open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Margutis (žurnalas)

**Margutis** – JAV lietuvių žurnalas, ėjęs 1928–1965 m. Čikagoje.

## Istorija
Buvo leidžiamas kas mėnesį, 1932–1947 m. – kas 2 savaites. Iki 1941 m. buvo *muzikos, tautosakos, humoro*, 1941–1961 m. – *visuomenės, kultūros ir politikos*, 1961–1965 m. – *kultūros žurnalas*. Leido Antanas Vanagaitis ir Lilija Vanagaitienė. Prie žurnalo 1931 m. įkurtas „Margučio radijas“.

Redagavo:
* Tomas Bronius Dirmeikis – 1928–1961 m.
* Algimantas Mackus – 1961–1964 m. 

## Šaltiniai
Matininkas (žurnalas)

**Matininkas** – pirmasis Lietuvos matininkų profesinės sąjungos organas, leistas 1926–1927 m. Kaune.

## Istorija
Ėjo keturis kartus per metus. Spausdino Raidės spaustuvė Kaune. Išėjo 7 numeriai.

Nagrinėti žemėtvarkos, žemės reformos, matininkų profesiniai klausimai. Bendradarbiavo Zenonas Bačelis, Steponas Kolupaila, Povilas Matulionis, Juozas Ramanauskas ir kt.

Redagavo A. Chmeliauskas, Stasys Renigeris, L. Straukas. 

## Šaltiniai
Vyriausiasis laivo viršila

**Vyriausiasis laivo viršila** () – TSRS ir Rusijos Federacijos karinio jūrų laivyno karinis laipsnis, vyresnis už vyriausiąjį viršilą ir jaunesnis už mičmaną. Laipsnis atitinka Rusijos armijos viršilą.

*Gvardijos vyriausiuoju laivo viršila* (*гвардии главный корабельный старшина*) vadinami vyriausieji laivų viršilos, tarnaujantys gvardijos laivuose. Atsargoje esantis jūrininkai, turintis šį laipsnį, vadinamas *atsargos vyriausiuoju laivo viršila* (*главный корабельный старшина запаса*).
Mažeikių spaustuvė

**Mažeikių spaustuvė** – spaustuvės, veikusios Mažeikiuose, dab. Laisvės g. 35.

## Istorija
1913–1914 m. Mažeikiuose veikė pirmoji Ch. Slonimskio spaustuvė. Spausdino mėgėjų spektaklių programas lietuvių ir rusų kalba, reklaminius skelbimus, etiketes. 1913–1914 m. taip pat veikė spaustuvė ir litografija, kurios priklausė E. Levinui. Spausdino blankus, skelbimus, vizitines korteles. 1923–1937 m. Mažeikiuose išėjo spausdinti ir šapirografuoti 44 pavadinimų laikraščiai. 1930–1935 m. pogrindinė komunistų organizacija nelegaliai spausdino atsišaukimus. Nuo 1934 m. nereguliariai ėjo Mažeikių apskrities komunistų laikraštis „Žemaitijos tiesa“, spausdintas Raudonojo fronto ir kt. spaustuvėse.

1944 m. spalio mėn., panaudojus buvusių spaustuvių įrengimus, įkurta „Mažeikių spaustuvė“ Laisvės ir Pramonės gatvių kampe. 1945 m. balandžio 10 d. joje pradėtas spausdinti apskrities laikraštis „Mažeikių tiesa“. 1946 m. spaustuvė persikėlė į erdvesnes patalpas Laisvės ir Vasario 16-osios gatvių kampe. Spaustuvei vadovavęs Augustinas Sakavičius rūpinosi, kad ji turėtų savo atskiras patalpas. Jo pastangų dėka 1957 m. Laisvės gatvėje pastatyta nauja spaustuvė.

1976 m. Mažeikių spaustuvė tapo Šiaulių „Titnago“ spaustuvės skyriumi. Nuo 1989 m. ji vadinosi valstybine Mažeikių spaustuvė, o nuo 1995 m. – UAB „Santarvės“ laikraščio spaustuvė, dab. V. Mačernio TŪB „Meškinas“. Ji spausdina blankus, etiketes, smulkius spaudinius. 

Be to, Mažeikiuose veikia UAB „Spaudos tinklas“ spaustuvė, kuri įsikūrė 2002 m. adresu Ventos g. 49. Paslaugos: reklamos, dizaino, maketavimo darbai, skaitmeninė, ofsetinė, plačiaformatė spauda,
polimeriniai ir ruloniniai lipdukai, antspaudų ir spaudų gamyba, graviravimas bei pjaustymas lazeriu, knygų ir žurnalų įrišimas, restauravimas ir leidyba.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Mažeikių spaustuvė
Pirmo laipsnio viršila

**Pirmo laipsnio viršila** () – TSRS ir Rusijos Federacijos karinio jūrų laivyno karinis laipsnis, vyresnis už antro laipsnio viršilą ir jaunesnis už vyriausiąjį viršilą. Laipsnis atitinka Rusijos armijos seržantą.

*Gvardijos pirmo laipsnio viršila* (*гвардии старшина первой статьи*) vadinami pirmo laipsnio viršilos, tarnaujantys gvardijos laivuose. Atsargoje esantis jūrininkai, turintis šį laipsnį, vadinamas *atsargos pirmo laipsnio viršila* (*главный старшина запаса первой статьи*).
Antro laipsnio viršila

**Antro laipsnio viršila** () – TSRS ir Rusijos Federacijos karinio jūrų laivyno karinis laipsnis, vyresnis už vyresnįjį jūreivį ir jaunesnis už pirmo laipsnio viršilą. Laipsnis atitinka Rusijos armijos jaunesnįjį seržantą.

*Gvardijos antro laipsnio viršila* (*гвардии старшина второй статьи*) vadinami antro laipsnio viršilos, tarnaujantys gvardijos laivuose. Atsargoje esantis jūrininkai, turintis šį laipsnį, vadinamas *atsargos antro laipsnio viršila* (*главный старшина запаса второй статьи*).
Mažylis (laikraštis)

**Mažylis** – mėnraštis ikimokyklinukų tėvams, ėjęs 1991–1995 m. Vilniuje.

## Istorija
Įsteigė ir leido UAB „Šeima“. Tiražas 1991 m. – 30 000 egz., 1995 m. – 4000 egz. 

## Redaktoriai
* A. Jarusevičius – 1991–1993 m.
* G. Subačienė – 1993–1995 m.
* N. Ramoškienė – 1995 m.

## Šaltiniai
Mažoji Diana

**Mažoji Diana** – *mėnesinis [[Žurnalas (spauda)|žurnalas]] moterims*, ėjęs 1994–1995 m. Kaune.

## Istorija
Leido UAB „Martina Legitur“. Tiražas 20 000 egz. Išėjo 14 numerių.

Redaktorė G. Kulvecienė ir kt. 

## Šaltiniai
Vyresnysis mičmanas

**Vyresnysis mičmanas** () – TSRS ir Rusijos Federacijos karinio jūrų laivyno karinis laipsnis, vyresnis už mičmaną ir jaunesnis už jaunesnįjį leitenantą. Laipsnis atitinka Rusijos armijos vyresnįjį praporščiką.

*Gvardijos vyresnysis mičmanas* (*гвардии старший мичман*) vadinami vyresnysis mičmanas, tarnaujantis gvardijos laivuose. Atsargoje esantis jūrininkas, turintis šį laipsnį, vadinamas *atsargos vyresniuoju mičmanu* (*старший мичман запаса*).

Laipsnis 1981 m. sausio 12 d. įvestas TSRS Karinio jūrų laivyno laivuose ir kranto daliniuose, o tai pat ir pasienio kariuomenės laivuose.
Eviai

**Eviai** () – tauta, gimininga fonams, ga, uači ir adža tautoms. Gyvenanti pietrytinėje Ganos dalyje, pietinėse Togo ir Benino dalyse. Evių yra daugiau nei 3 mln. (2003 m.). Kalbama kva šeimos kalbomis, priklausančiomis Nigerio-Kongo kalboms. Tarp evių paplitę senovės tikėjimai (gamtos jėgų kultas, protėvių kultas), dalis išpažįsta sunitų islamą ir krikščionybę. Iki XIX a. europinės kolonizacijos evių tautoje buvo gerai išvystyta žemdirbystė, amatai, prekyba, menas ir folkloras. Pagrindiniai tradiciniai užsiėmimai – rankinė žemdirbystė (kukurūzai, dioskorėjos, manijokai, batatai); eksportuojama kakava, aliejinių palmių produkcija, medvilnė. Tradicinėms socialinėms organizacijoms charakteringos didelių šeimų bendruomenės.

