open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Sąmokslo teorija

**Sąmokslo teorija** – terminas, nusakantis daugelio nelaimingų atsitikimų, blogybių ir gyvenimo blogėjimo tendencingą aiškinimą slaptų jėgų veikimu – dažniausiai vyriausybių, specialiųjų tarnybų ar slaptųjų organizacijų. Šį reiškinį tyrinėja psichologai, sociologai.

Sąmokslo teorijomis bandoma tendencingai paaiškinti daugelio nelaimių, negerovių ir ekonominio nuosmukio priežastis, įvardijant slaptų jėgų veikimą (specialiųjų tarnybų, slaptųjų, uždarų organizacijų). Sąmokslo teorija gali apimti paradoksalius teiginius, taip pat iracionalius, paranojiškus ar sunkiai įsivaizduojamas, bet iš dalies tikėtinas, todėl ir neatmestinas tiesas.

Sąmokslo teorijos yra įprastos daugumoje pseudomokslų – paprastai jos naudojamos paaiškinti, kodėl viena ar kita pseudomokslinė idėja nėra visuotinai pripažįstama mokslininkų.

## Populiariausios sąmokslo teorijos
Sąmokslo teorijos labai dažnai siejamos su vyriausybe bei spec. tarnybomis. Daug jų yra sukurta apie CŽV, FTB ar NASA, tariamai nuo piliečių slepiančias ypač svarbius duomenis apie ateivius iš kosmoso bei kitus paranormalius reiškinius. Taip pat sąmokslo teorijose dažnai figūruoja korporacijos. Viena populiariausių teigia, kad jau yra išrastas nepaprastai pigus kuro pakaitalas, tačiau korporacijos visomis išgalėmis jį slepia, kad galėtų toliau krautis pelną iš prekybos naftos produktais.

Kitos istorinės organizacijos, apie kurias prikurta sąmokslo teorijų:
* Iliuminatai
* Laisvieji masonai
* Tamplierių ordinas
 
Kita:

* Satanistinių ritualų mitas
* Ateivių grobimai
* Filadelfijos eksperimentas
* Holokausto neigimas

## Populiariojoje kultūroje

Populiariojoje kultūroje tiek sąmokslo teorija kaip koncepcija, tiek konkrečios sąmokslo teorijos yra labai dažnai naudojamos kūrinio intrigai. Pavyzdžiui, populiariame TV seriale "X failai" (The X-Files) FTB specialusis agentas Foksas Malderis (Fox Mulder) bando tirti įvairius paranormalius reiškinius, tačiau jam trukdo valstybinio, o gal net tarpvalstybinio lygio sąmokslas slėpti tiesą. Komedijoje Vyrai juodais drabužiais egzistuoja ypač slapta organizacija, sauganti žmones nuo ateivių iš kitų planetų.

Bene labiausiai ši sritis eksploatuojama Styvo Džeksono išleistame kolekcionuojamų kortų žaidime „Iliuminati“. Jame kiekvienas žaidėjas valdo po slaptą organizaciją ir dėl pasaulio valdymo kovoja naudodamas kortas, atspindinčias įvairias tikras bei fiktyvias „marionetines“ asmenybes ir organizacijas, kaip kad JAV prezidentas Bill Clinton, Greenpeace, FTB ir kt.

## Išnašos
M teorija

**M teorija** (kartais vadinama U teorija) – fizikos teorija, kuri sujungia ir apibendrina penkias superstygų teorijas. Edvardas Vitenas pateikė šios teorijos modelį Pietų Kalifornijos Universiteto konferencijoje 1995 metais. 

Dešimtojo dešimtmečio pradžioje buvo pastebėta, kad įvairias superstygų teorijas jungia *[[stygų dvilypumas|dvilypumai]]*. Tai įgalino fizikus susieti vieno objekto apibūdinimą vienoje superstygų teorijoje, su kito objekto apibūdinimo kitoje superstygų teorijoje. Tai leido suprasti, kad visos superstygų teorijos tėra skirtingi vienos teorijos, kuri buvo pavadinta M teorija, aspektai.

M teorija nėra baigta ir vis dar intensyviai vystoma.

## M teorija ir branos

Iki M teorijos manyta, jog egzistuoja tik viena fundamentinė visatos sudedamoji dalis – styga. M teorija, sujungusi penkias superstygų teorijas, pridėjo dar vieną, tik šį kartą daugiamatę sudedamąją dalį – braną. Pavadinimas kilo nuo žodžio *membrana*, kuri stygų teorijoje apibūdinama kaip 2-brana, t. y. dvidimensė brana. Šiuo atžvilgiu vieno matmens brana (1-brana) yra styga. Standartinės dešimties dimensijų  superstygų teorijos nesugebėjo susidoroti su branomis, todėl M teorijoje buvo pridėtas vienuoliktas matmuo ir ši teorija yra apibūdinama 11 matmenų erdvėlaikiu.

Joseph Polchinski atskleidė gana sudėtingą sąryšį tarp branų ir atvirų stygų. Jis atrado, jog visais atvejais atvirų stygų galai negali judėti visiškai laisvai, nes jie yra tarsi pritvirtinti prie branos, arba juda jos ribojamoje erdvės srityje. J. Polchinski argumentavo, jog jei atviros stygos galai juda tam tikroje *p* skaičiaus dimensijų erdvės srityje, tai tą sritį užpildo tam tikra *p*-brana, vadinama Dirichlė-*p*-brana (sutrumpintai D-*p*-brana arba D-brana). Tokios branos turi lygiai tokias pačias savybes, kaip ir prie jos pritvirtintos stygos.

Uždaros stygos nėra pritvirtintos prie branų, todėl gali laisvai judėti iš vienos į kitą. Tokios stygos, turinčios tam tikrą vibracinę modą (dažnį) atitikmuo yra gravitonas (kol kas tik hipotetinė gravitacinės sąveikos dalelė). Tuo skiriasi nuo kitų trijų sąveiką pernešančių dalelių, kurios yra atviros stygos su prie atitinkamų *p*-branų pritvirtintais galais ir negalinčios keliauti  iš vienos branos į kitą. Mokslininkai spėja, kad būtent dėl šios priežasties nepavyksta sujungti silpnosios, stipriosios ir elektromagnetinės sąveikų su gravitacine sąveika.

## Šaltiniai
Aušrininkai

* **Aušrininkai** – politinė literatūrinė inteligentijos grupuotė, susikūrusi XIX a. pabaigoje, pradėjus leisti žurnalą „Aušra“
* Aušrininkai (LSMO) – socialdemokratinės pakraipos organizacija, pavadinta pagal žurnalą „Aušrinė“
Liepsnos testas

**Liepsnos testas** – chemijoje naudojamas metodas, kai kuriems cheminiams elementams ar sudėtingesniems jonams aptikti.

Pavyzdys įkišamas į liepsną ir stebimas liepsnos spalvos pasikeitimas. Metodas pagrįstas tuo, jog kiekvienas elementų turi būdingą emisijos spektrą. Pavyzdys laikomas ant platininės, auksinės arba nichrominės vielos kilputės arba sudrėkintos medinės lazdelės.

Natris yra labai paplitusi įvairių medžiagų priemaiša, todėl į liepsną dažnai žiūrima per specialų filtrą (kobaltinį stiklą), nufiltruojantį natrio spalvą ir taip leidžiantį pamatyti ir kitų metalų jonų švytėjimą.

Šį testą palyginus paprasta atlikti (druskos kristaliukas nudažo buitinės viryklės liepsną geltonai, laužo liepsna irgi geltona dėl natrio priemaišų). Tačiau taip galima aptikti tik ribotą elementų skaičių. Mažais kiekiais arba kitų elementų fone esančių medžiagų aptikimui reikalinga didelė eksperimentuotojo patirtis. Taip pat sunku tiksliau įvertinti aptiktos medžiagos koncentraciją. Tyrime paprastai naudojama beveik bespalvė dujinio degiklio liepsna.

