open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Rigas Rudens

**„Rigas Rudens“** – vienas populiariausių uždarų patalpų lėkščiasvydžio (''ultimeito'') turnyrų Baltijos Šalyse (Pabaltyje), organizuojamas jau nuo 1998 metų. Turnyras vyksta Uogrėje, (t. y. už 35 kilometrų nuo Rygos), Lielvardėje (46 kilometrai nuo Rygos) ir Salaspilis.

„Riga Rudens“ turnyras tradiciškai organizuojamas pirmąjį lapkričio savaitgalį ir trunka dvi dienas (šeštadienį ir sekmadienį).

Turnyre dėl čempionų vardo varžosi 20 atvirojo (vaikinų) diviziono ir 14 stipriausių merginų komandų iš Latvijos, Lietuvos, Estijos, Rusijos, Baltarusijos, Suomijos bei Švedijos.

## Rezultatai

### Atvirasis divizionas

### Merginų divizionas

## Nuorodos
* Turnyro „Riga Rudens“ oficialus puslapis  (anglų k.)
* Turnyro taisyklės  (anglų k.)

## Šaltiniai
Sun Beam

**Sun Beam**&nbsp;– tarptautinis paplūdimio lėkščiasvydžio (''ultimeito'') atvirojo ir mišriojo divizionų komandų turnyras. Turnyras rengiamas Klaipėdoje, Smiltynės paplūdimyje liepos viduryje. Turnyrą rengia vietinis lėkščiasvaidžio sporto klubas-komanda&nbsp;– „Marių Meškos“ nuo 2011 metų. Šiuo metu tai didžiausias Lietuvos paplūdimio lėkščiasvydžio turnyras.

Tai atvirasis turnyras, kuriame norą dalyvauti gali pareikšti visos Lietuvos ir užsienio komandos. Tradiciškai lietuviškame turnyre dominuoja lietuvių lėkščiasvydžio komandos, tačiau be lietuvių dėl stipriausiųjų vardo varžosi pajėgiausios komandos iš Latvijos, Estijos, Lenkijos, Rusijos, Baltarusijos, Vokietijos, Suomijos, Didžiosios Britanijos.

## Turnyro aprašymas

Tai klubų turnyras, žaidžiamas pagal oficialias paplūdimio lėkščiasvydžio taisykles, žaidžiant 5 prieš 5.

* Žaidžiama septyniasdešimt penkių (75) metrų ilgio aikštėje, kurios plotis dvidešimt penkių (25) metrų, taškų pelnymo zonos dydis penkiolika (15) metrų.

* Vienerios rungtynės žaidžiamos keturiasdešimt penkias (45) minutes arba iki trylikos (13) taškų.

* Varžybos vyksta kol viena ar kita komanda surenka trylika (13) taškų nesibaigus žaidimo laikui. Pasibaigus žaidimo laikui žaidimas nėra stabdomas&nbsp;– jis tęsiasi kol yra pelnomas taškas, ir po to rungtyniaujama iki tiek taškų, kiek būtų prie didesniojo rezultato pridėjus vieną (1) tašką.

* Komandos per rungtynes turi 1 pertraukėle po 90 sekundžių.

Turnyras yra suskirstytas į dvi grupes: atviroji (*open*) ir mišrioji grupė (*mix*). Pastaroji skiriasi tuo, jog komandų sudėtys yra mišrios (vaikinai ir merginos). Žaidimo aikštėje iš 5 žaidėjų privalo būti 2 merginos ir 2 vaikinai. 5-ojo žaidėjo lytį renkasi puolanti komanda.

## Rezultatai

### Turnyro nugalėtojai

### Turnyro naudingiausi žaidėjai

Paaiškinimai:

O – atviroji grupė

X – mišrioji grupė: w – moteris, m – vyras

## Nuorodos
* Turnyro „SUN BEAM“ oficialus puslapis 

## Šaltiniai
Jilano apskritis

**Jilano apskritis** (; pe̍h-ōe-jī: *Thô-hn̂g-kōan*) – viena iš Taivano apskričių. Tai 17-a pagal dydį apskritis šalyje. Yra šalies šiaurės rytinėje dalyje. Šiaurės vakaruose ribojasi su Sinbėjumi, rytuose su Taojuanu ir Sindžu apskritimi, pietryčiuose su Taidžongu ir pietuose su Hualiano apskritimi. Administracinis centras – Jilanas.

## Geografija
Apie 10 km nuo apskrities krantų, Ramiajame vandenyne, išsidėsčiusi Guišan Dao sala, kuri yra negyvenama ir paskelbta gamtiniu rezervatu. Retai apgyvendintuose vakariniame ir pietiniame Jilano apskrities regionuose driekiasi Vidurio Taivano kalnagūbris. Aukščiausia viršukalnė apskrityje yra Nanhubeišanas (南湖 北山; 3535 m), esantis pasienyje su Taidžongo miestu. Pietuose ši kalnų grandinė smenga į Filipinų jūrą. Šiaurės vakarinėje dalyje apskrities ribą formuoja Suešano kalnagūbris (雪山 山脉).

## Gyventojai
Dauguma gyventojų susitelkę ties Lanjango upės žiotimis, prie Ramiojo vandenyno. Apskrities teritorijoje gyvena kavalanai, viena iš Taivano aborigenų genčių.