## Istorija

Evių etnogenezė prasidėjo XV–XVI a., kuomet dalis gyventojų migravo iš Tado karalystės (dabartinio Togo rytuose) į vakarus, kur įkūrė Notsės miestą-valstybę, kur ir įvyko atsiskyrimas nuo kitos gbe atšakos – fonų. Tolesnės migracijos iš Notsės vyko trimis kryptimis:

* Dalis evių migravo į šiaurės vakarus, į aukštumų ir slėnių regionus, kur įkūrė Hohoės, Kpandu, Peki, Kpalimės, Matse, Asorgli, Awudome, Ve, Gbi, Logba, Alavanyo, Agu, Kpedze, Wodze miestus (dauguma dabartinėje Ganoje).
* Antroji grupė migravo į vakarus, kur įkūrė Ho, Akovia, Takla, Kpenoe, Hodzo, Klevi, Sokodės, Abutia, Adaklu ir kitus miestus. 
* Trečioji grupė migravo į pietvakarius ir įkūrė Be (dabartinė Lomė), Anlo, Wheta, Klikor, Ave, Fenyi, Afife, Dzodze, Mafi, Tavie, Tokoe ir Tanyigbe valstybes. Kurie migravo į dabartinio Togo pietrytinį pajūrį, sukūrė Agvės valstybę. Taip iki XVII a. pradžios eviai išplito po visas dabartines savo teritorijas, dar žinomas kaip **Evelandas**. 

Kadangi eviai gyveno smulkiomis bendruomenėmis, susiformavo keliolika jų dialektų ir kartu subetnosų, turinčių atskirą tapatybę. Nemažai jų atstovavo atskira gentinė valstybė, kurios jungėsi į stambesnius politinius junginius, taip pat kovojo su priešiškomis etninėmis grupėmis (pvz., Anlo kovojo su Glidži). XVIII a. šiauriniai evių regionai buvo stipriai nusiaubti vergovinių valstybių, ypač akanų. Jų valstybė Akvamu prisijungė Ho, Kpandu ir Peki. 1730 m. juos regione pakeitė Akimas, o 1742 m. – Ašantis. Šių karų metu Anlo (dabartinės Ganos rytinėje pajūrio atkarpoje) susivienijo su akanais ir jiems padėjo. Išsaugojusi nepriklausomybę, Anlo tapo stipriausia istorijoje evių valstybė, klestėjusi iš prekybos su Danija, kuri jos stipriausiame mieste Ketoje 1784 m. pastatė tvirtovę.

Nuo XIX a. beveik visas Evelandas buvo įjungtas į Vokietijos Togolandą. Po 1917 m. Togolandas padalintas tarp britų ir prancūzų (Britų Togolendas ir Prancūzijos Togolandas). Tai nulėmė, kad šiuo metu jie yra padalinti tarp Ganos ir Togo.

## Literatūra
* Вологдина В. Н., Народ эве, в кн.: Африканский этнографический сб. М., 1956.
* Токарева З. И. Эве // Народы и религии мира / Глав. ред. В. А. Тишков. М.: Большая Российская Энциклопедия, 1999. 648 psl.
* Eve istorija
Ekvadoro herbas

**[[Ekvadoras|Ekvadoro]] herbas** () pradėtas naudoti 1900 m ir yra pagrįstas ankstesne 1845 m. versija.

## Struktūra
Ovalo formos skydo fone yra pavaizduotas Čimboraso ugnikalnis, tuo tarpu iš jo ištekanti upė atvaizduoja Gvajas upę. Čimboraso vulkanas ir Gvajas upė simbolizuoja Siera ir Kosta regionų grožį ir turtus. Upėje atvaizduotas garlaivis pavadinimu *Gvajas*. Šis laivas buvo pastatytas 1941 m. Gvajakilio įlankoje ir buvo pirmasis jūrose plaukioti tinkamas garlaivis, pastatytas Pietų Amerikos vakarų pakrantėje. Vietoj stiebo ant laivo pavaizduotas kaducėjus simbolizuoja prekybą ir ekonomiką. Viršuje auksinė saulė apsupta astrologinių Avino, Jaučio, Dvynių ir Vėžio zodiako ženklų (simbolizuojančių mėnesius nuo Kovo iki Liepos), simbolizuoja 1945 metų Kovo revoliucijos trukmę.

Skydo viršuje išskėtęs savo sparnus Kondoras simbolizuoja Ekvadoro jėgą, didybę ir stiprybę. Skydo šonuose keturios Ekvadoro vėliavos. Laurai kairėje simbolizuoja respublikos pergales. Palmės lapai dešinėje simbolizuoja nepriklausomybės kovų žuvusiuosius. Fašina po skydu simbolizuoja respublikos garbę.

## Istorija


File:Escudo de Guayaquil (simple).svg| Laisvoji Gvajakilio provincija (1920)
File:Coat of arms of Gran Colombia (1821).svg| Didžioji Kolumbija (1921-1930)
File:Coat of arms of Ecuador (1830).svg| Ekvadoras (1830-1835)
File:Coat of arms of Ecuador (1835).svg| Ekvadoras (1935-1943)
File:Coat of arms of Ecuador (1843).svg| Ekvadoras (1843-1845)
File:Coat of arms of Ecuador (1845).svg| Ekvadoras (1845-1860)
File:Coat of arms of Ecuador.svg| Ekvadoras (1860-dabar)


## Nuorodos
*Herbo aprašymas Ekvadoro vyriausybės tinklalapyje  (Ispaniškai)
*Ekvadoro herbo aprašymas  (Ispaniškai)
Jėzaus šeimos kapas

**Jėzaus šeimos kapas** () - režisieriaus Simcha Jacobovici ir rašytojo Charles R. Pellegrino knyga apie 1980 m. Talpioto kape atrastą kapą, kuris, kaip teigia knygos autoriai, priklauso Jėzui iš Nazareto bei jo šeimai. Knyga išleista 2007 m. vasarį. Yra vertimas lietuvių kalba.

Pagal šią knygą buvo sukurtas filmas Prarastas Jėzaus kapas.

## Kontroversija
Ši knyga sulaukė labai didelio atgarsio, ypač tarp krikščionių. Knygoje rašoma, jog buvo rastas Marijos Magdalietės kapas, o Jėzaus ir jos DNR nesutampa, kas leidžia manyti, jog jie buvo vyras ir žmona. Tai prieštarauja visiems krikščioniškiems įsitikinimams. Taip pat buvo rastas tariamai Judo, Jėzaus sūnaus kapas. Izraeliečių archeologas Amos Kloner perskaitęs šią knygą pasakė, kad tai paprasčiausias atsitiktinumas, nes vardai Jėzus, Juozapas, Marija ir kiti buvo labai dažni tais laikais. Taip pat knygą kritikavo mokslininkai, kurie tiki, kad Jėzaus kapas yra Kašmyre, todėl jie taip pat mano, jog čia yra sutapimas. Tačiau Toronto universiteto statistikos profesorius Andrey Feuerverger ištyrė, kad tikimybė, jog tai ne Jėzaus kapas yra tik 1:600.
Mažoji Lietuva (savaitraštis)

**Mažoji Lietuva** – Klaipėdos krašto savaitraštis Lietuvai, leistas 1988–1993 m. Klaipėdoje.

## Istorija
Išėjo kaip atkurtas 1932 m. ėjęs to paties pavadinimo leidinys, kurio 1932 m. buvo išleisti 8 numeriai. 1988–1989 m. ėjo kaip Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdžio Klaipėdos miesto (tarybos) dvisavaitis leidinys, iki 1990 m. Nr. 23 – Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdžio Klaipėdos krašto savaitraštis. Leido iš pradžių laikraščio „Tarybinė Klaipėda“ žurnalistai, vėliau UAB „Mažoji Lietuva“. Tiražas: 1988 m. – 13 000 egz., 1993 m. – 10 000 egz.  Savaitraščio pagrindu 1990 m. pradėtas leisti dienraštis „Vakarų ekspresas“.

Nagrinėjo krašto problemas, skelbė politikos, kultūros bei visuomeninio gyvenimo naujienas.

Redakcijoje dirbo: Jūratė Ašmonaitė, Linas Česnulevičius, R. Jankauskas, V. Juozapavičius, Dainius Kaminskas, Paulius Lileikis, Sigitas Poškus, Gintaras Šikšnius, Alvydas Ziabkus, Ivona Žiemytė.