## Galerija

Image:FlammenfärbungSb.png|Bismutas, melsva
Image:FlammenfärbungAs.jpg|Arsenas, melsva
Image:FlammenfärbungPb.png|Švinas, melsva
Image:FlammenfärbungB.png|Boras, ryškiai žalia
Image:FlammenfärbungCa.png|Kalcis, oranžinė
Image:FlammenfärbungK.png|Kalis, violetinė
Image:FlammenfärbungCu.png|Varis, žalsvai melsva
Image:Flametest--Cu.swn.jpg|Vario sulfatas
Image:FlammenfärbungLi.png|Litis, karmino raudonumo
Image:FlammenfärbungNa.png|Natris, geltona
Image:Flametest--Na.swn.jpg|Natris
Image:FlammenfärbungSr.png|Stroncis, raudona


Tinkamai parinktos priemaišos taip pat naudojamos pirotechnikoje norimoms spalvoms išgauti.

## Literatūra

* WebMineral.com – Liepsnos nudažymo įvairiais elementais tinklalapis (anglų k)
* All Info About Chemistry – Kaip atlikti liepsnos testą (anglų k).
Aušra (reikšmės)

Žodis **aušra** gali reikšti:

* Biologija:
** Aušrelė () – baltukų () šeimos drugys

* Gyvenvietės:
** Aušra (Anykščiai) – Anykščių rajone
** Aušra (Kėdainiai) – Kėdainių rajone
** Aušra (Molėtai) – Molėtų rajone

* Kultūra:
** Aušra (muziejus) – istorijos ir etnografijos muziejus Šiauliuose
** Aušra (Kauno kino teatras) – kino teatras Kaune

* Meteorologija:
** Aušra – gamtos reiškinys ryte, prieš patekant Saulei

* Mitologija:
** Aušra (deivė) – ryto ir spindulių deivė

* Leidyba:
** Aušra (leidykla) – Lenkijos lietuvių leidykla Punske
** Aušra (laikraštis) – pirmasis mėnesinis laikraštis lietuvių kalba, leistas 1883–1886 m.
** Aušra (Tilžė) – laikraštis, ėjęs 1896–1899 m. Tilžėje.
** Aušra (Kaunas) – dienraštis, leistas 1931–1932 m. Kaune.
** Aušra (Vilnius) – laikraštis, leistas 1911–1915 m., 1919 m. Vilniuje.
** Aušra (Maskva) – laikraštis, leistas 1880–1881 m. Maskvoje.
** Aušra (leidinys) – Lietuvos pogrindžio periodinis leidinys, ėjęs 1975–1988 m.
** Aušra (žurnalas) – Lenkijos lietuvių dvisavaitinis žurnalas
** Aušra (spaustuvė) – Kauno spaustuvė, įkurta 1947 m.
** Aušrelė (žurnalas) – Lenkijos lietuvių vaikų žurnalas

* Vardai:
** moteriški:
*** Aušra (vardas)
*** Aušrė
** vyriški:
*** Aušrius
*** Aušrys

* Jurgis Aušra (g. 1940) – Lietuvos vadybininkas, Klaipėdos politinis veikėjas;
Rusijos Valstybės Dūma

**Rusijos Valstybės Dūma** gali reikšti:

* Rusijos imperijos Valstybės Dūma;
* Rusijos Federacijos Valstybės Dūma.
Agatas

**Agatas** – nėra tikras mineralas, tai greičiau mineralo agregatas sudarytas iš įvairių kvarco formų, dažniausiai chalcedono. Agatas – graikiškos kilmės žodis, susijęs su Sicilijos upės Achato (, ) pavadinimu, kadangi čia pirmiausia buvo rastas.

Agatas turi jam būdingą tekstūrą – koncentriškas įvairių atspalvių juostas. Dažnai agato viduryje būna kvarco drūza. Būna margas, vienspalvis, juostuotas. Plunksniniai, vėduoklių, vamzdelių pavidalo neskaidrūs ar pusiau skaidrūs mineraliniai dariniai primena medžius, samanas, dumblius, rožių žiedus, paukščių plunksnas. Gali būti įvairiausių spalvų: baltas, pilkas, žydras, gelsvas, raudonas, juodas, rudas, oranžinis, rožinis. Samaninis agatas beveik bespalvis, pilkas arba baltos pieno spalvos su žalio chlorito intarpais, panašiais į samanas. 

### Akmuo juvelyrikoje

Senovės Egipte iš agato gamindavo karolius, raižydavo šventuosius vabalus skarabėjus. Asirijoje ir Babilonijoje buvo gaminami amuletai, antspaudai. Nepaprastai gražiais agato papuošalais ir namų apyvokos reikmenimis garsėjo senovės graikų ir romėnų meistrai. Iš agato buvo gaminamos statulėlės, vazelės, taurės, tabokinės, auskarai, sagės, kulonai, mozaikiniai papuošalai, puošiami ginklai, balnai.
Feliksas Valiukas

**Feliksas Valiukas** (1887 m. Pašvitinyje – 1919 m. birželio 19 d. Bajoriškiuose, Panemunėlio valsčius) – Lietuvos teisininkas, advokatas, revoliucinis-politinis veikėjas.

## Biografija
Mokėsi Mintaujos gimnazijoje. 1904 m. organizacijos „Draugas“, vėliau Lietuvos socialdemokratų partijos (LSDP) narys. 1905–1907 m. revoliucinių įvykių dalyvis. 1915–1918 m. studijavo teisę Maskvos universitete.

1916–1917 m. dirbo pabėgėlių šalpos organizacijose Maskvoje. 1917 m. pavasarį įstojo į Rusijos socialdemokratų darbininkų partiją, bet stengėsi atgaivinti LSDP veiklą. 1917–1918 m. dirbo Lietuvos reikalų komisariato Maskvos skyriuje. 1918 m. Maskvoje redagavo laikraštį „Socialdemokratas“.

1918–1919 m. Panevėžio darbininkų atstovų tarybos vykdomojo komiteto sekretorius. Antrojo pėstininkų pulko vado Vinco Glovackio iniciatyva sušaudytas kartu su žmona. Palaidotas Panevėžyje.

## Šaltiniai
Jonas Valaitis (1922)

**Jonas Valaitis** (1922 m. spalio 25 d. Marijampolėje – 2006 m. gruodžio 19 d. Vilniuje) – Lietuvos gydytojas, JAV lietuvių visuomenės ir politinis veikėjas.

## Biografija
1940 m. baigė Kauno „Aušros“ berniukų gimnaziją, 1940–1943 m. studijavo mediciną Vytauto Didžiojo universitete, 1946 m. baigė Tiubingeno universitetą, medicinos daktaras.

1949 m. persikėlė į JAV. 1951 m. išlaikė valstybinius egzaminus ir užsiėmė gydytojo praktika. Nuo 1951 m. patologijos asistentas Veteranų ligoninėje, kartu dėstė patologiją Ilinojaus universitete, nuo 1960 m. profesorius, *Lutheran General Hospital* ligoninės vyr. patologas ir laboratorijos direktorius. JAV klinikinės patologijos asociacijos prezidentas.

1946 m. Tiubingene – vienas iš „Šviesos“ sambūrio steigėjų, vėliau – „Santaros-Šviesos“ federacijos pirmininkas. Lietuvių Fondo valdybos ir tarybos pirmininkas, nuo 1992 m. Fondo Garbės komiteto pirmininkas.

1961–1962 m. Ilinojaus lietuvių gydytojų draugijos pirmininkas. 1982–1983 m. Pasaulio lietuvių gydytojų sąjungos pirmininkas. 1981–1983 m. Amerikos lietuvių tarybos (ALT) vicepirmininkas.

Nuo 1963 m. Amerikos lietuvių socialistų sąjungos (ALSS) CK narys, Čikagos organizacijos pirmininkas. Nuo 1965 m. gruodžio 20 d. – Lietuvos socialdemokratų partijos (LSDP) Užsienio delegatūros tarybos narys, 1967 m. rugsėjo 16 d. išrinktas LSDP UD iždininku. 1992 m. dalyvavo LSDP XVI suvažiavime.

Poetas, vertėjas, taip pat kelių mokslinių studijų autorius. 2006 m. gruodžio 28 d. palaidotas Čikagos Šv. Kazimiero kapinėse.

