenčianska Turnoje gimė ir dirbo slovakų kilmės jėzuitas, istorikas Samuel Timon (1675–1736). 

## Miestų partnerystė

Trenčianska Turnos partneriai:
* Boikovicės, 

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Oficiali svetainė
Trenčianske Teplicė

**Trenčianske Teplicė** (, ) – kurortinis miestas šiaurės vakarų Slovakijoje, Trenčyno krašte. Įsikūręs 10 km į rytus nuo Trenčyno miesto, prie kelio nr. 516, Tepličkos upelio slėnyje kalvų apsuptyje. Miestą su Bratislavos–Košicės  geležinkeliu jungia  Trenčyno elektrinis geležinkelis – 5,5 km siauruko linija. 2024 m. turėjo apie 3,9 tūkst. gyventojų.

Kurortas žinomas gydomųjų terminių vandenų versmėmis, spa centru ir parkais, XVIII–XIX a. architektūra. Trykšta mineralų prisotinti vandens šaltiniai (38–40 °C), kurie užpildo vidaus ir lauko baseinus be papildomo šildymo ar aušinimo, naudodojami judėjimo aparato ir nervų sistemos ligoms gydyti.
 
## Istorija

Pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose Trenčianske Teplicė paminėta 1247 m. Nuo XIII iki XIX a. teritorija su jos karštosiomis versmėmis priklausė Trenčyno pilies valdytojams. 

Didžiausią indėlį į kurortinės vietovės plėtrą įnešė *Lléshazy* šeima, kuri jį valdė 241 metus. Tuo metu kurortas buvo vienas svarbiausių Austrijoje-Vengrijoje. 1835 m. kurortą įsigijo Vienos graikų kilmės finansininkas Georgios Sinas, kuris jį išplėtė ir modernizavo. Jo sūnus Šimonas pastatė viešbutį, padidino kurorto parką. 1888 m. jo dukra Ifigenija pastatė iki šių dienų išsaugotą istorinį paminklą – maurų stiliaus turkišką pirtį hamamą. 1896–1898 m. pastatyta hidroelektrinė, įvestas gatvių ir gydyklų, gretimų gyvenviečių apšvietimas elektra.

XIX a. pabaigoje mieste prasidėjo kompleksinis kurortinis gydymas. Po Pirmojo pasaulinio karo jo savininke tapo Čekoslovakijos akcinė bendrovė. 1995 m. ji buvo pertvarkyta į akcinę bendrovę „Kúpele Trenčianske Teplice“, kuriai spa centras priklauso iki šiol.

1993 m. pradėtas rengti tarptautinis kino festivalis „Art film“. Apsilankiusioms kino žvaigždėms įrengtas „Šlovės tiltas“ su atminimo lentelėmis.

## Žymūs žmonės

Miesto garbės piliečiai:
* Eugen Suchoň (1908–1993), kompozitorius
* Peter Hledík (1946–), režisierius
* Ladislav Chudík (1924–2015), aktorius

Kiti asmenys:
* Vavro Šrobár (1867–1950), gydytojas, politikas
* Andrej Bagar (1900–1966), aktorius, režisierius

## Miestų partnerystė

* Vsetynas, 

## Galerija


Kúpeľný park.jpg|Parkas „Kúpeľný“ 
Most Slávy 2.jpg|„Šlovės tiltas“
Trenčianske Teplice, lázeňské domy.jpg|Vilos
Trenčianske Teplice - panoramio (1).jpg|Vilos
Kaštieľ Trenčianske Teplice.jpg|Viešbutis „Pax“
Elektráreň Trenčianske Teplice 01.jpg|Hidroelektrinė
Trencianske Teplice Hamman.JPG|Maurų stiliaus turkiška pirtis
Trencianske teplice.jpg|Funkcionalizmo stilistikos bažnyčia
Machnác-gyógyüdülő. Fortepan 28654.jpg|Spa namai „Machnáč“, 1935 m.


## Šaltiniai

## Nuorodos

* Oficiali svetainė
* Turistická informačná služba mesta Trenčianske Teplice
Kazimieras Žeromskis

**Kazimieras Chvalibogas Žeromskis** (, herbas *[[Jelita]]*, m. 1662) – Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės kariuomenės pulkininkas, 1654–1667 m. Abiejų Tautų Respublikos–Rusijos karo dalyvis, nuo 1654 m. – Vilniaus stalininkas, Opecko ir Čečersko seniūnas, 1661–1663 m. – Lietuvos kariuomenės konfederacijos, vadinamosios Broliškosios sąjungos (), maršalka, taip pat 1655 m. Virbalio konfederacijos maršalka.