## Redaktoriai
* 1988–1990 m. Gintaras Tomkus
* 1990–1992 m. Kęstutis Oginskas
* 1992–1993 m. Rytas Staselis

## Šaltiniai
Medicina (žurnalas)

**Medicina** – *[[medicina|medicinos]] teorijos ir praktikos mėnesinis [[Žurnalas (spauda)|žurnalas]]*, ėjęs 1920–1944 m. ir nuo 1990 m. leidžiamas Kaune, A. Mickevičiaus 9.

## Istorija
Leido Kauno medikų draugija ir Kauno universiteto Medicinos fakultetas. Nuo 1929 m. rašė apie gydytojų profesinius reikalus. Tiražas 1920 m. – 1000 egz., 1940 m. – 1400 egz. 1940–1941 m. vadinosi „LTSR medicina“, nuo 1941 m. – „Lietuviškoji medicina“.

Bendradarbiavo Petras Avižonis, Jonas Kairiūkštis, Vladas Kuzma, Vladas Lašas, Pranas Mažylis, kiti žinomi medicinos specialistai, gydytojai.

1990 m. atkurtas Kaune kaip 1920–1944 m. ėjęs to paties pavadinimo leidinys Lietuvos gydytojų sąjungos žurnalas. Steigėjai Lietuvos gydytojų sąjunga, Lietuvos sveikatos mokslų universitetas, Vilniaus universitetas. Tiražas 1990 m. – 10 000 egz., 1996 m. – 2000 egz.

Teikia informaciją gydytojams, nagrinėja jų darbo ir gyvenimo problemas.

## Redaktoriai
* Juozas Žemgulys – 1920–1922 m.
* Jonas Staugaitis – 1922–1940 m.
* Zigmundas Vytautas Satkevičius – 1990–2005 m. 
* Vilius Grabauskas – nuo 2005 m.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* „Medicina“ 
* „Medicina“ 1920-1940 suskaitmenintas archyvas pas spauda.org
Medicina (Čikaga)

**Medicina** – Amerikos lietuvių gydytojų sąjungos žurnalas, leidžiamas nuo 1960 m. spalio Čikagoje.

## Istorija
Iki 1970 m. vadinosi „Lietuvių gydytojų biuletenis“. Jo vyriausias redaktorius buvo Steponas Biežis, faktiškoji redaktorė M. Budrienė; ėjo 4 kartus per metus. Nuo 1970 m. žurnalas leidžiamas dukart per metus. Tiražas 1985 m. – 850 egz.

## Redaktoriai
* H. Armonas – 1970–1973 m.
* Kazys Pemkus – 1973–1977 m.
* Dainius Degesys – 1977–1981 m.
* Vacys Šaulys – nuo 1981 m. 

## Šaltiniai
Medicina ir dar kai kas visiems

**Medicina ir dar kai kas visiems** – dvisavaitis laikraštis, einantis nuo 1995 m. kovo 1 d. Kaune. 

## Istorija
Steigėja ir leidėja G. Ligeikienės įmonė „Prologo“ leidykla, vėliau UAB „Medicina visiems“. Tiražas 1995 m. – 11 600 egz., 1997 m. – 20 500 egz.

Redaktorė Gailina Kavaliauskienė-Ligeikienė. 

## Šaltiniai

## Nuorodos
*Medicina ir dar kai kas visiems
Medicina ir gamta

**Medicina ir gamta** – pirmasis medicinos, veterinarijos, farmacijos ir gamtos dvimėnesis žurnalas lietuvių kalba, leistas 1913 m. Vilniuje. 

## Istorija
Leido ir redagavo Stasys Matulaitis. Išspausdinti straipsniai medicinos, farmakologijos klausimais. Spausdino K. Strazdo spaustuvė ir A. Vėgelės spaustuvė Vilniuje. Išėjo 2 numeriai.

Bendradarbiavo Petras Avižonis, Jonas Basanavičius, Domininkas Bukantas, Andrius Domaševičius. 

## Šaltiniai
Medicina. Legalis. Baltica

**Medicina. Legalis. Baltica** – tarptautinis žurnalas, ėjęs 1992–1993 m. Vilniuje.

## Istorija
Įsteigė ir leido Baltijos teismo medicinos asociacija. Rašė teismo medicinos teorijos ir praktikos, medicininių tarnybų organizavimo įvairiose šalyse klausimais. Išėjo 4 numeriai. Tiražas 1000 egz.

Atsakingasis redaktorius Antanas Algirdas Garmus. 

## Šaltiniai
Medžiotojas ir meškeriotojas

**Medžiotojas ir meškeriotojas** – Lietuvos medžiotojų ir žvejų draugijos dvimėnesis žurnalas, žurnalo „Mūsų gamta“ priedas, leistas 1990–2006 m. Vilniuje. Leidimas atkurtas nuo 2011 m.

## Istorija
Leistas kaip atkurtas 1927–1940 m. Kaune ėjęs žurnalas „Medžiotojas“. Tiražas 1990 m. – 40 000 egz., 1996 m. – 6000 egz.  Žurnalo leidimas sustabdytas dėl finansinių problemų, vietoje jo nuo 2008 m. lapkričio išeina biuletenio tipo laikraštis „Medžioklė ir žūklė“. Leidimas atkurtas 2011 m. sausį.

## Vyr. redaktoriai
* Rimantas Budrys – 1990–1993 m.
* Vytautas Klovas – 1993–2010 m.
* Artūras Mankevičius – nuo 2010 m.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* „Lietuvos medžiotojų ir žvejų draugija“
Meilė dievo, artimo ir tėvynės

**Meilė dievo, artimo ir tėvynės** – JAV lietuvių visuomenės katalikiškas mėnesinis laikraštis, leistas 1920–1925 m. Čikagoje.

## Istorija
1920–1921 m. vadinosi „Meilė“. Redaktoriai I. Urbonas, I. Čepulaitis, J. Tarvydas. 

## Šaltiniai
Narmantų senosios kapinės

**Narmantų (Narmontų) senosios kapinės** yra šiauriniame Kretingos rajono savivaldybės teritorijos pakraštyje, Narmantuose (Imbarės seniūnija), 0,72 km į rytus nuo kelio Narmantai-Žalgiriai. Saugotinas kultūros paveldo objektas.

## Vieta
Įrengtos apie 1,5 m aukščio smėlingoje kalvelėje, apsuptoje dirbamų lygių laukų. Kapinės netaisyklingo ovalo plano, apie 20 m skersmens, buvusios aptvertos vielos tinklo tvora, kuri išvirtusi. Pakraščiuose auga 3 aukšti ir keli smulkesni medžiai, o viduryje matosi betoninio pamato fragmentai, šalia kurių mėtosi ant jo stovėjusios koplytėlės liekanos. Laidojimo žymių nėra. Paviršius žemėja link pakraščių, nelygus, duobėtas, išraustas žvėrių urvų.

Teritorijos plotas – 0,03 ha, perimetras – 56 m.

## Istorija
Veikė XVI – XIX a. Vadinamos Senkapiais, Kapeliais, Maro kapeliais. Jose buvo laidojami Narmantų kaimo gyventojai, o XIX a. II pusėje – XX a. pradžioje – savižudžiai, negyvi gimę ar nekrikštyti mirę kūdikiai. 

Kapinėse nuo seno stovėjo medinė koplytėlė ir keli aukšti, ąžuoliniai kryžiai. Paskutiniai kryžiai buvo pastatyti 1842 m. (atnaujintas 1904 m.) ir 1942 m. (statė Stasys Tarvydas), o koplytėlė – 1936 m. Koplytėlė su Marijos ir 2 angelų skulptūrine grupe 1971 m. buvo paskelbta vietinės reikšmės dailės paminklu.

## Tyrimai
1988 m. žvalgė Julius Kanarskas, 1995 m. – Kultūros paveldo centras (istorikės Loreta Kazlavickienė ir Jadvyga Verksnienė). 
   
## Šaltiniai

*Julius Kanarskas. Narmontų kaimo kapinės (Imbarės apyl., Kretingos raj.). - Kretinga, 1993 // Kretingos muziejaus mokslinis archyvas. - F. 4, b. 220
Meilė ir šeimyna

**Meilė ir šeimyna** – JAV lietuvių mėnesinis laikraštis, leistas 1920–1922 m. Čikagoje.

## Istorija
Leistas vietoje 1919 m. išleisto „Paieškojimų“ žurnalo. Redaktorius ir leidėjas Algirdas Margeris. Sveikatos skyrių „Sveikatos sargas“ redagavo Antanas Karalius. 