## Šaltiniai
Jonas Valaitis (1888)

**Jonas Valaitis** (1888 m. sausio 26 d. Naudžiuose, Paežerių valsčius – 1984 m. sausio 5 d. Floridoje, JAV) – Lietuvos pedagogas, spaudos darbuotojas, politinis veikėjas.

## Biografija
1908 m. baigė Marijampolės gimnaziją ir įstojo į Varšuvos universiteto Fizikos ir matematikos fakultetą. 1910 m. su Vytautu Ciplijausku Varšuvos studentus atstovavo „Aušrinės“ konferencijoje. 1910 m. persikėlė į Peterburgo universitetą.

Pirmojo pasaulinio karo metais 1914–1917 m. mobilizuotas tarnavo Žemietijų sąjungoje, 1917 m. dirbo Lietuvių Centro komitete Petrograde, dėstė vakariniuose suaugusiųjų kursuose.

Grįžęs į Lietuvą, 1919–1920 m. dirbo žurnalo „Beraštis“ redakcijoje. 1919–1923 m. Marijampolės realinės gimnazijos direktorius, 1922–1925 m. mokytojas, dalyvavo organizuojant Lietuvos mokytojų sąjungos skyrių.

1925–1939 m. Klaipėdos lietuvių Vytauto Didžiojo gimnazijos mokytojas. 1939–1940 m. Kauno VI gimnazijos mokytojas, nuo 1940 m. liepos 15 d. iki 1941 m. liepos 1 d. „Aušros“ berniukų gimnazijos direktorius, vėliau – suaugusių mokyklos direktorius.

1944 m. liepos mėn. pasitraukė į Vokietiją. 1945–1949 m. Tiubingeno lietuvių gimnazijos mokytojas. Iki 1949 m. Vyriausiojo Lietuvos išlaisvinimo komiteto (VLIK) kultūros tarybos narys.

Nuo 1949 m. gyveno Čikagoje, dalyvavo Amerikos lietuvių socialistų sąjungos (ALSS) veikloje. Bendradarbiavo laikraščiuose „Darbas“, „Naujienos“, „Keleivis“, „Darbininkų balsas“.

## Šaltiniai
Emile Vandervelde

**Emilis Vanderveldė** (*Emile Vandervelde*, 1866 m. sausio 25 d. Ikselyje – 1938 m. gruodžio 27 d. Briuselyje) – teisininkas, Belgijos visuomenės ir politinis veikėjas, buvęs sveikatos, tiekimo, užsienio reikalų ir teisingumo ministras.

## Biografija

1891 m. baigė Briuselio universitetą. Socialinių mokslų, politinės ekonomikos ir teisės daktaras, advokatas, Briuselio laisvojo universiteto profesorius.

Nuo 1884 m. Belgijos darbo partijos narys, 1894–1933 m. partijos pirmininkas. 1900–1918 m. II Internacionalo tarptautinio socialistų biuro pirmininkas, 1929–1936 m. Socialistų Darbininkų Internacionalo pirmininkas.

1894–1900 m. Šarlerua, 1900–1929 m. Briuselio atstovas Belgijos parlamente – Atstovų rūmuose. 1916 m. Ministrų tarybos narys, 1917–1918 m. tiekimo ministras, 1918–1921 m. teisingumo ministras, 1925–1927 m. užsienio reikalų ministras, 1935–1936 m. Ministrų tarybos narys, 1936–1937 m. visuomenės sveikatos ministras, Valstybės ministras.

1919–1920 m. Belgijos atstovas Paryžiaus Taikos konferencijoje, 1919 m. pasirašė Versalio Taikos sutartį. 1920 m. vadovavo Socialistų Internacionalo delegacijai Gruzijoje, kurią tuo metu valdė Gruzijos socialdemokratų partija. 1925 m. parengė ir pasirašė Lokarno sutartį.

## Literatūra

* Les associations professionelles d’artisans et d’ouvriers en Belgique (1892);
* L’Evolution industrielle et le collectivisme (1896);
* Le question agraire en Belgique (1897);
* Le Socialisme en Belgique (1898), su Destreé;
* L’Alcoolisme et le conditions du travail en Belgique (1899);
* Le propriété foncière en Belgique (1900);
* L’Exode rural et le retour aux champs (1903);
* Le Socialisme et l’agriculture (1906);
* Le Belgique et le Congo (1911).

* Knygos „Mieganti Palestina“ autorius.

Briuselyje veikia Vanderveldės institutas.
Opalas

**Opalas** – oksidų klasės mineralas. Amorfinis silicio dioksido hidratas. Cheminė formulė SiO2×nH2O.

## Natūralūs opalai
Jame vandens būna nuo 0,4 iki 28 %. Tauriajam opalui būdinga spalvų žaismo – opalescencijos savybė. Trepelas ir diatomitas yra organinės kilmės opalas. Pasitaiko masyvūs žemėti agregatai, varvekliai. Neretos opalo pseudomorfozės pagal augalų ir gyvių liekanas. Baltos, gelsvos, pilkos, melsvos, rudos spalvos, balto brėžio, stiklinio, matinio blizgesio, netobulo skalumo, kriauklėto lūžio. Kietumas 5,5-6,5, tankis 1,9-2,3. Susidaro cheminio dūlėjimo, hidroterminiu, biogeniniu būdu. Opalas randamas visame pasaulyje, tačiau daugiausia jo iškasama Australijoje. Panaudojimas: termoizoliacijai, taurusis opalas yra brangakmenis.

## Inversiniai opalai
Inversinis opalas - tai toks opalas, kuris yra tiksli natūralaus opalo kopija. Inversiniuose opaluose yra taisyklingas sferinis tuštumų išsidėstymas, jos apsuptos tvirtomis sienomis. Inversinis opalas turi pilną juostinę sandarą jeigu n > 2,8.

Juvelyrikoje akmuo apdirbamas kaip kabošonas.
Lazuritas

**Lazuritas** – mineralas, natrio ir kalcio aliumosilikatas. Cheminė formulė Na6Ca2(AlSiO4)6(SO4,S,Cl)2.

Lazuritas yra mėlynos spalvos.

Randamas Afganistane, Angoloje, Mianmare, Čilėje, JAV, Rusijoje,

Lazuritas kaip nebrangus, bet gražus akmuo vartojamas apdailai, juvelyriniams dirbiniams. Gaminamos dekoratyvinės vazos, dėžutės, statulėlės. Tai vienas iš seniausių pigmentų.
Nefritas

**Nefritas** – silikatų klasės mineralas, kriptokristalinė, plaušiška aktinolito ir tremolito atmaina. Nefrito cheminė formulė – Ca2(Mg, Fe)5Si8O22(OH)2. Dalį magnio gali pakeisti dvivalentė geležis ir kalcis. Taip pat minerale visada būna chromo, nikelio, kobalto, titano, vanadžio ir kitų priemaišų.

Nefrito pavadinimas kilo iš  'inkstas'. Šis pavadinimas atsirado dar XVI a. ir susijęs su tuo, kad šiuo mineralu buvo gydomi inkstų skausmai.

Nefritas randamas nuo baltos ir žalsvai pilkos iki žolės žalumo ir tamsiai žalios spalvos. Be to, būna geltonų ir žydrų mineralo spalvų. Nors įprastinė spalva – įvairiausi žalios spalvos atspalviai. Nefritas – neskaidrus mineralas. Tačiau aukštos kokybės nefritas – pusiau skaidrus.

Nefritas kristalizuojasi monoklininėje singonijoje, yra labai klampus, atsparus smūgiams. Skalumas – tobulas, dviejų krypčių. Kietumas pagal Moso skalę – 5,5-6,0. Tankis kinta nuo 2,90 iki 3,02. Blizgesys – riebus.

Iš nefrito akmens amžiuje buvo gaminami ginklai, kiti įrankiai. Taip pat nefritas buvo naudojamas papuošalams gaminti.
Atlanta Motor Speedway

**„Atlanta Motor Speedway“** – trapecijos (seniau ovalo) formos trasa, 1960 m. pastatytas Hemptone (*Hampton*), Džordžijos valstijoje, JAV. Jame stebėti lenktynių gali susirinkti daugiau kaip 125 000 automobilių sporto gerbėjų. 1997 m. ovalas buvo beveik visiškai perstatytas, ko rezultatas buvo trasos virtimas viena iš greičiausių trasų, aplankomų NASCAR organizuojamų lenktynių.

