Barzdžių Medsėdžiai

**Barzdžių Medsėdžiai** – kaimas Kretingos rajono savivaldybės šiaurės rytinėje dalyje, 10 km į pietvakarius nuo Salantų. Teritorijos plotas – 544,96 ha.

## Etimologija
Pavadinimas žemaičių tarme Barzdiu Medsiedē reiškia Barzdžių kaimo miške esančią vienkieminę gyvenvietę (viensėdžius).

Rašytiniuose šaltiniuose vietovardis rašomas , , , .

## Geografija
Kaimas plyti lygumoje, esančioje į pietus nuo Pestupio. Ribojasi su Leliūnais, Klecininkais, Barzdžiais, Klausgalvais, Klausgalvų Medsėdžiais ir Mažaisiais Žalimais.

Kraštovaizdyje dominuoja dirbami laukai, kuriuose išsibarstę 10 nedidelių miškelių: Bermio miškas, Krėpų biržtva, Kniūkštos miškas, Liančinis, Rūdžių šilas, Žilinskio miškas ir kt. Vakariniu pakraščiu praeina kelias Leliūnai–Mažieji Žalimai–Klausgalvai, rytiniu – Žudgalis–Pesčiai–Klausgalvai. Šiaurine-šiaurės rytine riba eina kelias Leliūnai–Klecininkai. Šiaurės rytinis pakraštys siekia Klecininkų tvenkinį.

Nuo pietrytinėje dalyje esančio Kniūkštos miško išteka kairysis Akmenos intakas Raudonupis.

## Istorija
Barzdžių Medsėdžiai atsirado XVII a. Tai buvo Barzdžių kaimo užusienis, išaugęs vakarinėje dalyje plytėjusių bendrųjų ganyklų ir miško plėšininėje žemėje.

Viena pirmųjų sodybų 1643 m. buvo pastatyta prie bevardžio upelio šalia Krėpų (Kripų) biržtvos. Jos namą sudarė 4 patalpos: geroji troba, priemenė, priešinė ir pakriautė su atviru ugniakuru valgiui ir jovalui ruošti bei gerąją trobą šildžiusios krosnies pakura.

Dvasiniu žemdirbių gyvenimu rūpinosi Salantų parapinės, o nuo 1777 m. – Kalnalio filijinės bažnyčios kunigai.

Kaimo žemė priklausė valstybiniam Platelių dvarui, o nuo 1797 m. – grafams Šuazeliams-Gufjė. Baudžiavines prievoles žemdirbiai atlikinėjo ir lažą ėjo Platelių dvaro padalinyje – Edvardavo (Sorokino) palivarke.

XIX a. 7–8 deš. užusienyje buvo 17 sodybų. 1880 m. Barzdžių kaime ir užusienyje buvo 113 revizinių sielų, mokėjusių grafams Šuazeliams-Gufjė žemės rentos mokestį už 442 rėžius dirbamos žemės.

Pravedus baudžiavos panaikinimo reformą, tarp 1880–1895 m. užusienis atsiskyrė nuo Barzdžių ir tapo savarankišku Barzdžių Medsėdžių kaimu. Jo plėšininėje žemėje ėmė kurtis išbaudžiavinti valstiečiai iš kitų kaimų, kuriuose trūko dirbamos žemės. Barzdžių Medsėdžiai sparčiai augo, kiemų ir gyventojų skaičiumi gerokai praaugo Barzdžius, tapo viena didžiausių Salantų valsčiaus gyvenviečių, kurioje 1895–1915 m. buvo 32 sodybos.

1917–1919 m. mirė 24 kaimo gyventojai: 11 vaikų ir 13 suaugusiųjų. Vaikai mirdavo nuo silpnumo, tymų, laringito, nenustatytų ligų ir kosulio, o suaugusiųjų mirties priežastimi tapdavo karštligė, vidaus ir nežinomos ligos, senatvė, putmenys ir šiltinė. Antanas Kniūkšta mirė Vokietijoje, vokiečių karinės okupacinės valdžios išvežtas priverstiniams darbams.