## Šaltiniai
Saulė Gedrimaitė

**Saulė Gedrimaitė** (g. 1969 m. rugsėjo 5 d. ) – Lietuvos televizijos diktorė, žurnalistė, buvusi LRT darbuotoja.

## Biografija
Baigė Palangos 2 vidurinę mokyklą. Mokydamasi baigiamojoje mokyklos klasėje, laimėjo LRT diktorių konkursą. 1989–1994 m. Vilniaus universiteto Komunikacijos fakulteto Žurnalistikos institute įgijo žurnalistės specialybę.

1999 m. baigė kvalifikacinius kursus (vedė BBC televizijos žurnalistai). 2006 m. vokiečių televizijos Deutsche Welle kursai informacinių laidų žurnalistams. 2008 m. Europos Parlamento rengiami kursai parlamentinių TV ir *Web* redaktoriams, ryšių su visuomene specialistams (Briuselis, Belgija).

1988–1993 m. LRT radijo diktorė, 1993–2001 m. Lietuvos televizijos (LTV) diktorė, 2001–2007 m. LRT/LTV Žinių tarnybos žurnalistė, „Panoramos“ žurnalistė, informacinės laidos „Vakaro žinios“ vedėja, LTV2 informacinės laidos „Vilniaus žinios“ vedėja. 2007 m. TV3 politinių aktualijų laidos „Seimas – tiesiogiai“ redaktorė ir vedėja. 2008–2009 m. BTV laidos „Seimas – tiesiogiai“ redaktorė ir vedėja.

## Darbas
Nuo 2009 m. iki šiol informacinės apžvalginės TV laidos „Seimo savaitė“ redaktorė ir vedėja (rodoma TV kanalu ,,Seimas -tiesiogiai, taip pat interneto svetainėje www.lrs.lt ), nuo 2007 m. iki šiol Seimo Informacijos ir komunikacijos departamento, Spaudos biuro redaktorė.

Nuo 2007 m. rengia projektus, susijusius su visuomenės informavimu apie Seime priimamus įstatymus. Rengia televizijos, interneto projektus, kuriais siekiama išsamiai supažindinti su įstatymų leidyba, galimybe visuomenei dalyvauti teisės aktų svarstymuose, parlamente vykstančius renginius.

## Kūryba
2009 m., 2010 m. informaciniai-pažintiniai filmai „Lietuvos Respublikos Seimas“; speciali TV laida apie Europos saugumo ir bendradarbiavimo organizacijos (ESBO) sesiją Vilniuje, Seimo rūmuose. 2011 m. video pasakojimas Baltijos Asamblėjos 20-mečiui iš Talino. 2010 m., 2011 m. specialios TV diskusijų laidos („Seimas – tiesiogiai“. Diskusijos“), skirtos valstybės biudžeto projektui aptarti.

10 reportažų ciklas Lietuvos televizijos laidai „Labas rytas“ iš Prancūzijos (Provanso) apie Prancūzijos mokslo, verslo, kultūros pasiekimus, aplinkosaugą, statybą; 5 reportažų ciklas iš muzikos mugės Kanuose; 7 reportažų ciklas apie lietuvius Sankt Peterburge (LTV „Panorama“); 5 reportažų ciklas apie Estijos kultūrą, mokslą, verslą (LTV laida EksprESas LT); Lietuvos Radijuje vedė informacines, pažintines, muzikines laidas. Dalyvavo LRT šventiniuose, proginiuose projektuose, rengė, įgarsino TV laidų anonsus, kūrė reportažus kultūros, švietimo, mokslo, verslo, socialinėmis ir politikos temomis. Rengė tiesiogines televizijos transliacijas rinkimų į Seimą ir Savivaldybių tarybas metu.

## Apdovanojimai
* Ministro pirmininko padėka už Mindaugo karūnavimo – Valstybės dienos minėjimo renginių organizavimą (2005)
* Lietuvos AIDS centro premija už kūrybinį darbą konkurse mirusiųjų nuo AIDS atminimui paminėti
* ESBO Parlamentinės Asamblėjos padėka už sąžiningą, atsakingą ir profesionalų darbą XVIII ESBO PA vasaros sesijos Vilniuje metu
Seimo pirmininkų, Seimo kanclerių padėkos už profesionalų, sąžiningą ir atsakingą darbą

## Šaltiniai
Juodupėnų seniūnija

**Juodupėnų seniūnija** – buvęs teritorinis-administracinis vienetas, buvęs Kretingos rajono savivaldybės teritorijos šiauriniame pakraštyje, į šiaurės vakarus nuo Salantų.

## Istorija

Įkurta 1919 m., priklausė Salantų valsčiui (Kretingos apskritis). Po 1940 m. Lietuvos aneksijos pavadinta Juodupėnų apylinke. 1941 m. birželio mėn. antroje pusėje atkurta. 1944 m. spalio mėn. vėl pavadinta Juodupėnų apylinke.
 
Seniūnijai vadovavo seniūnijos kaimų atstovų sueigoje (krivūlėje) renkamas seniūnas, o jį pavadavo seniūno padėjėjas.

Administracinis centras: Juodupėnai.

Seniūnai: Jurgis Stanius (1932 m.).

## Šaltiniai
Medžiotojas (žurnalas)

**Medžiotojas** – pirmasis Lietuvos medžioklės mėnesinis žurnalas, leistas 1927–1940 m. Kaune.

## Istorija
Leido Lietuvos medžioklės draugijų sąjunga. Ėjo keturis kartus per metus, kartais 2-3 kartus, nuo 1940 m. – mėnesinis. Spausdino Raidės spaustuvė, Vilniaus spaustuvė Kaune. Išėjo 46 numeriai.

Rašė gamtos apsaugos, žvėrių veisimo, apskaitos ir išsaugojimo, kinologijos klausimais, pasakojo apie medžioklės tradicijas, ginklus, kitų šalių medžioklių rūšis.

Bendradarbiavo A. Ambrasas, Boleslovas Dirmantas, Jurgis Elisonas, K. Jasevičius, D. Karnavičius, J. Starkevičius, J. Viliūnas, V. Žuromskis ir kt.

Redagavo Tadas Ivanauskas, Antanas Rukuiža (nuo 1939 m.). 

## Šaltiniai
Medicinos teorija ir praktika

**Medicinos teorija ir praktika** – *ketvirtinis bendrojo pobūdžio mokslinis recenzuojamas [[medicina|medicinos]] [[Žurnalas (spauda)|žurnalas]]*, einantis nuo 1995 m. Vilniuje, V.Grybo g. 32/10.

## Istorija
Žurnalas leidžiamas bendradarbiaujant su Vilniaus medicinos draugija. Leidžiamas 4 kartus per metus. Steigėjas ir leidėjas UAB SK-IM-PEKE MDC.Tiražas 1995 m. – 4000 egz., 1997 m. – 3000 egz. 

Bendradarbiavo Jonas Vytautas Bakšys, Alicija Dranenkienė, Gediminas Grybauskas, Jurgis Algirdas Juozulynas, Vytautas Jonas Sirvydis.

## Redaktoriai
* Vytautas Narvilas – 1995–2006 m.
* Arvydas Kaminskas

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Medicinos teorija ir praktika
Meisteris

**Meisteris** – savaitraščio „Ūkininko patarėjas“ priedas, einantis nuo 1991 m. rugsėjo mėn. Kaune.

## Istorija
Iš pradžių dvisavaitis leidinys, vėliau mėnesinis žurnalas. Spausdina meistrystės, technikos remonto, namų ūkio tvarkymo patarimus. Tiražas 1991 m. – 50 000 egz., 1997 m. – 20 000 egz. 

Redaktoriai Stasys Zienius, Vytenis Neverdauskas.

## Šaltiniai
Juodupėnų apylinkė (Salantai)

**Juodupėnų apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas Vakarų Lietuvoje, į šiaurės vakarus nuo Salantų.

## Istorija

Apylinkė 1940 m. įkurta, 1944 m. atkurta vietoje Juodupėnų seniūnijos. 1949 m. buvo Salantų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Salantų rajonui. 1954 m. gegužės 25 d. prijungta prie Bargalio apylinkės.

## Šaltiniai
Memeler Allgemeine Zeitung

**Memeler Allgemeine Zeitung** () – Klaipėdos krašto dienraštis, ėjęs 1927 m. balandžio 20 d. – 1933 m. sausio 31 d. Klaipėdoje vokiečių kalba.