Be 1,54 mylios (2,48 kilometro) ilgio pagrindinio trapecijos formos ovalo, komplekse yra ketvirčio mylios (400 metrų) ilgio ovalas lenktynėms klasikiniais automobiliais, keturių kilometrų ilgio Tarptautinės automobilių federacijos pripažinta įprastinė trasa, asfaltuoti ir purvo ovalai, žiedas motokrosui, kartingo trasa, kelios drago juostos. 1994 metais trasos teritorijoje buvo surengtas kantri muzikos festivalis, kurį aplankė apie 200000 žmonių.

Pagrindinis ovalas dar neseniai buvo laikomas greičiausia trasa „Nextel Cup“ serijoje. Vidutiniai kvalifikacijos greičiai siekia iki 193 mylių (311 kilometrų) per valandą. Šiuo metu šiuos laurus yra nugvelbusi beveik identiška „Texas Motor Speedway“ trasa. Dar dvi trasos, galinčios pasigirti panašiais ar didesniais greičiais, yra kur kas ilgesni „Talladega Superspeedway“ bei „Daytona International Speedway“ supergreitkeliai, tačiau juose saugumo sumetimais yra taikomi specialūs variklių galios apribojimai.

Trasa yra įrengta intensyvių uraganų ir tornadų zonoje. 2004 m. rugsėjį ovalo teritorija tapo prieglauda žmonėms, atsitraukiantiems nuo uragano „Fransis“. 2005 m. birželio 2 d. ovalą nusiaubė antro lygio tornadas, buvo apgadinti statiniai bei nugriautas informacinis bokštelis. Žalos buvo iš viso padaryta už 40–50 milijonų JAV dolerių, tačiau viskas buvo atstatyta laiku kitoms NASCAR lenktynėms.

„Atlanta Motor Speedway“ rengė kelių pirmųjų „Indy Racing League“ čempionatų etapus, tačiau dabar rengia tik kėbulinių automobilių lenktynes. Iš viso ovale vyksta du „Nextel Cup“, po vieną „Busch Series“ bei „Craftsman Truck Series“ čempionatų (visi trys rengiami NASCAR) etapus. Be to, rengiamos po vienerias „American Speed Association“ ir „International Race of Champions“ lenktynes.

„Atlanta Motor Speedway“ priklauso „Speedway Motorsports Incorporated“ organizacijai, valdančiai dar šešias trasas, dalyvaujančias NASCAR čempionatuose, bei dvi trasas, kuriose seniau vyko lenktynės, tačiau kurios buvo uždarytos komerciniais sumetimais.

## Išnašos
Palangos trasa

**Palangos lenktynių žiedas** – trasa, įrengiama specialiai vasarą vykstančioms „1006 km lenktynėms“. Žiedą sudaro magistralių A13 (Klaipėda – Palanga – Šventoji) ir A11 (Šiauliai – Kuršėnai – Telšiai – Plungė – Kretinga – Palanga) atkarpos bei jas jungiantis viadukas. Trasa yra aštuoniukės formos ir kerta pati save tiltu.

Apytiksliai trijų kilometrų ilgio žiedą sudaro du aštrūs 180° kairieji posūkiai, vienas greitas 90° lankas į kalną, ilgas, net 270° nuolydis žemyn, ir „S“ formos posūkis prieš starto – finišo tiesiąją. Šiuos posūkius jungia dvi labai ilgos tiesės (A13 magistralė), kurių galuose saugumo sumetimais įrengiamos laikinosios stabdymo zonos, kur automobiliai turi įveikti aštrius viražus, išdėliojamus iš stiklo vatos blokų, sugeriančių galimą smūgį, taip pat viena vidutinio ilgio tiesė (A11 magistralė) ir trumputė tiesi atkarpa po tiltu.

Oficialus „1006 km lenktynių“ rengėjas yra „Promo events“. Trasa kitokių rūšių lenktynėms nenaudojama.

Lenktynių metu degalais (benzinu, dyzelinu) pasipildoma šalia trąsos esančioje komercinėje degalinėje.

## Istorija
Ilgų distancijų 1000 km lenktynės Palangos trasoje pirmą kartą surengtos 2000 m. Tuomet dalyvavo 18 automobilių. 2004 m. komandų skaičius pasiekė 34, 2005 m. – 37, 2006 – 41, 2007 – 60, 2008 – virš 75 komandų.

Nuo 2005 m. trasa buvo modifikuota, o ilgis padidintas iki 1003 km. Prie 1000 km vėl sugrįžta 2008 m.

2008 m. dėl dalyvių gausos įrengtas Paddock 2 ir Pitlane 2. Po kvalifikacijos, į pagrindines lenktynes nepatekusios komandos dalyvauja papildomose 100 ratų lenktynėse.

2008 m. 1000 km lenktynių metu dalyviai per 3 varžybų dienas sunaudojo daugiau kaip 17 400 litrų degalų.

Lenktynių metu apvažiuoto vieno rato rekordas buvo pasiektas 2012 m. – **Ramūnas Čapkauskas** vairuodamas Aquila CR1 Racing LS7 vieną ratą įveikė per **1:17.270 min.**

Nuo 2014 metų, lenktynės vyksta naujos konfigūracijos trasoje. Bendrovei „Kauno tiltai“ užbaigus Palangos aplinkkelyje esančio Vydmantų transporto mazgo, kuris rekonstruotas į dobilo lapo formos skirtingų lygių sankryžą, pertvarkos darbus, pasikeitė trasos vieno rato ilgis, kuris sutrumpėjo iki 2682 metrų. Tad 15-ųjų lenktynių dalyviams iki finišo reikėjo įveikti jau 373 ratus, kurie sudaro tą pačią 1000 km distanciją, o ne 334, kaip buvo iki tol.

2014 m. rekonstravus lenktynių trasą, naująjį rekordą pasiekė latvis **Konstantinas Calko** su Radical SR8. Vieną kvalifikacijos ratą jis įveikė per **1:07.046 min.** Lenktynių metu apvažiuoto vieno rato rekordas buvo pagerintas 2021 m. Jono Gelžinio – **1:09.106** kurį jis pasiekė su Porsche 911 GT3 Cup Gen2.

## Ypatybės
* Vieno trasos rato ilgis – 2682 m
* Važiavimo kryptis – prieš laikrodžio rodyklę
* Kelio danga – asfaltas
* Didžiausias dalyvių skaičius vienu metu trasoje treniruočių ir kvalifikacijos metu – 60. Lenktynėse – 50.
* FIA licencija – 4 klasė.

## Statistika

2021 m. trečius metus iš eilės nugalėtojais tapo **Circle K milesPLUS Racing Team**, atstovaujama Juliaus Adomavičiaus, Jono Gelžinio, Igno Gelžinio ir Ralf Aron.

## Nuorodos
* „1006 km lenktynių“ interneto svetainė
Mona Liza

**Mona Liza** (arba ***Džokonda***; , ) – žymiausias Leonardo da Vinčio paveikslas, vienas iš pačių žymiausių apskritai Vakarų kultūroje. Nutapyta aliejiniais dažais ant tuopos medienos, yra 77×53 cm dydžio. Paveikslas priklauso Prancūzijos vyriausybei ir kabo Luvro muziejuje Paryžiuje. Paveiksle nutapyta moteris, žvelgianti į žiūrovą su paslaptinga šypsena. Paveikslas išsiskiria ramybe ir paslaptingumu.

## Istorija

Leonardas da Vinčis kūrė paveikslą nuo 1503 m. pavasario iki 1505 m. vasaros. Tai Florencijos didiko Frančesko del Džokondos žmona. Atrodo Leonardas jautė ypatingą meilę paveikslui, kadangi pasiimdavo jį su savimi į visas vėlesnes keliones. Šiuolaikiniai mokslininkai yra suradę daug sutapimų Lizos ir da Vinčio veido bruožuose, todėl kartais manoma, kad Mona Liza tai ir da Vinčio veido atspindys. Žiūrint į Mona Lizą su dešiniuoju fonu (fonas už Lizos nelygus) Mona Liza atrodo mažesnė, žiūrint su kairiuoju ji atrodo didesnė.