## Administracinis suskirstymas

Jilano apskritis yra padalinta į:

1 miestą
* Jilanas

3 miesto tipo gyvenvietes
* Luodongas
* Suao
* Toučengas

8 kaimo tipo gyvenvietes
* Datongas
* Dongšanas
* Dziaosi
* Nanao
* Sansingas
* Vudziė
* Juanšanas
* Džuangvėjus
Sindžu apskritis

**Sindžu apskritis** (; pe̍h-ōe-jī: *Sin-tek-kōan*) – viena iš Taivano apskričių. Tai 12-a pagal dydį apskritis šalyje. Yra šalies šiaurės vakarinėje dalyje. Šiaurėje ribojasi su Taojuanu, rytuose su Jilano apskritimi, pietryčiuose su Taidžongu, pietuose su Miaoli apskritimi ir vakaruose su Sindžu miestu. Administracinis centras – Džubėjus.

## Geografija
Šiaurės vakaruose apskritis ribojasi su Taivano sąsiauriu. Apskrities kraštovaizdis daugiausia kalvotas, pietrytinėje dalyje driekiasi kalnų grandinė, užsibaigianti Žongjango kalnagūbrio atšaka, aukščiausia viršukalnė yra Suešanas (3886 m). Palei kalno pietinius šlaitus eina Šeipos nacionalinio parko teritorija.

## Gyventojai
Didžiąją dalį gyventojų sudaro hakų tautos žmonės. Pietrytinėje dalyje gyvena keletas Taivano aborigenų genčių.

## Administracinis suskirstymas
Sindžu apskritis yra padalinta į:

1 miestą
* Džubėjus

3 miesto tipo gyvenvietes
* Guansi
* Sinpu
* Džudongas

9 kaimo tipo gyvenvietes
* Baošanas
* Beipu
* Emėjus
* Hengšanas
* Hukou
* Dzianši
* Čionglinas
* Vufengas
* Sinfengas
Alijasantana

**Alijasantana** (*Aliyasantana*, *Aliya Katt*) – matrilinijinė paveldėjimo sistema, kai paveldi vyriškio sesers sūnus, kurios ir dabar laikosi buntai ir kitos Karnatakos (Indija) pakrančių bendruomenės.

*[[Marumakkathayam]]* (malajalių kalba) buvo panaši sistema, kurios laikėsi nairai ir thijai (*Thiyyas*) regione, kuris dabar vadinasi Kerala.

## Kilmė
Kai kurie antropologai, pvz., Marija Gimbutienė, teigė, kad matrilinijinės bendruomenės buvo įprastos ankstyvosiose žmonių kultūrose.

### Kilmės mitai
Tulai tiki, kad *Aliya Kattu* buvo įvesta karaliaus *[[Bhootala Pandya]]* paliepimu. Legenda tradicijos kilmę aiškina taip: demonas norėjo, kad karalius paaukotų savo sūnų. Tačiau nė viena jo karalienė ir nė vienas jo sūnus nenorėjo tokio aukojimo. Matydama tokią sunkią padėtį karaliaus sesuo pasiūlė paaukoti jos sūnų. Tačiau demonas pasirodė gailestingas ir aukojimą atšaukė. O karalius savo sūnėną paskelbė tikruoju įpėdiniu.

## Pagrindiniai bruožai
* Vaikai yra motinos šeimos dalis.
* Po santuokos žmona lieka savo motinos bendruomenėje, o vyras ją lanko. Buntų bendruomenėse žmona gyvena pas vyrą, tačiau jam mirus grįžta į motinos bendruomenę.
* Giminystės linija – priklausymas gotrai (kitaip dar *bali*, *bari*, *balli* ar *illam*) ar senoviniams namams (tharavadui) nustatomas pagal motiną. Santuoka asmenų, priklausančių tam pačiam *illam* uždraustas.
* Valdovų giminėse įpėdinis būdavo sesers sūnus. Taip buvo parenkami įpėdiniai buntų karališkuosiuose namuose (Čoupai, Adžilai, Alupai) ir įvairiose feodalų didikų (Balalai, Hegdai ir Guthai) giminėse.
* Motinos turtas vaikams dalinamas taip, kad dukterys paveldėtų didžiąją dalį turto, o dalies dydis priklauso nuo vaikų skaičiaus. Sūnus gaudavo tik nedidelę dalį. Nebuvo aiškių taisyklių, kaip paveldimas tėvo turtas. Gali būti, kad ankstesniais laikais jis visas atitekdavo seseriniam sūnėnui. Tačiau vėliau buvo stebėta, kad nors motinos turtas visada paveldimas matrilinijiškai, (kartais sūnų sąskaita), tėvas galėdavo savo turtą paskirstyti kaip norėdavo.
* Moterys turėjo teisę išsiskirti ir susituokti pakartotinai.
* Dėdė motinos linija būdavo laikomas giminės vyriausiu vyriškiu, ir buvo vadinamas  arba tulų kalba *gurikare* ar . Buntų bendruomenėse brolis tvarkydavo sesers labui matrilinijinės šeimos žemę.

## Matrilinijinės bendruomenės
Tulų bendruomenės, kurios laikėsi matrilinijinės paveldėjimo sistemos, buvo:
* bilavai
* buntai, įskaitant džainus buntus
* belarai
* devadigai
* pulajarai
* mogavyrai
* ganigai
* kulalai.