## Istorija
Leido to paties pavadinimo bendrovė. Nuo 1931 m. leido priedą „Der landwirtschaftliche Ratgeber“ (*Žemės ūkio patarėjas*).

Redaktorius Jakobas Arongauzas. 

## Šaltiniai
Memeler Dampfboot

**Memeler Dampfboot** () – Klaipėdos krašto vokiečių laikraštis, ėjęs 1849 m. liepos 3 d. – 1944 m. spalio 8 d. Klaipėdoje, 1944 m. spalio mėn. – 1945 m. vasario 8 d. Heilingbeilyje (dab. Mamonovas, Kaliningrado sritis), nuo 1948 m. einantis Oldenburge (Vokietija). 

## Istorija
Iš pradžių buvo leidžiamas kas savaitę, nuo 1850 m. – 3 kartus per savaitę, nuo 1872 m. – dienraštis, nuo 1948 m. – mėnesinis laikraštis. Spausdino Zyberto spaustuvė. 

Nuo 1871 m. vis labiau gynė Vokietijos valdžios interesus. Iki Pirmojo pasaulinio karo paskelbė lituanistinių publikacijų – grožinės literatūros ir kraštotyros darbų. XX a. ketvirtame dešimtmetyje buvo Vokietijos valdžios finansuojamas. Nuo 1948 m. – Klaipėdiečių žemietijos Vokietijoje organas. 

## Šaltiniai

## Nuorodos
*„Memeler Dampfboot“. Archyvas. Klaipėdos apskrities viešoji I. Simonaitytės  biblioteka
Bargalio apylinkė

**Bargalio apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vakarų Lietuvoje, tarp Salantų ir Grūšlaukės.

## Istorija

1940 m. įkurta, 1944 m. atkurta vietoje Bargalio seniūnijos. 1949 m. buvo Salantų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Salantų rajonui. 1954 m. prijungta Juodupėnų apylinkė, dalis Kalnalio apylinkės ir dalis Šauklių apylinkės, o dalis Bargalio apylinkės prijungta prie Grūšlaukės apylinkės. 1959 m. gruodžio 7 d. Bargalio apylinkė panaikinta, jos teritorija prijungta prie Grūšlaukės apylinkės (didžioji dalis) ir Mosėdžio apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || Kirovo vardo ir „Tarybų Lietuvos“ kolūkiai  || 
|-
| 1959-02-01  || 67,87 || || „Tarybų Lietuvos“ kolūkis, Kirovo vardo kolūkis, „Ateities“ kolūkis  || 17 kaimų (Bajoraliai, Bargalis, Barkeliai, Barzdžiai, Jakštaičiai, Juodupėnai, Kirkšiai, Klecininkai, Leliūnai, Mažieji Žalimai, Narmantai, Palšiai, Pesčiai, Rokiškė, Šatraminiai, Urbaičiai, Žudgalis)
|}

## Šaltiniai
Meno kultūra

**Meno kultūra** – savaitinis iliustruotas meno kritikos žurnalas, leistas 1928 m., 1930 m. Kaune.

## Istorija
Leido Lietuvos spaudos platinimo draugija. Spausdino „Žaibo“ spaustuvė Kaune. Išėjo 14 numerių. Leido priedą „Meno kultūra“ (informacinis kino, radijo, teatro programų leidinėlis).

Aptarė Lietuvos teatro, tautodailės, vaizduojamojo meno plėtotę, raidos perspektyvas, rašė apie kitų šalių įvairias meno rūšis, naujas meno sroves, recenzavo Lietuvos menininkų kūrinius.

Bendradarbiavo Petras Biržys, Kazys Bridžius, Karolis Dineika, Paulius Galaunė, Adomas Jakštas, P. Jurgelevičius, Juozas Keliuotis, Vincas Mykolaitis-Putinas, Stasys Santvaras, Jurgis Savickis, Vincas Steponaitis, Viktoras Žadeika ir kt.

Redagavo Pranas Lubickas. 

## Šaltiniai
Meno savaitė

**Meno savaitė** – savaitraštis, ėjęs 1992 m. rugsėjo – gruodžio mėnesiais Vilniuje.

## Istorija
Leido Lietuvos teatro sąjunga ir galerija (bendrovė) „Langas“. Tiražas 7000 egz. Išėjo 14 numerių. Rašė teatro, kino, dailės ir kitais meno klausimais. 

Redagavo kultūros žurnalistė Rūta Marcinkevičiūtė (Mikšionienė) 

## Šaltiniai
Rio de Žaneiras (valstija)

**Rio de Žaneiras** () – valstija Brazilijoje, šalies pietrytinėje dalyje. Ribojasi su Minas Žeraisu – šiaurėje, su Espirito Santu – šiaurės rytuose, bei su San Paulu – pietvakariuose. Pietinę valstijos dalį skalauja Atlanto vandenynas. Valstijos sostinė – Rio de Žaneiras.

## Geografija

Valstijos paviršius daugiausia kalnuotas, iki pat vandenyno kranto prieina Brazilijos plokščiakalnio kalnai, suformuojantys vaizdingus skardžius, uolas ir slėnius. Svarbiausia kalnų grandinė yra Sera do Maras („Jūros kalnagūbris“) bei šiaurės rytuose besidriekiantys Mantikeiros kalnai, kuriuose yra aukščiausia valstijos vieta – Aguljas Negraso („Juodųjų Adatų“) kalnas (2791 m). Kranto linija labai raižyta, gausu įlankų, gilių užutėkių (pvz., Guanabaros įlanka), nedidelių uolėtų salų. Rio de Žaneiro valstijos pakrantės pasižymi savo puikiais paplūdimiais. Svarbiausia valstijos upė yra Pietų Paraiba (su intakais Paraibuna, Pomba, Pirai). Pakrantėse gausu lagūnų.

Klimatas tropinis. Vasaros lietingos, žiemos sausos. Vidutinė metinė oro temperatūra 25-32 °C, metinis kritulių kiekis 1000–1500 mm. Kalnuose klimatas vėsesnis, o žemyno lygumose – labai karštas. Aukštikalnėse kartais pasninga.

Dauguma valstijos kraštovaizdžių sukultūrinta, tačiau kalnuose yra išlikę tropinių miškų, o vietomis pakrantėse – mangrovių sąžalynų.
 
Rio de Žaneiro valstijoje yra keletas nacionalinių parkų: Itatiajos, Restinga de Žurubatibos, Sera da Bokoinos, Tižukos bei Sera dos Organoso (UNESCO paveldas).

## Gyventojai

Etninė sudėtis:
* baltieji – 54,5 %
* pardo – 32,4 %
* juodaodžiai – 12,6 %
* azijiečiai ir indėnai – 0,4 %

## Didžiausi miestai
* Rio de Žaneiras – 6186,7 tūkst. gyv. (2009 m.)
* San Gonsalas – 991,3
* Duke de Kašijasas – 872,7
* Nova Iguasu – 865,0
* Belford Rošas – 501,5
* Niterojus – 479,3
* San Žuan de Meritis – 469,8
* Kampos dos Goitakazesas – 434,0
* Petropolis – 315,1
* Volta Redonda – 261,4
* Mažė – 244,3
* Itaborajus – 228,9

## Šaltiniai
Meno saviveikla

**Meno saviveikla** – mėnesinis žurnalas, ėjęs 1956–1964 m. Vilniuje.

## Istorija
Leido Respublikiniai liaudies meno rūmai ir Lietuvos kultūros ministerija. Tiražas 1964 m. – 11 000 egz. Išėjo 84 numeriai. 1965 m. vietoje „Meno saviveiklos“ pradėtas leisti žurnalo „Kultūros barai“.

Spausdino straipsnius apie meno saviveiklos kolektyvų veiklą, patarimus saviveiklininkams, pjeses, dainas. 

## Redaktoriai
* Vytautas Jakelaitis – 1957–1958 m.
* R. Vadys – 1958–1961 m.
* Emilija Kulakauskienė – 1961–1964 m.

## Šaltiniai
Bargalio seniūnija

**Bargalio seniūnija** – istorinis teritorinis-administracinis vienetas, buvęs Kretingos rajono savivaldybės teritorijos šiaurinėje dalyje, tarp Salantų ir Grūšlaukės.

## Istorija

Įkurta 1919 m., priklausė Salantų valsčiui (Kretingos apskritis). Po 1940 m. Lietuvos aneksijos pavadinta Bargalio apylinke. 1941 m. birželio mėn. antroje pusėje atkurta. 1944 m. spalio mėn. vėl pavadinta Bargalio apylinke.
 