## Karinė karjera
Vadovavo Lietuvos pajėgoms 1660–1661 m. Vilniaus apsiausties metu, taip pat Kušlikų kalvų mūšyje, kur jo vadovaujamos pajėgos sėkmingai atmušė Maskvos kariuomenės išpuolius prieš konfederatų stovyklą.

Karinę karjerą pradėjo kaip husarų poručikas etmono Vincento Gosievskio vėliavoje, vėliau – karaliaus pulkininkas ir regimentorius. 1655 m. dalyvavo Tyšovcų konfederacijoje. Po 1658 m. Verkų mūšio išblaškytos Lietuvos vėliavos susitelkė stovykloje prie Kėdainių, kur, nesant vado, buvo išrinkti du regimentoriai, vienas jų – Kazimieras Žeromskis, paskirtas vadovauti kavalerijai.

## Politinė veikla
1661 m. išrinktas Vilniaus seimelio pasiuntiniu į 1661 m. Seimą. Nuo 1661 m. rugsėjo 11 d. vadovavo Broliškajai sąjungai.

Prisidėjo prie antišvediškos konfederacijos ir kandidatavo į regimentoriaus pareigas, kurios galiausiai atiteko Janui Onufrijui Zaglobai.

## Mirtis
1662 m. lapkritį Konstanto Kotovskio () iniciatyva Kazimieras Žeromskis buvo pagrobtas iš Vilniaus ir nužudytas Dubnų dvare netoli Voupos (dab. Baltarusija). Lietuvos kariuomenės konfederacijų vicemaršalka Kotovskis įtarė jį sąmokslu su lauko etmonu Vincentu Gosievskiu. Už šį nusikaltimą ir V. Gosievskio nužudymą Kotovskis 1663 m. gegužę buvo suimtas ir netrukus nuteistas mirties bausme – nukirsdinimu ir ketvirčiavimu. Nuosprendis įvykdytas 1665 m. sausio 3 d. prie Varšuvos rotušės.

## Literatūroje
K. Žeromskio personažas pasirodo Henriko Senkevičius „Tvane“, kur jis vaizduojamas kaip Palenkėje dislokuotos komputinės vėliavos pulkininkas.

## Išnašos

## Literatūra
* Kasper Niesiecki, *Herbarz Polski*, Lipsk 1845, t. 10, p. 158.
* Adam Kersten, Z badań nad konfederacją tyszowiecką, // Rocznik Lubelski, t. I, 1958.
* Andrzej Rachuba, Konfederacja wojska litewskiego w Wierzbołowie w 1655 r., w: Miscellanea Historico-Archivistica, t. IV, Warszawa 1994.
* Stefania Ochmann-Staniszewska, Zdzisław Staniszewski, Sejm Rzeczypospolitej za panowania Jana Kazimierza Wazy. Prawo – doktryna – praktyka, tom II, Wrocław 2000.
* Wasilewski, *Kotowski Konstanty*, PSB, t. XIV, Wrocław–Warszawa–Kraków 1968–1969.
* Zawistowski W., *Kto był kim w „Trylogii“ Henryka Sienkiewicza?*, Gdańsk 1999.
* Zawistowski, W. (1999). *Kto jest kim w Trylogii Henryka Sienkiewicza?* (*who was who in the „Trilogy“ by Henryk Sienkiewicz?*) Gdańsk: Tower Press. ISBN 83-87342-12-2
*
Jesse Adah

**Džesas Ada** (*Jesse Adah*; g. 2004 m. liepos 20 d.) – Nigerijos futbolininkas, saugas. Turi Nigerijos ir Nyderlandų pilietybes.

## Karjera
Gimė Benino mieste, Nigerijoje. Vėliau persikėlė į Europą. Priklausė SC Buitenboys bei USV Hercules jaunimo ugdymo sistemoms. Nuo 2024 m. atstovavo SV Huizen.

2025 m. persikėlė į Lietuvą ir rungtyniavo FK Be1. 2025 m. Pirmoje lygoje sužaidė dvidešimt tris rungtynes ir pelnė šešis įvarčius.