## Šaltiniai

## Nuorodos
*  Analysis of the 1931 Census of India
Dziaji apskritis

**Dziaji apskritis** (; pe̍h-ōe-jī: *Ka-gī-kōan*) – viena iš Taivano apskričių. Tai 10-a pagal dydį apskritis šalyje. Yra šalies pietvakarinėje dalyje. Šiaurėje ribojasi su Junlino ir Nantou apskritimis, vakaruose su Taidongo apskritimi ir pietuose su Tainanu. Apskritis supa Dziaji miestą, bet jis į apskrities teritoriją neįeina. Administracinis centras – Taibao.

## Geografija
Vakaruose apskritis ribojasi su Taivano sąsiauriu. Vakarinėje apskrities dalyje pliti Čianano lyguma, kuri yra didžiausia šalyje. Rytuose driekiasi Ališano kalnai, kurių prieškalnių miškais eina Ališano miškų geležinkelis, populiarus turistinis objektas. Ryčiausias apskrities smaigalys įsiterpia į Jušaną, aukščiausią Taivano kalną, kurio aukštis siekia 3952 m. Taip pat rytinis apskrities kampas patenka į Jušano nacionalinio parko teritoriją.

## Administracinis suskirstymas
Dziaji apskritis yra padalinta į:

2 miestus
* Pudzi
* Taibao

2 miesto tipo gyvenvietes
* Budajus
* Dalinas

14 kaimo tipo gyvenviečių
* Ališanas
* Dapu
* Dongši
* Fanlu
* Liudziao
* Lucao
* Meišanas
* Minsiongas
* Šuišangas
* Sikou
* Singangas
* Jidžu
* Džongpu
* Džuči
Julija Lipnickaja

**Julija Lipnickaja** (, g. 1998 m. birželio 5 d.) – rusų dailiojo čiuožimo sportininkė, moterų vienetų Europos čempionė, Olimpinių žaidynių dailiojo čiuožimo komandinių varžybų čempionė.

## Rezultatai

WD = Pasitraukė


## Išnašos

## Nuorodos

* Julija Lipnickaja ISU svetainėje
* Julija Lipnickaja Sočis 2014 svetainėje
Bolšoj ledo arena

**„Bolšoj“ ledo arena** (rus. *Большой Ледовый дворец*) – 12 000 vietų sporto arena Sočyje, Rusijoje. Šioje arenoje vyko 2014 m. žiemos olimpinių žaidynių renginiai, ledo ritulio varžybos.

## Šaltiniai
Tulai

**Tulai**(sav. ತುಳು = *Tuluva*, dgs. *Tuluver*, () – etninė Indijos gyventojų grupė, kilusi Tulu Nadu regione. Dabar gyvena Pietų Kanados ir Udupio rajonuose (Karnataka) ir Kasaragodo taluke (Kerala). Jų gimtoji kalba yra tulų kalba. Nemažai tulų emigrantų gyvena Mumbajuje, Viduriniuosiuose Rytuose ir kai kuriose Anglosferos šalyse.

## Geografinis paplitimas
Dauguma tulų gyvena Tulu Nadu regione, o jų emigrantai aptinkami daug kur pasaulyje.
* Pirmas nesenų laikų migracijos tarpsnis buvo XX a. pradžioje, tuo metu tulai migravo į Mumbajų (tada vadinosi *Bombėjus*) ir Čenajų (tada dar *Madrasas*) ir kitas Pietų Indijos vietoves.
** Tulų kalba kalbantys Šivali brahmanai () daugiausia migravo į pietus nuo Tulu Nadu (į Madrasą, Bangalorą, Tamil Nadu, Andhra Pradešą, Keralą ir kt.)
** Kiti tulai labiau migravo į šiaurę nuo Tulu Nadu, daugiausia į Mumbajų ir gretimas teritorijas, kaip kad Thanę, Navi Mumbajų ir Puną, kur jie užsiėmė įvairia veikla nuo bankininkystės iki Bolivudo.
* Antrasis migracijos tarpsnis prasidėjo Antrojo pasaulinio karo metais, kad išvengti maisto paskirstymo, kurį ėmė tvarkyti britų administracija.
* Trečiasis tarpsnis prasidėjo po Žemės reformos akto įvedimo 8-to dešimtmečio pradžioje. Šios bangos emigrantai buvo išsilavinę profesionalai – gydytojai, inžinieriai, mokslininkai.
* Ketvirtoji migracijos banga buvo 9–10 dešimtmečiais, daugiausia į Persų įlankos šalis.
* Penktoji banga – daugiausia į JAV, po to, kai Indijoje prasidėjo IT sprogimas.

## Tulų susiskirstymas
Dauguma tulų yra hinduistai. Jie susiskirstę į tokias kastas kaip: buntai, mogavyrai (*Mogaveera*), bilavai (*Billava*), kulalai, ganigai, šivali brahmanai (*Shivalli Brahmins*), sthanika brahmanai (*Sthanika Brahmins*) ir kiti.

Tulų tautos atstovai yra kai kurie garsūs Indijos kino aktoriai, pvz., Aishwarya Rai, Shilpa Shetty.