Seniūnijai vadovavo seniūnijos kaimų atstovų sueigoje (krivūlėje) renkamas seniūnas, o jį pavadavo seniūno padėjėjas.

Administracinis centras: Leliūnai.

Seniūnai: 
*Justinas Leknius (1932, 1936 m.);
*B. Budrikienė (1939 m.). 

## Šaltiniai
Meno dienos

**Meno dienos** – teatro, muzikos, dailės, kino žurnalas, leistas 1934–1936 m. Kaune.

## Istorija
Leistas vietoje leidinio „7 meno dienos“. Leido ir redagavo Stasys Grigaliūnas. Ėjo kartą per mėnesį, nuo 1936 m. – dukart per mėnesį. Spausdino akcinės bendrovės Žaibas spaustuvė Kaune. Išėjo 23 numeriai.

Bendradarbiavo Vytautas Bičiūnas, Bernardas Brazdžionis, Balys Dvarionas, Liudas Gira, Antanas Gustaitis, Kazys Inčiūra, Jonas Aistis, Pranas Skardžius, Stasys Santvaras, Petras Vaičiūnas ir kt.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* „Meno dienos“. E-paveldas.lt
Daiva Žiurienė

**Daiva Žiurienė** (g. 1956 m. kovo 19 d. Klabiniuose, Molėtų rajonas) – Lietuvos pedagogė.

## Biografija

1963–1974 m. mokėsi Anykščių J. Biliūno vidurinėje mokykloje, 1975–1979 m. studijavo Vilniaus pedagoginiame institute.

1979–1981 m. Burbiškio aštuonmetės mokyklos mokytoja, 1981–1994 m. Vilniaus S. Nėries vidurinės mokyklos mokytoja, 1994–2003 m. Vilniaus Žvėryno gimnazijos direktorės pavaduotoja. Nuo 2003 m. – direktorė.

## Šaltiniai
Auksūdžio seniūnija

**Auksūdžio seniūnija** – istorinis teritorinis-administracinis vienetas, buvęs Kretingos rajono savivaldybės teritorijos šiaurės vakarinėje dalyje, į šiaurės rytus nuo Darbėnų, abipus Darbos upelio aukštupio.

## Istorija

Įkurta 1861 m. kaip valstiečių luominės savivaldos institucija. Priklausė Kauno gubernijos Telšių apskrities Darbėnų valsčiui. Vadinta dar Nausėdų seniūnija, kadangi administracinis centras buvo Nausėduose. 1915 m. kartu su valsčiumi tapo naujai įkurtos Kretingos apskrities dalimi, 1919 m. pavadinta Nausėdų seniūnija.
 
Seniūnijai vadovavo seniūnijos kaimų atstovų sueigoje renkamas seniūnas (1915-1918 m. - šaltyšius), o jį pavadavo seniūno padėjėjas.

Administracinis centras: Nausėdai.

;Seniūnijos kaimai 1870 m.:
*Auksūdys, k.
*Auksūdys, vnk.
*Ežkepiai, vnk.
*Gegužavas, vnk.
*Kiaupiškės, vnk.
*Latveliai, k.
*Maloniškiai, vnk.
*Nausėdai, k.
*Panariškiai, vnk.
*Pirkuliai, vnk.
*Smaldegiai, vnk.

## Šaltiniai
Nausėdų seniūnija

**Nausėdų seniūnija** – istorinis teritorinis-administracinis vienetas, buvęs Kretingos rajono savivaldybės teritorijos šiaurės vakarinėje dalyje, į šiaurės rytus nuo Darbėnų, abipus Darbos upelio aukštupio.

## Istorija

XIX a. II pusėje – XX a. pradžioje Nausėdų vardu kartais vadinta 1861 m. įsteigta Auksūdžio seniūnija, kurios administracinis centras buvo įsikūręs Nausėduose. 

Nausėdų seniūnija įkurta 1919 m. patvirtinus Lietuvos teritorinį-administracinį suskirstymą. Po Lietuvos aneksijos 1940 m. pabaigoje ji pavadinta apylinke, 1941 m. birželio pabaigoje atkurta, o 1944 m. spalio mėn. vėl pavadinta Nausėdų apylinke.
 
Seniūnijai vadovavo seniūnijos kaimų atstovų sueigoje (krivūlėje) renkamas seniūnas, o jį pavadavo seniūno padėjėjas.

Seniūnai: Jonas Anužis (1932 m.)

Administracinis centras: Nausėdai.

;Seniūnijos kaimai 1923 m.:
*Auksodys, k.
*Eškepiai, k.
*Gegužavai, k.
*Kiaupiškės, k.
*Latveliai, k.
*Maloniškiai, k.
*Nausėdai, k.
*Pirkuliai, k.

## Šaltiniai

* Lietuvos apgyvendintos vietos. - Kaunas, 1925. - P. 111-112
Nausėdų apylinkė

**Nausėdų apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis šiaurės vakarų Lietuvoje, abipus Darbos upelio aukštupio.

## Istorija

Apylinkė įkurta 1940 m. pabaigoje vietoje Nausėdų seniūnijos, 1944 m. spalį atkurta. 1949 m. buvo Darbėnų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Kretingos rajonui. 1954 m. gegužės 25 d. prijungta prie Darbėnų apylinkės.

## Gyvenvietės

Apylinkės kaimai: Auksūdys, Ežkepiai, Gegužavai, Kiaupiškės, Maloniškiai, Nausėdai ir kt.

## Šaltiniai
El Oro provincija

**El Oro provincija** () – provincija pietvakarinėje Ekvadoro dalyje, prie Ramiojo vandenyno ir Peru sienos. Administracinis centras – Mačala.

El Oras seniau buvo svarbus aukso gavybos regionas (nuo to ir provincijos pavadinimas), o dabar – bananų auginimo sritis.

## Geografija

Provincija išsidėsčiusi pakrantės lygumoje bei vakarinėse Andų pašlaitėse. Pakrantėje yra salų (pvz., Chambeli salos). Svarbiausios upės yra Chubonesas ir Pujangas (jo pakrantėje yra suakmenėjęs miškas).

## Administracinis suskirstymas
  
Provincija padalinta į 14 kantonų:

* Areniljasas
* Atahualpa
* Balsasas
* Čilja
* El Guabas
* Huakiljasas
* Las Lachasas (La Viktorija)
* Mačala
* Markabeli
* Pasachė
* Pinjasas
* Portovelas
* Santa Rosa
* Saruma

## Šaltiniai
Rondonija

**Rondonija** () – valstija Brazilijoje, šalies šiaurės vakarinėje dalyje. Ribojasi su Amazone – šiaurėje, su Mato Grosu – rytuose, su Bolivija – pietuose bei siauru ruožu su Akre – šiaurės vakaruose. Valstijos sostinė – Porto Veljas.

Valstija pavadinta Kandido Rondono garbei.

## Geografija

Didžiąją valstijos dalį užima plokščia Amazonės žemuma, pietuose paviršius labiau kalnuotas. Ten yra aukščiausia Rondonijos vieta – Žaru kalnas (1126 m). Svarbiausia valstijos upė – Madeira su intakais (Guaporė, Abuna, Žiparana, Ruzveltas).

Klimatas ekvatorinis; karštas ir drėgnas. Temperatūra svyruoja apie 24-26 °C, metinis kritulių kiekis 1400–2600 mm. Didelis santykinis oro drėgnumas (75-90 %).

Būdinga gamtinė sritis – Amazonijos drėgnieji miškai.

## Gyventojai

Etninė sudėtis:
* baltieji – 36,8 %
* pardo – 53,8 %
* juodaodžiai – 7,3 %
* azijiečiai ir indėnai – 2,2 %

## Didžiausi miestai
* Porto Veljas – 426,5 tūkst. gyv. (2009 m.)
* Ži-Parana – 116,5
* Arikemesas – 90,3
* Kakoalas – 78,6
* Viljena – 76,1
* Žaru – 52,0
* Rolin de Mora – 50,6

## Šaltiniai
Psichologinė projekcija

**Projekcija** – vienas iš psichoanalitikos mokyklos nagrinėjamų gynybos mechanizmų, kai savi neigiami bruožai, mintys, jausmai ar elgesys nesąmoningai priskiriami kitiems žmonėms ar aplinkai.