2016 m. Kaune ant KTU 4-ojo bendrabučio Studentų g. 71 buvo nutapyta interaktyvi freska „Dadaistinė Mona Liza XXI amžiuje“.

## Šaltiniai
Michael Harrington

**Maiklas Haringtonas** (, 1928 m. vasario 24 d. Sent Luise, Misūryje – 1989 m. liepos 31 d.) – teisininkas, politologas, JAV politinis veikėjas.

## Biografija

Baigė St. Luiso universiteto aukštąją mokyklą, Holy Kroso koledžą, Čikagos universitetą ir Jeilio teisės mokyklą, dėstė universitetuose ir koledžuose.

Jaunystėje buvo įsijungęs į katalikų darbininkų jaunimo organizacijų veiklą. Vėliau susižavėjo troskistine *Socialistų lyga*. Nuo 1953 m. *JAV socialistų partijos* narys.

1962 m. – knygos „Kita Amerika“, kurioje kritikuojamas Džonas Kenedis ir Lindonas Džonsonas bei jų jėgos politika, autorius.

1964 m. *Industrinės demokratijos lygos* – kairiųjų darbininkų judėjimo švietimo centro pirmininkas, 1973 m. JAV demokratinių socialistų partijos organizacinio komiteto, o 1982 m. *Demokratinių socialistų respublikos liaudies partijos* organizatorius.

Socialistų Internacionalo „Principų deklaracijos“ rengimo komisijos narys, demokratinio socializmo teoretikas. 1989 m. SI Garbės pirmininkas.

## Darbai

* Harrington, Michael, The Other America: Poverty in the United States, New York: Macmillan, 1962, (ISBN 0-684-82678-X);
* Toward a Democratic Left: A Radical Program for a New Majority, New York: Macmillan, 1968;
* Socialism, New York: Bantam, 1970, 1972.

## Nuorodos
* Maiklo Haringtono centras .
Bill Hayden

**Viljamas Džordžas „Bilas“ Heidenas** (; 1933 m. sausio 23 d. – 2023 m. spalio 21 d.) – ekonomistas, Australijos politinis veikėjas.

## Biografija
Mokėsi katalikų mokykloje, tarnavo policijoje ir studijavo Kvynslando universitete.

1961 m. Australijos darbininkų partijos (ALP) parlamentinės frakcijos narys. 1972–1975 m. ALP vyriausybės narys, socialinio saugumo ministras. Įsteigė Medibanką – pirmąją universalią sveikatos draudimo sistemą Australijoje, 1975–1977 m. finansų ministras.

Partijai pralaimėjus rinkimus, 1977–1983 m. buvo APL pirmininkas. 1983–1988 m. Australijos užsienio reikalų ministras.

1989–1996 m. buvo 21-asis Australijos generalgubernatorius. Baigęs kadenciją sustabdė savo veiklą partijoje. 1999 m. prasidėjusioje diskusijoje dėl respublikos paskelbimo liko monarchistinėse pozicijose.

## Šaltiniai
Chaimas Hercogas

**Chaimas Hercogas** (*Chaim Herzog*, 1918 m. rugsėjo 17 d. Belfaste, Airijoje – 1997 m. balandžio 17 d. Tel Avive) – teisininkas, Izraelio karinis ir politinis veikėjas, Izraelio prezidentas.

## Biografija

Studijavo Veslio koledže Dubline, tačiau 1935 m. išvažiavo į Palestiną ir 1936–1938 m. tarnavo *Haganah* daliniuose, kovojusiuose su arabais. 1938–1941 m. baigęs karinius ir teisės mokslus Britanijoje, II Pasaulinio karo metais tarnavo britų kariuomenės žvalgyboje, 1945 m. dalyvavo išlaisvinant koncentracijos stovyklų kalinius Vokietijoje.

1947–1968 m. tarnavo Izraelio armijoje, 1950–1954 m. buvo karo atašė Vašingtone, 1962 m. generolas majoras.

1967 m. *Šešių dienų karo* metu buvo pagrindinis Izraelio radijo komentatorius. 1975–1978 m. Izraelio pasiuntinys JTO.

1981–1983 m. Izraelio parlamento – Kneseto narys nuo Izraelio darbo partijos.

1983–1990 m. Izraelio prezidentas.
Robert Hawke

**Robertas Džeimsas Li Houkas** (*Robert James Lee Hawke*,  1929 m. gruodžio 9 d. – 2019 m. gegužės 16 d.) – teisininkas ir ekonomistas, Australijos profsąjungų ir politinis veikėjas.

## Biografija

Baigė Perto moderniąją mokyklą, Vakarų Australijos ir Oksfordo universitetus. 1955 m. Oksfordo teisės bakalauras.

Nuo 1946 m. Australijos leiboristų partijos narys. 1983–1991 m. ALP pirmininkas. 1983–2003 m. Socialistų Internacionalo pirmininko pavaduotojas.

1958–1969 m. Australijos profsąjungų tarybos juriskonsultas, 1970 m. pirmininkas, 1972–1980 m. Tarptautinė Tarptautinės darbo organizacijos administracinės tarybos narys.

1980–1992 m. Australijos parlamento narys. 1983–1991 m. Australijos ministras pirmininkas, 1984 m. ir 1987 m. perrinktas į premjero postą. 1987 m. jo vadovaujama partija gavo daugumą vietų parlamente, bet dėl sunkios šalies ekonominės būklės 1990 m. pralaimėjo rinkimus. 1991 m. šalies iždininkas – finansų ministras.

Pietų Australijos universitete įsteigė Darnios visuomenės tyrimų institutą.

1979 m. Australijos ordino kavalierius. Pietų Australijos universiteto Garbės daktaras.
Algirdas Girininkas

**Algirdas Girininkas** (g. 1949 m. rugsėjo 23 d. Telšiuose) – Lietuvos archeologas, habilituotas humanitarinių mokslų daktaras, profesorius, akmens amžiaus žinovas.

## Biografija
1972 m. baigė istoriją Vilniaus universitete.

1972–1974 m. dirbo Trakų istorijos muziejuje, 1974–1992 m. Istorijos institute, 1992–1998 m. Lietuvos kultūros paveldo mokslinio centro (nuo 1995 m. Kultūros paveldo centras) Archeologijos sektoriaus vadovas, 1998–2005 m. dirbo Lietuvos istorijos institute, 1999–2005 m. – Archeologijos skyriaus vedėjas. Nuo 2005 m. – Klaipėdos universiteto Baltijos regiono istorijos ir archeologijos instituto vyriausiasis mokslo darbuotojas, Humanitarinių mokslų fakulteto Istorijos katedros dėstytojas. 2009 m. Klaipėdos universiteto senatas suteikė profesoriaus pedagoginį vardą.

Leidinių „Archaeologia Baltica“ (nuo 2005 m.) „Lituanistica“ (nuo 2006 m.), „Arheoloğija un etnografija“ (nuo 2010 m.) redaktorių kolegijų narys.

## Mokslinė veikla
Tyrimų sritis – baltų etnogenezė ir proistorės laikotarpio ūkio raida. Tyrinėjo Mustenių-Baubonių, Strėvos pilkapynus, Reškutėnų piliakalnį, Jaros, Pasienių, Kretuono apyežerio akmens ir bronzos amžiaus gyvenvietes.

Daugelio mokslinių straipsnių skirtų akmens amžiaus Nemuno ir Kundos, Narvos archeologinėms kultūroms, jų kūrėjų genotipui, autorius.