### „Panevėžio“ klubas
2026 m. vasario 6 d. oficialiai pranešta, kad atstovaus „Panevėžio“ klubui. 

2026 m. vasario 27 d. oficialiai debiutavo klube TOPLYGA rungtynėse prieš Vilniaus „Žalgirį“. Susitikimą pradėjo kaip atsarginis, o aikštėje pasirodė 64 minutę vietoje Oleksandro Kurcevo. Žalgiriečiai sutriuškino varžovus rezultatu 4–1.

## Statistika
; A lygos statistika

Spalvų reikšmės:
:  rungtyniavo A lygoje;

## Laimėjimai
;  su FK Panevėžys
* TBA

## Išnašos

## Nuorodos
* toplyga.lt svetainė
* SOCCERWAY
* lietuvosfutbolas.lt
* [ Globalsportsarchive]
HK Dukla Trenčín

**HK Dukla Trenčín** – ledo ritulio klubas iš Slovakijos, Trenčyno. Žaidžia aukščiausioje Slovakijos ledo ritulio lygoje (*Tipsport liga*). Namų arena yra Pavolio Demitros žiemos stadionas su ledo arena, talpinančia 6 300 žiūrovų. Vienas sėkmingiausių šalies ledo ritulio klubų, išauginęs ar siejamas su čia žaidusiais žymiausiais slovakų ritulininkais, dažnai vadinamas „Slovakijos ledo ritulio tvirtove“.

## Istorija

Klubas buvo įkurtas 1962 m. kaip Čekoslovakijos armijos ledo ritulio klubas. Pavadinimas „Dukla“ siejamas su 1944 m. Duklos perėjoje vykusia karine operacija, kurią pagerbiant tradiciškai buvo vadinami Čekoslovakijos armijos centriniai sporto klubai.

Iš  pradžių Trenčyno „Dukla“ varžėsi įvairiose Slovakijos regioninėse lygose, o 1976 m. pateko į Čekoslovakijos čempionatą, kuriame žaidė iki 1993 m. (išskyrus 1982–1983 m. sezoną). Nuo 1993 m. klubas įsitvirtino Slovakijos aukščiausioje lygoje. „Dukla“ yra Čekoslovakijos čempionas ir keturis kartus Slovakijos čempionas.

2018 m. atnaujintas klubo logotipas, naudotas nuo 1993 m. Jame pavaizduota kitokio dizaino Trenčyno pilis, naują „bordo“ spalvos pagrindą papildė aukso elementai.

2024–2026 m. klubą treniravo Tommi Hämäläinen.

### Pavadinimų kaita

* 1962 – **Dukla Trenčín**
* 1970 – **AŠD Dukla Trenčín** (*Armádne športové družstvo Dukla Trenčín*)
* 1974 – **ASVŠ Dukla Trenčín** (*Armádne stredisko vrcholového športu Dukla Trenčín*)
* 1993 – **Dukla Trenčín**
* 2013 – **HK Dukla Trenčín** (*Hokejový klub Dukla Trenčín*)

## Pasiekimai

* Čekoslovakijos čempionas: 1992 m.
* Slovakijos čempionas: 1993, 1994, 1997, 2004 m.

## Žymūs žaidėjai

* Zdeno Chára
* Pavol Demitra
* Marián Gáborík
* Ivan Hlinka
* Marián Hossa

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Oficiali svetainė
* Dukla Trencin *eurohockey.com*
* HK DUKLA Trenčín n.o. *hockeyslovakia.sk*
Luka Racic

**Luka Račičius** (; g. 1999 m. gegužės 8 d.) – Danijos ir Juodkalnijos futbolininkas, gynėjas.

## Karjera
Danijoje gimęs futbolininkas pradėjo žaisti futbolą Rosenhøj, 2014–2018 tobulėjo FC København jaunimo ugdymo sistemoje. 2018–2019 m. atstovavo Brentford (Anglija).

Vėliau priklausė Brentford klubui. 2020–2021 m. nuomos pagrindais perleistas Northampton Town.

2022 m. rugsėjo 1 d. oficialiai paskelbta, kad atstovaus SønderjyskE klubui (Danija).

2023 m. vasarą persikėlė į NK Slaven Belupo (Kroatija). 2024 m. sausio mėn. pasirašė sutartį su Volos (Graikija).

2024 m. rugpjūčio 13 d. pasirašė sutartį su Rosenborg (Norvegija). 2025 m. nuomos pagrindais perleistas Lyngby (Danija).