Projekcijos leidžia nesąmoningai paslėpti savyje esančius nemalonius bruožus ir impulsus, priskiriant juos kitiems žmonėms ar aplinkai bei sumažinti psichologinę įtampą neįsisąmoninant pasąmonėje glūdinčių jausmų. Tokiu būdu savo jausmų mesto šešėlio atspindys įsivaizduojamas kituose asmenyse, pavyzdžiui, kai žmogus paniuręs, jam gali atrodyti prislėgti ir kiti žmonės, arba tuomet, kai jam nesiseka, gali pradėti kaltinti kitus žmones dėl nesėkmingai susiklosčiusių aplinkybių.

Projekcija gali veikti dvejopai: vienu atveju kitiems priskiriame savo išgyvenimus, nors tai visai nėra jų išgyvenimai (pvz., ramus žmogus mums atrodo liūdnas, nors iš tiesų jis visai neliūdi – liūdime mes). Kitu atveju kitiems žmonėms iš tiesų daugiau ar mažiau būdingos mūsų įžvelgiamos savybės ar išgyvenimai, tačiau mes, tokių pačių savybių ar išgyvenimų sąmoningai nesuvokdami savyje, todėl nesąmoningai perkeliame juos kitiems ir tuomet matome jas kituose sutirštintai, užaštrintai.

Terminą XIX a. pab. pirmasis pavartojo Sigmund Freud.

## Išnašos
Menotyra (žurnalas)

**Menotyra** – Lietuvos mokslų akademijos mokslinis žurnalas, einantis nuo 1994 m. Vilniuje. Žurnalas indeksuojamas CEEOL, EBSCO ir ERIH PLUS mokslinių duomenų bazėse.

## Istorija
Leidžiamas vietoje 1967–1993 m. leisto tokio pat pavadinimo žurnalo tipo tęstinio mokslinio leidinio, priklausiusio Lietuvos aukštųjų mokyklų mokslo darbų serijai. Leido leidykla „Academia“, nuo 1999 m. leidžia Lietuvos mokslų akademijos leidykla. Tiražas 400 egz.

Skelbia publikacijas dailėtyros, kinotyros, muzikologijos, teatrologijos klausimais.

Redaguoja redakcinė kolegija: pirmininkai Gabija Surdokaitė-Vitienė, Rasa Vasinauskaitė. 

## Šaltiniai

## Nuorodos
* „Menotyra“ archyvas
Merkio kraštas

**Merkio kraštas** – Varėnos rajono laikraštis, leidžiamas nuo 1946 m. gruodžio 30 d. Varėnoje, Parko g. 8.

## Istorija
Iki 1950 m. Varėnos apskrities laikraštis, 1950–1990 m. – LKP Varėnos rajono komiteto ir Liaudies deputatų tarybos leidinys, nuo 1990 m. – nepriklausomas laikraštis. Steigėja ir leidėja UAB „Merkio kraštas“.

1947 m. ėjo dukart-triskart per savaitę, 1948–1950 m. – savaitraštis, 1951 m. – dukart-triskart per savaitę, 1952–1961 m. – dukart, 1962–1979 m. – triskart, nuo 1980 m. – dukart per savaitę. Iki 1962 m. balandžio 21 d. vadinosi „Tarybinis balsas“, nuo 1962 m. balandžio 23 d. – „Raudonoji vėliava“, nuo 1988 m. Nr. 93 – „Merkio kraštas“. Spausdino Varėnos spaustuvė, nuo 1992 m. – Alytaus spaustuvė. Tiražas 1974 m. – 3000 egz., 1987 m. – 8900 egz., 1997 m. – 2300 egz., 2010 m. – 3040-3290 egz.

## Redaktoriai
* J. Paukštytė – 1947 m.
* I. Steponavičius – 1947–1948 m.
* B. Daktariūnas – 1948–1953 m.
* K. Laužikas – 1953–1956 m.
* I. Dzienajevičius – 1956–1962 m.
* Domas Jankauskas – 1962–1970 m.
* J. Rumša – 1970–1973 m.
* Julius Biekša – 1973–1989 m.
* I. Matulevičienė – 1990–1995 m.
* Aloyzas Tendzegolskis – nuo 1995 m. 

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Merkurijus (laikraštis)

**Merkurijus** – laikraštis skirtas prekybininkams ir visuomenei, ėjęs 1990–1994 m. Vilniuje.

## Istorija
Įsteigė ir redagavo žurnalistas Juozas Girdvainis. Priklausė Vilniaus prekybos organizacijų valdybai. Tiražas 1990 m. – 13 600 egz., 1994 m. – 5000 egz.

Skelbė straipsnius, atspindinčius prekybininkų vartotojų interesus, prekybos darbo praktiką. 

## Šaltiniai
Oti

**Oti** arba **Pendžari** () – upė vakarų Afrikoje.

Oti upė teka Benino, Burkina Faso, Togo ir Ganos teritorijomis. Ištakos yra Atakoros kalų grandinėje, Benine. Upė iš pradžių teka į šiaurę, po to sukasi į pietvakarius. Ties Benino, Burkina Faso ir Togo pasienių trikampiu Oti kerta Benino ir Burkina Faso valstybinę sieną. Po to ji teka šiaurine Togo teritorija pietvakarių kryptimi ir patenka į Ganos teritoriją. Čia upė teka tiesiai į pietus, išilgai Ganos ir Togo pasienio. Galiausiai upė įteka į Voltos tvenkinį Ganoje.

Upė priklauso voltos baseinui, jos ilgis siekia 900 km. Oti baseinas užima 72 900 km² plotą. Didžiausi upės intakai – Kurtiagu, Arli, Dubodo, Singu, Uale ir kiti.

1998–1999 m. (nuo spalio iki kovo) lietingu sezonu šiaurinio Togo teritorijoje, stiprių liūčių metu Oti upėje prasidėjo potvyniai, kurio metu nukentėjo tūkstančiai žmonių.
Mes!

**Mes!** – specialus dvisavaitis leidinys (laikraštis) jaunimui, leistas 1990–1994 m. Vilniuje.

## Istorija
Pirmieji du numeriai išėjo kaip specialus dienraščio „Lietuvos rytas“ priedas jaunimui. Įsteigė ir leido UAB „Lietuvos rytas“. Tiražas 1990 m. – 30 000 egz., 1993 m. – 12 400 egz., 1994 – 7200 egz.

Rašė jaunimo buities, kultūros, politikos, meno ir kt. temomis. 

## Redaktoriai
* Vidas Rachlevičius – 1990–1991 m.
* Rasa Karmazaitė – 1992–1993 m.
* Vytautas Mizaras – 1993–1994 m.

## Šaltiniai
Futbolas 2012 m. vasaros olimpinėse žaidynėse

**[[Futbolas olimpinėse žaidynėse|Futbolo]]** varžybos 2012 m. vasaros olimpinėse žaidynėse vyks liepos 25 – rugpjūčio 11 dienomis. Finalinės turo varžybos vyks Wembley stadione. Varžybose varžysis 12 nacionalinių moterų rinktinių ir 16 nacionalinių iki 23 metų vyrų rinktinių. Taisykles leidžia vyrų komandoms turėti tris žaidėjus vyresnius nei 23 metai. Žaidynėse pasirodys iš viso 504 futbolininkai. Futbolo varžybų atkrentamasis etapas tradiciškai prasidės likus dviem dienoms iki 2012 m. vasaros olimpinių žaidynių atidarymo.

## Stadionai
Olimpinės futbolo varžybos vyko šešiuose stadiuonuose:

## Jungtinės Karalystės komanda
Pagal žaidynių reglamentą automatišką pakvietimą į futbolo turnyrą gauna šeimininkų komandos, bet šalies nacionalinis olimpinis komitetas yra įsteigtas kaip Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystės komitetas, o tokios komandos FIFA struktūroje nėra. 2009 m. gegužės 29 d. Škotija, Velsas ir Šiaurės Airija paskelbė nedalyvausiančios jungtinėje Didžiosios Britanijos komandoje, nes tai pažeistų jų teises kaip nepriklausomų FIFA komitetų. Regionai taip pat sutiko nereikšti pretenzijų Anglijos futbolo rinktinėms, dėl dalyvavimo Jungtinės Karalystės vardu.

## Kvalifikacija

### Vyrai

### Moterys

## Vyrų turnyras

### A grupė

### B grupė

### C grupė

### D grupė

### Atkrintamosios varžybos

#### Ketvirtfinaliai

#### Pusfinaliai

#### Dėl 3-ios vietos

#### Finalas

## Moterų turnyras

### E grupė

### F grupė

### G grupė

† varžybos vėlavo valandą dėl Šiaurės Korėjos protesto dėl panaudotos Pietų Korėjos vėliavos vietoje Šiaurės Korėjos.