Vaizdas:Aish 2013.jpg|Aishwarya Rai
Vaizdas:ShilpaShetty.jpg|Shilpa Shetty
File:Anushka Shetty.jpg|Anushka Shetty


## Tradicijos
Tulai laikosi Aliya Kattu sistemos, kur iš vyriškio (dėdės) paveldi jos sesers sūnus. To nesilaiko tik brahmanai ir *Parivara* buntai. Kitos specifinės tradicijos yra *[[Bhuta Kola]]* (dvasių garbinimas), *[[Nagaradhane]]* (gyvačių garbinimas) ir Jakšagana (*Yakshagana*, savitas teatras).
Tulų Naujieji Metai vadinami *Bisu*, jie sutampa su šventėmis *Baisakhi*, *Vishu* ir *Songkran* (tajų Naujieji Metai).

## Autonomijos reikalavimas
Nuo Indijos nepriklausomybės paskelbimo ir Indijos valstijų vėlesnių pertvarkymų tulai reikalauja tulų kalbai nacionalinės kalbos statuso ir įkurti tulų valstiją Tulu Nadu.
Anksčiau kiek prislopęs paskutiniais metais autonomijos siekimas vėl stiprėja. Kelios organizacijos (pvz., Tulu Rajya Horata Samiti'') plėtoja šį tulų siekį ir dažnai regnia Tulu Nadu miestuose mitingus ir demonstracijas, kuriuose propaguoja šį siekį.

## Nuorodos
Miaoli apskritis

**Miaoli apskritis** (; pe̍h-ōe-jī: *Biâu-le̍k-kōan*) – viena iš Taivano apskričių. Tai 11-a pagal dydį apskritis šalyje. Yra šalies vakarinėje dalyje. Šiaurėje ribojasi su Sindžu miestu ir Sindžu apskritimi, rytuose ir pietuose su Taidžongu. Administracinis centras – Miaoli.

## Geografija
Apskritis deimanto formos, iš šiaurės į pietus ištįsusi apie 50 km, iš rytų į vakarus – apie 64 km. Bendras pakrantės ruožo ilgis siekia apie 50 km. Kraštovaizdis kalvotas, todėl apskritis populiari vieta žygiams po kalnus. Prie sienos su Taidžongu driekiasi Suešano kalnagūbris. Miaoli apskrityje iškrenta daug kritulių, tad joje gausu upių.

## Gyventojai
Pagrindinės etninės grupės: hakai ir Taivano aborigenai (atajalai, saisijatai). Taivano aborigenai sudaro apie 1,9 % visų gyventojų.

## Administracinis suskirstymas
Miaoli apskritis yra padalinta į:

1 miestą
* Miaoli

6 miesto tipo gyvenvietes
* Houlongas
* Tongsiao
* Toufenas
* Juanli
* Džunanas
* Džuolanas

11 kaimo tipo gyvenviečių
* Dahu
* Gongguanas
* Nandžuangas
* Sanvanas
* Sanji
* Šitanas
* Taianas
* Tongluo
* Touvu
* Sihu
* Dzaočiao
Taojuanas (rajonas)

**Taojuanas** () – vienas iš Taojuano rajonų, esantis šiaurės vakarų Taivane. Gyventojų 417 tūkst. (2014 m. duomenys).

## Geografija

Taojuanas išsidėstęs Taojuano plokščiakalnyje, šalia gretimais esančio Guišano rajono. Nankanas yra pagrindinė upė Taojuane, tekanti pietryčių–šiaurės vakarų kryptimi.

## Istorija
Taojuane senovėje gyveno lygumų Taivano aborigenai. Miestas vadinosi Taodzijuanu (), išvertus „persikų sodas“, nes apylinkėse žydėdavo daug persikų. 1920 m. valdant japonams miestas buvo pervadintas Taojuanu.

Sukūrus Sinbėjų 2010 m. gruodžio 25 d., Taojuanas tapo didžiausiu apskrities pavaldumo miestu Taivane, nes nebeliko Bančiao. Po ketverių metų, 2014 m. gruodžio 25 d., buvo suformuotas dar vienas išskirtąjį statusą turintis miestas Taojuanas (buvusi Taojuano apskritis), o prieš tai buvęs Taojuano miestas buvo į trauktas į naujai sukurto miesto sudėtį ir tapo rajonu.
Džanghua apskritis

**Džanghua apskritis** (; pe̍h-ōe-jī: *Chiong-hòa-kōan*) – viena iš Taivano apskričių. Tai 15-a pagal dydį apskritis šalyje. Yra šalies vakarinėje dalyje. Šiaurėje ribojasi su Taidžongu, rytuose su Nantou apskritimi ir pietuose su Junlino apskritimi. Administracinis centras – Džanghua.

Šiaurės vakaruose yra istoriškai svarbus Lukango uostamiestis. Jo senamiestis su gerai išsilaikiusiomis šventyklomis yra populiarus turistinis objektas.

## Geografija
Apskrities kraštovaizdis plokščias, daugiausia plyti Džanghua ir Dzianano lygumos. Jokia apskrities dalis neįsiterpia į centrines salos aukštumas, tik ties siena su Nantou apskritimi yra keletas kalvų, kaip kad Bagua kalvos. Aukščiausias geografinis taškas apskrityje yra Henšanas (443 m). Vakaruose apskritis ribojasi su Taivano sąsiauriu. Pakrantės ruožo ilgis siekia 60 km. Pietuose teka Žošuji upė, kuri sudaro Džanghua ir Junlino apskričių sieną. Šiaurėje nuo Taidžongo teritorijos apskritį skiria Dadu upė; čia įsikūrusi apskrities sostinė Džanghua.