1918–1921 m. Salantų parapinėje bažnyčioje buvo registruota 11 kaimo gyventojų santuokų.

1923 m. Barzdžių Medsėdžiuose buvo 33 ūkiai. 1926 m. tikintieji katalikai tapo naujai įkurtos Kalnalio parapijos parapijiečiais.

Kaimo ganyklos, pievos, dirvos turėjo savo vardus. Prie Stefanijos Venckienės sklypo buvęs pelkėtas, net vasarą neišdžiūvantis klampus laukas, vadintas Šaltiniuota pelke. Ūkininkui Šimkui priklausanti dirva, kurioje iki Lietuvos žemės reformos plytėjo bendrosios pievos, vadinta Špykiais. Petrės Beniušienės lauke prie kaimo kelio žiojanti skrynią primenanti dauba, buvusi praminta Sandoros skrynia. Vakarinėje kaimo dalyje nuo seno plytėjo Margalis. Jame anksčiau buvusios pievos, kurių dalis po žemės reformos virto dirbamais laukais.

1940 m. okupacinė sovietų valdžia Salantų valsčiaus žemės fondui iš kaimo ūkininkų Stasio Bėronto, Felikso Šleiniaus, Juozapo Žilinsko, Kazimiero ir Apolonijos Skersių nusavino 45,91 ha dirbamos žemės, kurią išdalino 16-kai mažažemių ir bežemių bei Barzdžių pieno nugriebimo punktui.

1948 m. buvo 33 ūkiai. Po 1949–1950 m. kolektyvizacijos Barzdžių Medsėdžių kaimas priklausė Kalnalio kolūkiui, vėliau reorganizuotam į Salantų tarybinį ūkį.

1948 m. rugpjūčio 14 d. MGB vidaus kariuomenės 24-ojo šaulių pulko kareiviai ir Salantų stribai kaime apsupo 4 Kardo rinktinės partizanus. Per kautynes žuvo Skirmanto (Skuodo) kuopos vadas Adomas Žemelis-Girulis Jonas, būrio vadas Jonas Vibrys-Banga, partizanų ryšininkė Valerija Jockienė, o Širvydo (Kretingos) kuopos vadas Pranas Gricius-Albinas Kopūstas buvo sužeistas ir suimtas. Partizanai nukovė stribą Stasį Preibį.

1949 m. kovo 25 d. į Krasnojarsko krašto Bolšaja Murta rajoną buvo deportuoti Antanas Žilinskas, Vincas Adakauskas su motina Eugenija, Kazimieras Skersys su žmona Apolonija ir dukra Birute Apolonija. Tremtyje jie išbuvo iki 1955–1958 m.

Per pokario melioraciją kaimas ištuštėjo, jame 2023 m. buvo belikusios 3 vienkieminės sodybos. Ištuštėjusiam kaimui atminti Benečių sodybvietėje prie kelio į Leliūnus 2009 m. pastatyta memorialinė kompozicija: paminklinis akmuo ir monumentalus kryžius.

## Gyventojai

## Kultūros paveldas
* Kripų sodyba: namas (1643 m.), tvartas ir kluonas (abu – XIX a.)
* Paminklas 1948 m. žuvusiems Kardo rinktinės Skirmanto kuopos partizanams (pastatytas 2018 m.)
* Paminklinis akmuo ir monumentalus kryžius Barzdžių Medsėdžių kaimui atminti (pastatyti 2009 m.).

## Šaltiniai

## Nuorodos
* [Irena Šeškevičienė. Nyksta protėvių kultūrinis palikimas. – [Pajūrio naujienos] – 2013 m. liepos 12 d.]
* [Julius Kanarskas. Istorijos verpetuose išsilaikęs Barzdžių kaimas. – [Švyturys (Kretinga)|Švyturys] – 2019 m. gruodžio 7 d.]
* Julius Kanarskas. Barzdžių Medsėdžiai. Barzdžių miške išaugęs kaimas. – Pajūrio naujienos – 2023 m. liepos 28 d.