### Atkrentamosios

## Išnašos

## Nuorodos
* Londonas 2012
Čagatajus

**Čagatajus** (mong. Цагадай, maždaug 1185–1242) – antrasis Čingischano sūnus, pirmasis Čagatajų chanato chanas 1226–1242 m. Nuo jo vardo kilo pavadinimai Čagatajų chanatui, čagatajų kalbai, čagatajų turkams.

## Valdymas

Čagatajaus valdos – Čagatajų chanatas – užėmė didžiąją dab. Vidurinės Azijos teritorijos dalį. Jis jas paveldėjo po tėvo mirties ir valdė iki savo mirties 1242 m.

Jo sostinė buvo Almalikas prie Kuldžos.
Meškeriotojas (žurnalas)

**Meškeriotojas** – *mėnesinis [[žurnalas (spauda)|žurnalas]] apie žūklę gėluose vandenyse ir jūroje*, einantis nuo 1995 m. spalio mėn. Kaune, Chemijos g. 29.

## Istorija
Steigėja ir leidėja UAB „Vainagis“, vėliau UAB „Reprodukcija“. Tiražas 1995 m. – 4000 egz., 1997 m. – 14 000 egz. 

## Redaktoriai
* Rolandas Kažimėkas – 1995–1998 m.
* Ričardas Adamonis – 1998–2000 m.
* Audrius Blinstrubas – nuo 2000 m.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* „Meškeriotojas“
EEE

**EEE**:

* Europos ekonominė erdvė
* Embrace, extend and extinguish, pripažink, išplėsk, nuslopink
Mylėk Tėvynę

**Mylėk Tėvynę** – Lietuvos partizanų laikraštis, ėjęs 1946–1947 m.

## Istorija
Leido partizanų Merkio rinktinės štabas. Išėjo apie 100 numerių.

Redagavo Adolfas Ramanauskas (Vanagas). 

## Šaltiniai
Milicijos žinios

**Milicijos žinios** – informacinis laikraštis, ėjęs 1922–1923 m. Kaune.

## Istorija
Leido ir redagavo Vidaus reikalų ministerijos Piliečių apsaugos departamentas. Spausdino Š. Levi spaustuvė Kaune. 1924 m. vietoje „Milicijos žinių“ pradėtas leisti žurnalas „Policija“.

Spausdino dokumentus, reglamentuojančius administracinę tvarką, informavo apie nusikalstamumą, rašė apie milicijos pareigūnų darbą.

Bendradarbiavo A. Bajoras, K. Bajoras, A. Kubilius, Jonas Navakas, J. Šulginas ir kt. 

Redaktorius Bronius Stosiūnas.

## Šaltiniai
Pendžari nacionalinis parkas

**Pendžari nacionalinis parkas** () – gamtos draustinis Benino teritorijoje.

Pendžari draustinis buvo įkurtas 1954 m., o 1961 m. gavo nacionalinio parko statusą. 1986 m. paskelbtas UNESCO biosferos draustiniu. Išsidėstęs Benino šiaurės vakaruose, tarp Atakoros kalnų ir sienos su Burkina Fasu, Oti upės baseine, 100–500 metrų aukštyje virš jūros lygio. Netoli jo yra Arli nacionalinis parkas (Burkina Fasas), taip pat W nacionalinis parkas (išsidėstęs Benino, Burkina Faso ir Nigerio teritorijose).

Pendžari nacionalinio parko teritorija užima 2755 km². Gamtinis kraštovaizdis – miškinga savana, užpelkėjusios ir žolėtos pievos. Kasmet čia iškrenta vidutiniškai 1000 mm kritulių. Draustinis žymus čia saugoma gepardų populiacija. Be to, čia galima sutikti daug liūtų, dramblių, hienų, leopardų, buivolų, begemotų, krokodilų, pitonų, Nilo varanų, vandens ožių ir įvairių rūšių antilopių.

Kasmet Pendžari nacionalinį parką aplanko 6000 turistų iš užsienio. 2017 m. jis įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.

## Nuorodos
* Oficiali svetainė  
* UNESCO svetainė
Mačala

**Mačala** () – miestas pietvakarių Ekvadore, šalia Ramiojo vandenyno (Gvajakilio įlankos) pakrantės; El Oro provincijos centras.

Mačala yra svarbiausias Ekvadoro bananų auginimo centras, dar vadinamas pasaulio bananų sostine. Aplinkinėse lygumose plyti didelės bananų plantacijos, o produkcija eksportuojama per Puerto Bolivaro uostą (80 % šalies bananų eksporto). Taip pat auginama kava, kakava, vaisiai. Veikia du universitetai. Mačalos centre yra didelė aikštė (*plaza*) su fontanu.

## Sportas
Orense SC – futbolo klubas;

## Šaltiniai
Puerto Bolivaras

**Puerto Bolivaras** () – miestas pietvakarių Ekvadore, El Oro provincijoje, Ramiojo vandenyno (Gvajakilio įlankos) pakrantėje; Mačalos avanportas.

Pro Puerto Bolivaro jūrų uostą eksportuojama 80 % Ekvadoro bananų produkcijos. Uostas įsikūręs natūraliame sąsiauryje, suformuotame Chambeli salų.

## Istorija

Miestas pavadintas Lotynų Amerikos išsivadavimo didvyrio Simono Bolivaro garbei. 1941 m. Puerto Bolivaras buvo užimtas Peru armijos.
Metmenys (žurnalas)

**Metmenys** – JAV lietuvių literatūros, meno, sociologijos ir politikos (kūrybos ir analizės) žurnalas, einantis nuo 1959 m. Čikagoje.

## Istorija
Įsteigė Santaros-Šviesos federacija. Leidėjas – bendrovė „Metmenys“, „AM and M Publications“ (Algimanto Mackaus ir Metmenų). Per metus išeina 2 (dažniausiai 192 p.) numeriai. Tiražas 1985 m. – 700 egz.

Spausdina straipsnius istorijos, literatūros, politikos, sociologijos, kultūros, visuomenės gyvenimo klausimais, grožinės literatūros kūrinius, jaunųjų lietuvių dailininkų darbus.

## Redakcijos bendradarbiai
Egidijus Aleksandravičius, Algirdas Titus Antanaitis, Leonidas Donskis, Mykolas Drunga, Aušra Marija Jurašienė, Zinaida Nagytė-Katiliškienė, Algirdas Landsbergis, Ilona Gražytė-Maziliauskienė, Icchokas Meras, Algis Mickūnas, Romas Misiūnas, Kostas Ostrauskas, Alina Staknienė, Bronius Vaškelis, Tomas Venclova, Albertas Zalatorius, Kęstutis Paulius Žygas. 

## Redaktoriai
* Vytautas Kavolis – 1959–1996 m.
* Violeta Kelertienė ir Rimvydas Pranas Šilbajoris – nuo 1997 m.

## Šaltiniai
Miražai (laikraštis)

**Miražai** – *iliustruotas dvisavaitis [[laikraštis]] jaunimui*, nuo 1991 m. kovo mėn. iki 1996 m. ėjęs Kaune, Ukmergės g. 9-20.

## Istorija
Steigėja ir leidėja Algimanto Barzdžiaus personalinė įmonė. Iki 1992 m. – savaitraštis. Tiražas 1991 m. – 25 000 egz., 1997 m. – 8800 egz.

Nuo 1994 m. leistas dvisavaitis laikraštis „Miražai moterims ir merginoms“ (redaktorė J. Barzdžiuvienė, Tiražas 14 000 egz.).

Rašė visuomenės gyvenimo, kultūros ir kt. temomis.

## Redaktorės
* J. Radzevičienė – 1991–1994 m.
* J. Barzdžiuvienė – 1994–1996 m.

## Šaltiniai
Mitai ir faktai

**Mitai ir faktai** – grožinės ir dokumentinės literatūros žurnalas, leistas 1992–1993 m. Vilniuje.

## Istorija
Įsteigė ir leido UAB „Žinia“. Tiražas 1992 m. – 20 000 egz., 1993 m. – 6000 egz. Išėjo 5 numeriai.

Redaktorius A. Bučys. 

## Šaltiniai
Mituva (savaitraštis)

**Mituva** – radijo ir televizijos savaitraštis Jurbarko rajonui, ėjęs 1994–1995 m. Jurbarke.

## Istorija
Įsteigė ir leido UAB „TeleSATpressa“ (Marijampolė). Tiražas 1800 egz.

Redaktorius Antanas Salys. 

## Šaltiniai