## Administracinis suskirstymas
Džanghua apskritis yra padalinta į:

1 miestą
* Džanghua

7 miesto tipo gyvenvietes
* Beidou
* Erlinas
* Hemėjus
* Lukangas
* Tiandžongas
* Sihu
* Juanlinas

18 kaimo tipo gyvenviečių
* Dačengas
* Dacunas
* Eršujus
* Fenjuanas
* Fangjuanas
* Fusingas
* Huatanas
* Pitou
* Pusinas
* Pujanas
* Šengangas
* Šetou
* Tianvėjus
* Siansi
* Siušujus
* Sidžou
* Jongdzingas
* Džutangas
Ričardas Bukys

**Ričardas Bukys** (g. 1967 m. rugsėjo 5 d. Veiviržėnai, Klaipėdos raj.) – Lietuvos olimpietis, irkluotojas, akademinio irklavimo rinktinės narys 1992 m. vasaros olimpinėse žaidynėse. 

Treniravosi pas Danielių Juozaitį (1984-1986 m.), Liudviką Milešką (1986 m.). 1988 m. gavo SSRS tarptautinės klasės sporto meistro vardą.  2001 m. baigė Lietuvos kūno kultūros akademiją. 1995-2001 m. buvo Klaipėdos irklavimo centro treneris. Nuo 2001 m. buvo bendrovės „Torlina“ direktorius.

SSRS čempionate 1989 m. laimėjo sidabrą su aštuonviete. Daugkartinis Lietuvos irklavimo čempionas. Baltijos šalių čempionas (pavienės keturvietės be vairininko, 1993 m., Piarnu, Estija). Tarptautinių regatų laimėtojas, pasaulio čempionato Čekijoje (1993 m.) dalyvis.

XXV olimpinėse žaidynėse (1992 m. Barselona, Ispanija) su paviene dviviete be vairininko 2000 m distancijoje parodė laiką 7:01.82, užimdamas 17–tą vietą tarp 19 įgulų (su Zigmantu Gudausku).

## Nuorodos

* Ričardas Bukys (''sports-reference.com'') 
* Ričardas Bukys ''Lietuvos sporto enciklopedijoje''
* Lietuvos irkluotojai olimpiečiai
Leovos rajonas

**Leovos rajonas** – vienas iš Moldovos administracinių vienetų, esantis šalies pietvakariuose. Skirstomas į administracinį centrą – Leovą, Jargarą, 14-ą kaimų ir 20-is komunas. 2012 m. duomenimis, rajone gyveno 53 600 gyventojų.

## Geografija
Leovos rajonas šiaurėje ribojasi su Hinčeščiu, rytuose su Gagaūzija ir Čimišlija, pietuose su Kantemyru, vakaruose Prutas teka šiaurės pietų kryptimi, pasienyje su Rumunija. Rajono reljefas beveik plokščias. Aukščiausias taškas, iškilęs 250 m, yra rajono šiaurinėje dalyje. Erozijos procesai yra mažo intensyvumo.

## Tautinė sudėtis
Violeta Lastakauskaitė

**Violeta Lastakauskaitė** (g. 1965 m. gruodžio 12 d. Ignalinoje) – Lietuvos olimpietė, irkluotoja. Buvo akademinio irklavimo rinktinės narė 1992 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Barselonoje (Ispanija), kur su Violeta Bernotaite tapo dvivietės be vairininkės 10 vietos laimėtoja. 

## Sporto pasiekimai

1983 m. baigė Trakų internatinę sporto mokyklą. Irklavo pavienes dvivietę, keturvietę ir aštuonvietę valtis. Du kartus buvo SSRS jaunių čempionė: keturvietės su vairininku ir aštuonvietės (1983). Daugkartinė Lietuvos moterų irklavimo čempionė  (aštuonvietės, dvivietės ir keturvietės be vairininko, porinės keturvietės su vairininku, dvivietės maratono). 

7 kartus buvo SSRS čempionatų prizininkė: irkluodama aštuonvietę pelnė bronzos (1985, 1986) ir sidabro (1989), neolimpinėje programoje - 3 kartus aukso (1985, 1986, 1989), keturvietę su vairininku - sidabro (1988) medalius. SSRS taurės (1984) ir SSRS tautų spartakiados irklavimo varžybų 3 vietos (1986) laimėtoja su Lietuvos aštuonvietės įgulomis. 

Pasaulio čempionate (1994, Indianapolis, JAV) irkluodama dvivietę be vairininko užėmė 8 vietą, pasaulio neolimpinių rungčių čempionate (1996, Didžioji Britanija) keturvietės be vairininko rungtyje buvo dešimta.

## Nuorodos

* Violeta Lastakauskaitė (''sports-reference.com'') 
* Violeta Lastakauskaitė ''Lietuvos sporto enciklopedijoje''
* Lietuvos irkluotojai olimpiečiai
Nisporenio rajonas

**Nisporenio rajonas** – vienas iš Moldovos administracinių vienetų, esantis šalies vakarų centrinėje dalyje. Administracinis centras – Nisporenis. Taip pat yra 16 kaimų ir 22-i komunos. 2011 m. sausio 1 d. surašymo duomenimis, rajone gyveno 66 800 gyventojų.