Daugelį metų atliko archeologinius tyrimus Kretuono apyežeryje, kasinėjo, vadovavo ekspedicijoms. Įrodęs Pabaltijo kultūrų tolydžią raidą nuo mezolito pradžios X tūkst. pr. m. e. iki geležies amžiaus, ir ištyręs kaimyninių Lietuvai valstybių muziejų fondų archeologinę medžiagą, suformulavo baltų – autochtonų, t. y., vietinių gyventojų nuo poledynmečio teoriją ir ją pagrindė, neigdamas esmines virvelinės keramikos kultūros įtakas baltų formavimuisi III tūkst. pr. m. e., oponuodamas kitai žinomai archeologei Rimutei Rimantienei. Vadovavo Kultūros paveldo centro Archeologijos skyriui, Lietuvos istorijos instituto archeologams. Sovietmečiu platino Lietuvos katalikų bažnyčios kroniką.

## Bibliografija
* Kretuonas: Vidurinis ir vėlyvasis neolitas, Vilnius, 1990.
* Baltų kultūros ištakos, Vilnius, 1994.
* (kartu su Linu Daugnora) Osteoarcheologija Lietuvoje, Vilnius, 1996.
* (kartu su O. Lukoševičiumi) Lietuvos priešistorė: materialinės ir dvasinės kultūros raida, genčių formavimasis, Vilnius, 1997.
* (kartu su Linu Daugnora) Rytų Pabaltijo bendruomenių gyvensena XI–II tūkst. pr. m. e. Kaunas, 2004.
* Akmens amžius (Lietuvos archeologija, t. 1), Vilnius, 2009

* Baltų kultūros ištakos (monografijos II d.), Klaipėda, 2011, 284 psl.

## Įvertinimas
* 2006 m. Ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ Riterio kryžius
* 2009 m. Lietuvos mokslo premija

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Biografija;
* Asmeninis tinklalapis Klaipėdos universiteto Baltijos regiono istorijos ir archeologijos instituto interneto svetainėje.
ORB

**ORB** () – tai tarpinė (*middleware* tipo) programinės įrangos dalis leidžianti programuotojui siųsti užklausas į kitus kompiuterius tinkle. ORB paverčia duomenų struktūras programos viduje į baitų eilutes, kurios yra perduodamos tinklu į kito kompiuterio ORB. 

Nuotolinio iškvietimo sąsaja () gali būti aprašoma specialia, tam skirta kalba (), vėliau iš tokių aprašymų generuojant kelioms konkrečioms kalboms tinkamas sąsajas. Jei kalba palaiko objektinį programavimą, ORB tiesiog pateikia kažkur kitur esantį, tik kompiuteriniu tinklu pasiekiamą objektą kaip vietinį, įgalindamas kviesti jo metodus.

## Šaltiniai
Linkolnas (Nebraska)

**Linkolnas** () – miestas Junginėse Amerikos Valstijose, Nebraskos valstijos sostinė, antras didžiausias pagal gyventojų skaičių valstijos miestas. Linkolnas taip pat yra Lankasterio apygardos centras. Linkolne, pagal 2010 metų JAV gyventojų surašymo duomenis, gyvena 258 379 žmonės.

Linkolnas buvo įkurtas 1856 metais. Tuomet tai tebuvo kaimas, pavadintas Lankasterio pavadinimu. Lankasteris 1859 metais tapo naujai įkurtos Lankasterio apygardos centru. Nebraskos teritorijos sostinė nuo pat teritorijos įkūrimo 1854 metais buvo Omaha. Tačiau dauguma teritorijos gyventojų gyveno į pietus nuo Pleito upės. Kadangi didelę dalį teritorijos į pietus nuo Pleito upės buvo svarstoma prijungti prie Kanzaso, buvo nuspręsta perkelti sostinę į pietus nuo upės ir, jei įmanoma, kuo labiau į vakarus.

Omahos miestas bandė pakenkti planams perkelti sostinę, pervadinama Lankasterį neseniai nužudyto prezidento Abraomo Linkolno pavarde. Daugelis žmonių, gyvenančių į pietus nuo Pleito upės prijautė konfederatams neseniai pasibaigusiame pilietiniame kare, todėl buvo manoma, kad sostinė nebus perkelta, jei būsimoji sostinė bus pervadinta Linkolnu. Tačiau ši gudrybė nepavyko – Lankasteris buvo pervadintas į Linkolną ir po to, kai Nebraska buvo priimta į Sąjungą 1867 m. kovo 1 d., tapo valstijos sostine.

## Demografija
UDP

**UDP** () – TCP/IP naudojamas perdavimo protokolas. Šis protokolas yra alternatyva TCP protokolui. 

Skirtingai nei TCP, UDP nėra patikimas, neatlieka duomenų tėkmės kontrolės (*[[flow-control]]*) ir neturi klaidų atitaisymo mechanizmų. UDP segmentai gali atvykti ne ta tvarka, kuria buvo siunčiami, kartą siųstas segmentas gali atvykti du ir daugiau kartų arba neatvykti visai. Segmento ilgis yra ribotas. Kai segmentas trumpas, jis persiunčiamas greičiau nei per TCP, nes nereikalingos papildomos žinutės sesijai pradėti, taip pat mažiau siunčiama antraštės duomenų. Segmentai gerai tinka balso ir vaizdo perdavimui, kai dalies segmentų praradimas yra priimtinas (pavyzdžiui, internetinėje telefonijoje ar televizijoje). UDP neretai naudoja efemerinius portus.

Programų, naudojančių UDP, pavyzdžiai: TFTP, NFS, DNS, NTP, VoIP.

## Protokolo specifikacija

UDP antraštė yra fiksuoto 8 baitų ilgio.



## Nuorodos
* RFC768
* IANA portų priskyrimai
Bon Scott

**Bon Scott** (tikrasis vardas: , g. 1946 m. liepos 9 d. Kirriemuir, Škotija – m. 1980 m. vasario 19 d., Londonas) – australų hard rock grupės AC/DC vokalistas ir dainų žodžių autorius, 1974 m. pakeitęs pirmąjį grupės vokalistą Dave Evans. Grupei priėmus Bon Scott, AC/DC reitingai greitai pakilo. Vienas žymiausių Bon Scott kūrinių yra daina Highway to Hell, išleista prieš pat Bon Scott mirtį.

### Mirtis
Bon Scott mirė 1980 m. vasario 19 d. naktį, būdamas 33 metų, kai išgėręs alkoholio užmigo ir paspringo vėmalais draugo automobilyje. Bet oficialiai buvo nurodyta, kad mirties priežastis yra apsinuodijimas alkoholiu.

## Daugiau

* Bon Scott klubas 
* AC/DC gerbėjų tinklas 

## Nuorodos
Brian Johnson

**Brian Johnson** (g. 1947 m. spalio 5 d. Dunstone, Anglijoje) – australų hard rock grupės AC/DC trečiasis vokalistas.

Į grupę jis pateko 1980 metais po Bon Scott mirties. Brian Johnson grupėje dainuoja iki šiol. Kol kas paskutinis grupės AC/DC su juo yra išleidusi Stiff upper lip ir Black Ice albumus.

## Nuorodos
* Brian Johnson gerbėjų klubas
Angus Young

**Angus McKinnon Young** (g. 1955 m. kovo 31 d. Glazge, Škotijoje) – australų hardroko grupės AC/DC gitaristas.

Angus Young grupėje groja nuo pat jos sukūrimo. Angusas bei kitas AC/DC gitaristas Malcolmas yra broliai. Angusas groja su mokyklinuko uniforma. Tai sugalvojo Anguso ir Malcolmo sesuo, manydama, kad tai padidins albumų pardavimų skaičių. Angusas groja su mokykline uniforma iki šiol.

## Nuorodos
* AC/DC gerbėjų tinklalapis 
* AC/DC oficiali svetainė
Optimizavimas

**Optimizavimas**:
* Funkcijos minimumo ar maksimumo radimas matematikoje – optimizavimas (matematika);
* Programinio ar mašininio kodo optimizavimas programavime – optimizavimas (informatika).
Rodonitas

**Rodonitas** – silikatų klasės, piroksenų grupės mineralas, sudarantis mangano inosilikatus (Mn, Fe, Mg, Ca)SiO3. Kristalizuojasi triklininėje sistemoje.

Mineralo sudėtyje esantis manganas gali būti pakeistas dideliais geležies, magnio, kalcio, o kartais cinko kiekiais.