### FK Kauno Žalgiris
2026 m. vasario 11 d. oficialiai tapo žinoma, kad futbolininkas persikėlė į „Kauno Žalgirį“.

2026 m. kovo 10 d. debiutavo TOPLYGA rungtynėse prieš FK Panevėžys. Susitikimą pradėjo kaip atsarginis, o aikštėje pasirodė po keitimo pačioje rungtynių pabaigoje (90 min.), o kauniečiai sutriuškino varžovus rezultatu 4–0.

## Statistika
; A lygos statistika

Spalvų reikšmės:
:  rungtyniavo A lygoje;

## Laimėjimai
;  su FK Kauno Žalgiris
* **čempionas (0):** TBA

## Rinktinės
Kitados atstovavo visų amžiaus grupių jaunių, jaunimo Danijos rinktinėms.

## Išnašos

## Nuorodos
* toplyga.lt svetainė
* SOCCERWAY
* Transfermarkt
* lietuvosfutbolas.lt
* [ Globalsportsarchive]
Glosa

**Glosa** ( 'liežuvis; kalba') – svetimos kalbos arba nesuprantamas žodis knygos tekste, paaiškintas arba virš paties žodžio, arba po juo (interlinijinė glosa), arba greta paraštėse (marginalioji glosa).

## Istorija
Pradžioje glosa buvo vadinamas pats nesuprantamas žodis arba posakis. Senovės graikai pirmiausia ėmė naudoti glosas studijuodami Homero poeziją, vėliau – aiškindami nesuprantamas Biblijos vietas bei juridinio pobūdžio tekstus. Nuo VI–VIII a. jau sutinkamos ir lotyniškos glosos, vėliau drauge su lotyniškais buvo rašomi germaniški, romaniški ir keltiški paaiškinimai. Neretai šios glosos yra patys seniausi nurodytų kalbų rašytiniai paminklai. Glosos būdavo surenkamos į žodynus – glosarijus.

Ankstyvaisiais viduramžiais „juristai“ (glosatoriai; pasauliečiai, ne dvasininkai) pradėjo studijuoti dažniausiai prarastus Romos įstatymus (iš esmės – teisę), tuo metu šie įstatymai nebuvo taikomi (jei nepaisytume jų netiesioginio, paprotinio taikymo). Galiausiai įsigalėjus karaliaus centrinei (ne feodalinei, regioninei, susiskaidžiusiai) valdžiai ir Romos įstatymuose sureguliavus daugumą piniginių klausimų, jau rasti Romos įstatymai, taip pat ir dėl nuosavybės teisės, pirkimo-pardavimo sutarčių, nuomos, įgaliojimo (taip pat ir sutarčių su advokatu), teismo, valstybės valdymo (ir dėl kitų, be teismo, valstybinių institucijų), ir Romos įstatymuose naudotas formalusis, išsamusis stilius tapo šiuolaikinės teisėtvarkos Europoje, Šiaurės Amerikoje ir jų kolonijose pagrindu. Be to, šie juristai padėjo pagrindus pačiai teisininkų profesijai, netrukus iškilsiančiai esant daugybei įstatymų, taip pat atsirado teisės mokslininkų.

Žinomos dvigubos ir netgi trigubos glosos.

Iš žodžio *glosa* išvestas žodis *[[glosarijus]]* – glosų rinkinys.

Glosografas – glosų rinkėjas ir aiškintojas.

Glosomanija – aistra mokytis mažai žinomų kalbų.

## Išnašos
Bliūdžių geležinkelio stotelė

**Bliūdžių geležinkelio stotelė** – buvusi stotis Bliūdžių kaime (Panevėžio rajonas), prie buvusio Panevėžio–Joniškėlio geležinkelio. Statiniai neišlikę.

## Istorija

1937–1938 m. pro Bliūdžius buvo nutiestas Panevėžio–Joniškėlio siaurasis geležinkelis. Čia stotelė atidaryta 1938 m. Kai kur nurodoma, kad pastatytas dviaukštis pastatas tarnautojams gyventi (2 butai), patalpos keleiviams, sandėliai, ūkiniai pastatai. Kitur minima, kad stoties pastatas buvo vienodo stiliaus kaip ir Medikonių ir Skaistgirių stočių – vieno aukšto su salkomis ir rūsiu, buvo keleivių laukiamasis ir kasa, kainavo apie 30 000 litų. Stotyje nebuvo viršininko ir budėtojų, tik 2 tarnautojai. Tuo metu Bliūdžiai buvo pirmoji stotelė nuo Panevėžio.

Kitaip nei dauguma ruožo stočių, Bliūdžių stotelė po II pasaulinio karo panaikinta ir nebeminima.

## Šaltiniai