## Geografija
Nisporenio rajonas šiaurės vakaruose ribojasi su Ungeniu, šiaurės rytuose su Kelerašiu, rytuose su Strešeniu, pietuose su Hinčeščiu, pietvakariuose Prutas teka šiaurės pietų kryptimi, pasienyje su Rumunija. Rajono kraštovaizdis – kalvotas. Vakarinėje Kodrų aukštumoje yra aukščiausias Moldovos taškas, *Balanesti* kalva, iškilusi 430 metrų virš jūros lygio.

## Tautinė sudėtis
Abramas Kikoinas

**Abramas Kikoinas** (1914 m. vasario 23 d. Žagarėje, Rusijos imperija – 1999 m. rugsėjo 22 d. Jekaterinburge, Rusija) – Lietuvos žydų kilmės TSRS fizikas, matematikas, profesorius.

## Biografija

Gimė 1914 m. vasario 23 d. Žagarėje, Isako Kikoino ir Bunės Majofis šeimoje, brolis taip pat mokslininkas Isakas Kikoinas. 1930 m. rugsėjį baigė Pskovo mokyklą ir įstojo mokytis į Leningrado fizikos-matematikos institutą. 1931 m. perėjo mokytis į Leningrado politechnikos universitetą. 1936 m. baigęs mokslus išsiųstas į Charkovą, kur dirbo fizikos instituto laboratorijoje. 1941 m. prieš naciams užimant Charkovą išsiųstas į Almatą, kur prisidėjo prie karinių gamyklų statybų bei dirbo karininkų instruktoriumi. 1943–1945 m. dirbo viename iš TSRS atominio ginklo kūrimo programos filialų Sverdlovske, tuo pačiu metu dėstė Uralo industrijos institute. 1946–1952 m. buvo fizikos katedros vadovu, universitete dėstė iki 1986 metų. 1946–1970 m. dirbo metalų fizikos institute, kur nuo 1957 m. gegužės iki 1970 m. buvo radiacijos laboratorijos vadovu. Parašė ir išleido molekulinės fizikos vadovėlius skirtus universiteto studentams bei parengė fizikos vadovėlius 8, 9, 10 klasių moksleiviams, kurie buvo leidžiami nuo 1965 m. iki 2007 metų. Parašė apie 70 mokslinių straipsnių į Uralo universiteto žurnalą *Kvant*. Išėjęs į pensiją 1989 m. įsitraukė į Jekaterinburgo žydų bendruomenės *Atikva* veiklą. Už nuopelnus mokslui apdovanotas įvairiais valstybiniais apdovanojimais. Mirė 1999 m. rugsėjo 22 d. Jekaterinburge. Sūnus Konstantinas taip pat fizikas.

## Nuorodos
* Biografija I (rus.) 
* Biografija II (rus.) 
* Biografija III (rus.) 
* Biografija IV (rus.)
Aušra Gudeliūnaitė

**Aušra Gudeliūnaitė** (g. 1963 m. rugsėjo 5 d. Naujalaukyje, Trakų raj.) – Lietuvos irkluotoja, dalyvavusi 1988 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Seule (Pietų Korėja), kur SSRS rinktinės sudėtyje su aštuonviete 2000 m distancijoje parodė laiką 6:22.35 ir užėmė 4-tą vietą (tarp 16 įgulų).

## Sporto pasiekimai

Trakų internatinės sporto mokyklos auklėtinė. SSRS sporto meistrė (1982). Treneriai Adomas Baublys (1978–1989), Jonas Čižauskas (1989–1991). SSRS jaunimo irklavimo 5 kartus čempionė (1979–1982, su Lietuvos aštuonviete, 1981, su Lietuvos paviene keturviete su vairininku). Pasaulio jaunimo čempionatuose laimėjo 2 kartus sidabro medalį (1979, Maskva ir 1980, Vilenbrukas, Belgija, su SSRS aštuonviete).

Daugkartinė Lietuvos čempionė (su aštuonviete, paviene keturviete su vairininku, su porine keturviete su vairininku), 3 kartus SSRS (1987, su SSRS aštuonviete ir 1987, 1988, su SSRS paviene keturviete su vairininku) moterų čempionė. Pabaltijo šalių irklavimo mačų laimėtoja (1982–1990).

Pasaulio moterų čempionato (1987, Kopenhaga, su SSRS paviene keturviete su vairininku) ir XXIV olimpinių žaidynių (1988, Seulas, su SSRS aštuonviete) 4 vietos laimėtoja.

## Nuorodos

* Aušra Gudeliūnaitė (''sports-reference.com'') 
* Aušra Gudeliūnaitė ''Lietuvos sporto enciklopedijoje''
* Lietuvos irkluotojai olimpiečiai
Valdemaras Mačiulskis

**Valdemaras Mačiulskis** (g. 1966 m. liepos 19 d. Vilniuje) – Lietuvos olimpietis, irkluotojas (vairininkas), irklavimo treneris. Akademinio irklavimo rinktinės narys 1992 m. vasaros olimpinėse žaidynėse.

Trakų internatinės sporto mokyklos (1984), Klaipėdos irklavimo sporto mokyklos, Sportininkų rengimo centro (1992–1995) auklėtinis. Lietuvos nacionalinei rinktinei atstovavo 1992–1995 m. Treniravosi pas Liudviką Milešką (1995–2005). Klaipėdos sporto centro treneris (1999–2010). 2007 m. baigė Lietuvos kūno kultūros akademiją.