Mineralas turi tobulą prizmišką skalumą, skylantį beveik lygiais kampais. Kietumas pagal Moso skalę 5.5-6.5. Specifinis tankis 3.4-3.7.

Paprastai aptinkamas rožinės, raudonos spalvos, tačiau dėl mineralo paviršiaus oksidacijos dažnai sutinkamas rudos spalvos. Blizgesys stiklinis, o skilimo paviršiuje – perlinis. Pilkšvai ruda atmaina, talpinanti apie 20 % kalcio oksido vadinama **bustamitu**, o **fovleritu** vadinama cinko atmaina turinti apie 7 % cinko oksido.
Ekohidrogeologija

**Ekologinė hidrogeologija** (gr. *oikos* – namas, *hydōr* – vanduo, *gē* – žemė, *logos* – mokslas) – hidrogeologijos mokslo šaka nagrinėjanti antropogeninius hidrosferos pokyčius, turinčius neigiamos įtakos ekosistemų funkcionavimui ir žmonių sveikatingumui.

Svarbiausi uždaviniai:
* 1.Antropogeninių pokyčių įtaka hidrosferai (gėlo ir mineralizuoto požeminio vandens cheminės sudėties ir fizinių savybių kaita taršos poveikyje; požeminio vandens lygio pakilimo ir kritimo negatyvios pasekmės landšaftui, ekosistemoms ir požeminėms komunikacijoms).
* 2.Hidrosferoje vykstančių antropogeninių pokyčių įtaka aplinkai (kritinis vandens lygio kritimas gruntiniuose vandeninguose sluoksniuose, upėse, ežeruose; žemės paviršiaus suslūgimas ir inžinerinių statinių bei komunikacijų deformacijos).
Frankai

**Frankai** buvo viena iš keleto vakarų germanų genčių federacijų. Pirmą kartą kaip *Franci* paminėti III a. antrosios pusės romėnų šaltiniuose. Genčių federaciją sudarė germanų gentys: salijai, *[[sugambri]], [[chamavi]], tencteri, [[chattuarii]], [[bructeri]], [[usipetes]], [[ampsivarii]], [[chatti]]*. Jie atkeliavo į vėlyvąją Romos imperiją iš dabartinės vidurio Vokietijos ir apsigyveno Galijoje, kur buvo priimti kaip federatai (*foederati*) ir įkūrė karalystę teritorijoje, apimančioje didžiąją dalį dabartinės Prancūzijos ir vakarinę Vokietijos dalį (Frankonija, Reino žemė, Hesenas).

486 m. Chlodvigas, frankų saliečių vadas, nugalėjo Siagrijų (*Sygarius*) Suasono (*Soissons*) mūšyje ir užvaldė visą šiaurinę ir centrinę Galiją. Chlodvigas taip pat įamžino virtinę pergalių prieš kitas germanų gentis, pvz.: alemanus Tolbiako mūšyje. 496 m. jis priėmė krikščionybę. Tai suteikė jam teisėtumą ir galią jo krikščioniams pavaldiniams ir bažnyčios paramą prieš vizigotus. Jis nugalėjo Alariką II Vouillé mūšyje 507 m. ir okupavo Akvitaniją (ir Tulūzą). Gotai persikėlė į Toledą dabartinėje Ispanijoje. Chlodvigas padarė Paryžių karalystės sostine ir įkūrė Merovingų dinastiją, bet po jo mirties karalystė iširo. Jo įpėdiniai pasidalino valstybę, taip atsirado keturios karalystės: Paryžiaus, Orleano, Suasono ir Reimso. Kai Austrazijos rūmų valdytojas Pepinas iš Herstalio nugalėjo savo priešininką iš Neustrijos Tertry mūšyje, Merovingai prarado valdžią savo rūmų valdytojams. Herstalio šeima tapo Karolingų dinastija. Tuo metu musulmonai užkariavo Ispaniją ir kėlė grėsmę frankų karalystei. Kunigaikštis Odonas Didysis nugalėjo pagrindines įsiveržusias pajėgas 721 m. prie Tulūzos, bet nesugebėjo atmušti antpuolio 732 m. Karolis Martelis nugalėjo musulmonus Puatjė mūšyje ir pelnė frankų karalystėje pagarbą ir galią. 751 m. jo sūnus Pipinas Trumpasis tapo karaliumi ir oficialiai pradėjo Karolingų dinastiją.
Nuo 768 iki 814 m. frankus valdė Karolis Didysis.
Paranoja

**Paranoja** () – psichikos sutrikimas, pasireiškiantis
liguistu įvykių aiškinimu, pagrįstas vis stiprėjančiais kliedesiais, pasižymintis pastovumu, absurdiškumu. Pradėta tyrinėti XIX a. Terminą 1883 m. įvedė psichiatras K. L. Kahlbaumas.

## Klasifikacija
Pagal Amerikos psichiatrijos asociacijos klasifikaciją iškiriama:
* persekiojimo paranoja (asmeniui atrodo, jog jo jam norima pakenkti, tvirtai tiki, kad kiti žmonės bet kokiomis priemonėmis siekia jį apgauti, įžeisti, sužaloti, su juo bandoma susidoroti. Lydi baimės jausmas, nesuprantamas nerimas, neaiškaus pavojaus jausmas);
* pavydo paranoja (būdingesnė vyrams, asmeniui atrodo, kad jo seksualinis partneris vos pasitaikius galimybei taps neištikimu);
* erotinė paranoja (dažniausia moterims būdingas liguistas įsitikinimas, metų metus įsivaizduojama meilė be pagrindo įžymybei, aukštesnes pareigas užimančiam asmeniui ar nepažįstamui. Siekiama pastarųjų dėmesio, nepaisomas galimų partnerių dėmesys);
* didybės paranoja (asmuo gerokai perdeda savo reikšmingumą, įtaką pasireiškiančią ypatingais ryšiais su svarbiais asmenimis, sureikšmina nepripažintus savo gabumus, įžvalgas, atradimus, religinius nušvitimus);
* ligos paranoja (įsiteigiama liga, apsikrėtimas, nuolat lankomi gydytojai bandant išsiaiškint tariamas negalavimo priežastis);
* taip pat mišri paranoja, kuriai nebūdinga viena vyraujanti paranojos forma ir nenustatyta.

## Socialinės psichologijos modelis
Maksas Vertheimeris, geštaltinės teorijos pagrindėjas, kartu su vokiečių psichiatru Heinrichu Šulte pasiūlė socialpsichologinį modelį, taikytiną paranojos sampratai. Remiantis juo, paranoją reikia traktuoti kaip tam tikrą santykių manijos formą – žmogus, kuriam nepavyksta būti kieno nors (pvz., socialinės grupės, „mes“) dalimi, ir kai šio atotrūkio tarp savęs bei kitų jis negali pakęsti, žmogus (tarsi gelbėdamasis) „nutiesia“ sąlyginį tiltą (loginę, psichologinę-socialinę jungtį), kuri riša atitinkamus asmenis, jų grupę („mes“), susidarančią persekiojamųjų ir persekiotojų santykyje – „mes“ ir „jie“ (persekiotojai). Todėl visų pirma bet kurios terapijos ar jos formos taikymo sėkmė tiesiogiai priklauso nuo harmoningų asmenybės socialinių santykių atkūrimo, pusiausvyros atstatymo žmogaus (darbo, veiklos, socialinėje ir kitokioje) aplinkoje.

## Taip pat skaitykite
* Paranoidinis asmenybės sutrikimas

## Išnašos
Algirdas Bagušinskas

**Algirdas Bagušinskas** (g. 1958 m. liepos 2 d. Gripiškėse, Jiezno rajonas) – pedagogas, Lietuvos ir Vilkaviškio rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija
1964–1972 m. mokėsi Šakių raj. Barzdų aštuonmetėje, 1975 m. baigė Griškabūdžio vidurinę mokyklą. 1979 m. baigė Vilniaus pedagoginį institutą, fizikos mokytojas, 2003 m. baigė Kauno technologijos universiteto viešojo administravimo magistrantūrą.