Daugkartinis Lietuvos irklavimo čempionas. Pabaltijo keturvietės su vairininku irklavimo čempionas (1991, Trakai). SSRS čempionato vyrų aštuonvietės irklavimo varžybų bronzos medalininkas (1989).

Pasaulio čempionatų dalyvis: dvivietės su vairininku varžybose 2 artus užėmė 6 vietą (1993, Roudnice, Čekija, 1994, Indianapolis, JAV), neolimpinių rungčių keturvietės su vairininku varžybose – 13 vietą (1996, Stratklaidas, Didžioji Britanija).

Dalyvaudamas XXV olimpinėse žaidynėse (1992 m. Barselona, Ispanija), irklavimo varžybose užėmė 9 vietą (pavienė dvivietė su vairininku, 2000 m, tarp 16 įgulų).

## Nuorodos

* Valdemaras Mačiulskis (''sports-reference.com'') 
* Valdemaras Mačiulskis (''Lietuvos sporto enciklopedija'')
* Lietuvos irkluotojai olimpiečiai
Phurba

**Phurba** () arba **kyla** () – ritualinis durklas, turintis tribriaunį smaigalį bei rankeną su baisia trigalve būtybe. Visų pirma siejamas su Tibeto tantriniu Vadžrajanos budizmu, nors kildinamas iš vedinio laikotarpio, kuriame galbūt naudotas kaip ritualinis durklas ar vinis aukojimo ceremonijose.

Dabar Tibeto budizme phurba naudojamas kaip ritualinis ginklas nuo piktųjų dvasių bei savojo „aš“ sunaikinimui. Jis įsmeigiamas į žemę arba grūdų dubenį kaip minčių darnintojas, energijų sutvarkytojas. Su phurba atliekami demonų išvarymo ritualai – iš žmogaus į durklą jie simboliškai surenkami ir nukreipiami šalin.
Taidongo apskritis

**Taidongo apskritis** (; pe̍h-ōe-jī: *Tâi-tang-kōan*) – viena iš Taivano apskričių. Tai 3-a pagal dydį apskritis šalyje. Yra šalies pietrytinėje dalyje. Šiaurėje ribojasi su Hualiano apskritimi, vakaruose Gaosiongu ir pietvakariuose su Pingdongo apskritimi. Administracinis centras – Taidongas.

## Istorija
Iš dalies dėl regiono atokumo ir kalnų izoliacijos nuo pagrindinių Taivano populiacijos centrų Taidongas buvo paskutinė salos dalis, kurią XIX a. kolonizavo iš žemyninės Kinijos atsikėlę haniai. Taidongas atokiu išliko visą XX a., tad beveik išvengė urbanizacijos ir taršos, kuri užklupo salos žemumų sritis.

## Geografija
Vakarinėje dalyje driekiasi Vidurio Taivano kalnagūbris. Ten yra šiaurės vakarinė Jušano nacionalinio parko, kuriame stūkso Guanšanas (aukščiausia viršukalnė apskrityje; 3686 m) dalis. Šiaurėje Huantungo grabenas apskritį skiria nuo vidurio kalnagūbrio, kurio viršukalnės iškyla į daugiau kaip 1600 m aukštį virš jūros lygio. Rytuose plyti pakrantės lyguma. Jūros kranto ruožo ilgis siekia 231 km. Į apskrities teritoriją patenka dvi pagrindinės salos Ramiajame vandenyne – Liu Dao ir Lan Ju, atitinkamai nutolusios nuo apskrities krantų per 30 ir 60 km. Liu Dao buvo įkurta liūdnai pagarsėjusi pataisos kolonija, naudota politiniams kaliniams kalinti Kinų nacionalistų (KMT) „Baltojo teroro“ laikotarpiu (nuo 1947 m. iki karo padėties panaikinimo 1987 m.). Lanju sala, kurioje gyvena tao genties žmonės (Taivano aborigenai, giminingi šiaurės Filipinų žmonėms), yra populiari tarp turistų, nepaisant to, jog čia saugomos valstybinės įmonės „Taiwan Power Company“ branduolinės atliekos.

## Gyventojai
Be kinų imigrantų hanių palikuonių, apskrityje taip pat gyvena šios tautinės grupės: bununai, paivanai, rukajai, amiai, beinanai, tau ir gamalanai.

## Administracinis suskirstymas
Taidongo apskritis yra padalinta į:

1 miestą
* Taidongas

2 miesto tipo gyvenvietes
* Čenggongas
* Guanšanas

13 kaimo tipo gyvenviečių
* Beinanas
* Čangbinas
* Čišangas
* Darenas
* Davu
* Donghė
* Haiduanas
* Dzinfengas
* Lujė
* Liudao
* Lanju
* Taimali
* Janpingas
Einius Petkus

**Einius Petkus** (g. 1970 m. gegužės 29 d. Vilniuje) – Lietuvos olimpietis, irkluotojas, sporto vadybininkas.

Buvo akademinio irklavimo rinktinės narys 1992 m. (Barselona, dvivietės su vairininku varžybose buvo devintas) ir 1996 m. (Atlanta, dvivietės be vairininko – dešimtas) vasaros olimpinėse žaidynėse.

SSRS sporto meistras (1989). Vilniaus internatinės sporto mokyklos auklėtinis (1988). 2003 m. baigė Vilniaus pedagoginio universiteto magistrantūrą, 2009 m. – doktorantūrą.