1979–1984 m. Vilkaviškio raj. Sūdavos vidurinės mokyklos mokytojas, 1984–1986 m. Vilkaviškio raj. švietimo skyriaus mokyklų inspektorius, 1986–2000 m. Gižų vidurinės mokyklos direktorius, 2000–2003 m., 2003–2007 m. ir 2007–2011 m. Vilkaviškio rajono savivaldybės meras, Lietuvos savivaldybių asociacijos tarybos ir valdybos narys. Pagarsėjo avarija, kurioje žuvo kiti 2 aukšti rajono valdininkai... Nuo 2011 m. Vilkaviškio rajono savivaldybės mero pavaduotojas.

1993–2011 m. Lietuvos socialdemokratų partijos narys, 1998–2011 m. LSDP Vilkaviškio skyriaus pirmininkas, LSDP tarybos narys. 

1997–2000 m., 2000–2003 m., 2003–2007 m., 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Vilkaviškio rajono savivaldybės tarybos narys.

Rotary klubo, medžiotojų klubo „Gižai“ narys. Sutuoktinė Rūta, vaikai Algirdas, Antanas.

## Šaltiniai
Kostas Arvasevičius

**Kostas Arvasevičius** (1949 m. vasario 27 d. Bubiuose, Šiaulių apskritis – 2017 m. sausio 27 d.) – pedagogas, Lietuvos ir Kelmės rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija
1956–1964 m. mokėsi Bubių aštuonmetėje mokykloje, 1967 m. baigė Šiaulių 8-ąją vidurinę mokyklą, 1973 m. – Vilniaus universitetą.

1967–1970 m. Žygaičių (Šiaulių raj.) aštuonmetės mokyklos, 1970–1973 m. Gordų (Kelmės raj.) aštuonmetės mokyklos mokytojas. 1973–1974 m. tarnavo SSRS kariuomenėje. 1974–1982 m. Gordų devynmetės mokyklos mokytojas, direktorius. 1982–1990 m. LKP Kelmės rajono komiteto darbuotojas.

1990–1992 m. Kelmės rajono kultūros ir švietimo skyriaus inspektorius. 1992–2000 m. Šaltenių pagrindinės mokyklos direktorius. 2000–2012 m. Kelmės rajono savivaldybės meras.

1997–2012 m. Kelmės rajono savivaldybės tarybos narys.

Nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Kelmės skyriaus narys.

## Įvertinimas
* 2008 m. Šiaulių apskrities viršininko garbės ženklas „Už nuopelnus Šiaulių apskričiai“;
* 2009 m. Bilgorajaus miesto (Lenkija) garbės piliečio vardas;
* 2012 m. Lietuvos savivaldybių asociacijos Auksinės krivūlės riteris;
* 2014 m. Kelmės rajono Garbės pilietis.

## Šaltiniai

|-
2577 Lietuva

**2577 Lietuva** (2577 Litva), 1975 EE3 – vienas iš 9 asteroidų, turinčių lietuvišką pavadinimą. Skersmuo ~8 km. Orbita gana apskrita, bet gerokai pakrypusi į Žemės orbitos plokštumą. Orbitos elementai: 1.904 a.v., e=0.138, i=22.9, P=2.63 m. Skrieja vidiniame asteroidų žiedo pakraštyje. Apytikris nuotolis nuo Saulės – 285 mln. km. Aplink Saulę apsisuka per 2 metus ir 7,5 mėnesio.

## Atradimas
1975 kovo 12 asteroidą Nikolajus Černych atrado Krymo observatorijoje . Atradimo metu Lietuvos asteroidas buvo Mergelės žvaigždyne ir atrodė kaip 15-ojo ryškio judanti žvaigždė. Iš pradžių šis asteroidas pavadintas 1975 EE3. Tuo pačiu teleskopu asteroidas dar kartą nufotografuotas tų pačių metų kovo 15 ir 28 d.

## Stebėjimai
1976 m. rugsėjo 24 ir 28 d. Nikolajus Černych rado nežinomą asteroidą Žuvų žvaigždyne, net neįtardamas, kad tai tas pats 1975 m. objektas.

Amerikos astronomas E. Bouelas pagal 1975 ir 1976 m. stebėjimus apskaičiavo asteroido orbitą. Numatytoje vietoje 1979 m. gruodį asteroidą surado El Leonsito observatorija Argentinoje, vėliau 1981 m. rugpjūtį ir rugsėjį – dvi JAV observatorijos.

Tarptautinio mažųjų planetų centro astronomas K. Bardvelas senų stebėjimų kataloguose rado dar tris 1975 EE3 stebėjimus – pirmoji nuotrauka gauta 1934 m. lapkritį, kitos dvi – 1954 m. gegužės mėnesį. Remdamasis visais surinktais stebėjimų rezultatais ir Saulės sistemos planetų sukeliamais trikdymais Bardvelas apskaičiavo tikslią 1975 EE3 orbitą.

## Pavadinimo keitimas
1982 m. kovo 9 d. Tarptautinis mažųjų planetų centras asteroidą įtraukė į katalogą 2577-uoju numeriu. N. Černych šiam asteroidui pasiūlė Lietuvos vardą. 1982 m. gruodžio 1 d. pavadinimas patvirtintas.

## Nuorodos
http://hamilton.dm.unipi.it/cgi-bin/astdys/astibo?objects:Litva;main
3072 Vilnius

**3072 Vilnius**, 1978 RS1 – asteroidas, 1978 rugsėjo 5 Krymo observatorijoje atrastas Nikolajaus Černych. Vardas suteiktas Tarptautinio mažųjų planetų centro 1985 m. liepos 2 d.

Skersmuo ~6 km. Orbitos elementai: a=2.240 a.v., e=0.179, i=5.64, P=3.35 m.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Detali informacija apie asteroidą
Owen Arthur

**Ovenas Arturas** (, 1949 m. spalio 17 d. – 2020 m. liepos 27 d.) – ekonomistas, Barbadoso politinis veikėjas, 1994–2008 m. buvo penktasis Barbadoso ministras pirmininkas. Jo ekonominė politika smarkiai sumažino nedarbą ir atnešė partijai beveik absoliučią valdžią Asamblėjos rūmuose.

## Biografija

Mokėsi Visų Šventųjų berniukų mokykloje, Kolridžo ir Perio mokyklose, Harisono koledže, studijavo Vakarų Indijos universitete; ekonomikos daktaras.

1973–1979 m. Jamaikos Valdymo departamento asistentas, Nacionalinės planavimo agentūros darbuotojas, 1979–1981 m. Jamaikos Boksitų instituto ekonomikos direktorius.

1981 m. grįžo į Barbadosą. Barbadoso Finansų ir planavimo ministerijos projektų vadovas, Pramonės plėtros korporacijos valdybos pirmininkas, Barbadoso centrinio banko valdybos narys, 1982–1984 m. Žemės ūkio plėtros korporacijos pirmininkas.

Nuo 1981 m. Barbadoso darbininkų partijos narys, nuo 1994 m. Barbadoso darbo partijos lyderis. Jo vadovaujama partija laimėjo 1994, 1999 m. ir 2003 m. rinkimus. Pastaruosiuose rinkimuose Barbadoso socialdemokratai laimėjo net 23 vietas 28 vietų parlamente.

1983–1984 m. Barbadoso Senato narys, 1984–1993 m. Asamblėjos rūmų narys, opozicijos lyderis.

Nuo 1994 m. rugsėjo 6 d., nuo 1999 m. sausio 20 d. ir nuo 2003 m. gegužės 21 d. – Barbadoso Ministras pirmininkas. Jam vadovaujant, šalyje suaktyvėjo nepriklausomybės nuo Didžiosios Britanijos siekis, vyko Barbadoso demokratizacijos procesas. 2005 m. buvo numatytas referendumas dėl parlamentinės respublikos statuso suteikimo. Tačiau jis buvo atidėtas dėl noro sparčiau integruotis į Karibų jūros šalių prekybos ir ekonominę bendriją (CARICOM).

Mirė 2020 m. liepos 27 d. nuo širdies smūgio Karalienės Elžbietos ligoninėje Bridžtaune, Barbadose.

## Šaltiniai

|-