Irklavo pavienes dvivietę ir keturvietę su vairininku ir be vairininko, aštuonvietę valtis. Daugkartinis Lietuvos irklavimo čempionas. Baltijos šalių irklavimo čempionas: keturvietės su vairininku (1991) ir dvivietės be vairininko 500 m ir 2000 m (1998).

1989 m. SSRS čempionate irkluodamas aštuonvietę pelnė bronzos, neolimpinėje 500+2000 m rungtyje keturvietę be vairininko – sidabro medalį.

Pasaulio čempionatų dalyvis: irkluodamas dvivietę su vairininku 1993 m. Rudnicoje (Čekija) ir 1994 m. Indianapolyje (JAV) užėmė 6 vietą, dvivietę be vairininko 1995 m. Tamperėje (Suomija) – 7 vietą, 1997 m. Savojoje (Prancūzija) ir 1998 m. Kiolne (Vokietija) – 9 vietą, 2001 m. Liucernoje (Šveicarija) ir 2002 m. Sevilijoje (Ispanija) – 8 vietą.

1997 m. Pasaulio taurės varžybų 2 etapo Miunchene ir 3 etapo Liucernoje nugalėtojas, Pasaulio taurės laimėtojas.

Tarptautinių regatų Griunau (Vokietija, 1993), Liucernoje (1993, 1997), Kopenhagoje (Danija, 1995), Manheime (Vokietija, 1993, 1995), Esene (Belgija, 1995) ir Duisburge (Vokietija, 1993) 1 vietos laimėtojas.

Nuo 2005 m. dirbo Lietuvos olimpiniame sporto centre. Lietuvos irklavimo federacijos vyr. treneris (2005–2009).

## Nuorodos
* Einius Petkus (''sports-reference.com'') 
* Einius Petkus (''worldrowing.com'')
* Einaras Petkus (''Lietuvos sporto enciklopedija'')
* Lietuvos irkluotojai olimpiečiai
Bhuta kola

**Bhuta kola** (*Bhūta kōla*, kur *bhūta* 'antgamtinė dvasia' + *kola* 'ceremonija') – senovinis dvasių garbinimo ritualas, paplitęs tulų kalba kalbančiose bendruomenėse *[[Tulu Nadu]]* regione. Labai panašus į *[[theyjamas|theyjamą]] (*theyyam*)*, garbinimo ritualą, įprastą Šiaurės Malabaro malajalių bendruomenėse. 

*Bhūta kōla* atliekama dvasioms nuraminti bei siekiant išprašyti jų pagalbos., kartu tai dvasių garbinimo ritualas. Šis ritualas yra likutis senovinių ritualų, kuriais siekta antgamtinių būtybių palaiminimo ir kokie buvo atliekami „Indo slėnyje ir kitose senovinėse civilizacijose, kai būdavo kreipiamasi į motiną deivę prašant vaisingumo ir klestėjimo“

Karnatakos pakrančių sritis garsi dviem meno formomis:
* *bhūta kōla* – labai stilizuotas ritualinis šokis, kur šokėjas įkūnija dvasią, ir
* *[[jakšagana|yakṣagāna]]* tradicija – teatralizuoti renginiai, įkūnijantys dieviškųjų ir antgamtinių būtybių pasaulį naudojant muziką, šokį, dialogus ir kostiumus bei grimą. 


Vaizdas:Bhutakola.jpg|Bhuta kolos šokėjas
Vaizdas:Boar-bhuta mask DMA.jpg|Bhuta kolos šerno kaukė. Bronza, XVIII-XIX a.
File:PilichamundiBhuta.jpg|*Pilichamundi Bhuta*
File:ಧೂಮವತಿ.JPG|*Doomavati*


## Taip pat skaitykite
* Aati kalenja

## Nuorodos
Baltijos ultimeito čempionatas

**Baltijos ultimeito čempionatas (BUČ)**&nbsp;– tradicinio lėkščiasvydžio klubų čempionatas, organizuojamas trijų Baltijos valstybių: Lietuvos, Latvijos ir Estijos. Čempionatas organizuojamas rotaciniu principu, kasmet vis skirtingoje šalyje: Lietuvoje, Estijoje ir Latvijoje. Čempionatas įprastai rengiamas lauko sezono pabaigoje, rugsėjį–spalį, kai komandos yra įgijusios geriausią sportinę formą.

## Čempionato formatas
### Baltijos ultimeito čempionatas
Čempionato metu žaidžiama pagal oficialias ultimeito taisykles, patvirtintas pasaulinės skraidančiojo disko federacijos (WFDF). Varžomasi dviejuose, arba daugiau divizionų: atvirasis (*open*) ir/arba miršusis ir moterų divizionai. Žaidžiama komandomis 7 prieš 7, iki 17 taškų arba kol baigsis 100 minučių.

Pasitaiko kuomet čempionate naudojama išimčių dėl varžybų trukmės.

### Baltijos ultimeito salės čempionatas
2015 metais pirmą kartą surengtas Baltijos šalių salės ultimeito čempionatas (*trump.* BUCCi). Čempionate dalyvavo stipriausios visų trijų Baltijos šalių komandos atvirame ir merginų divizionuose. Tiek atvirajame tiek merginų divizionuose nacionalinės skraidančiojo disko federacijos deleguoja po vieną stipriausią šalies komandą dalyvauti šiame čempionate.

Salės sezono Baltijos ultimeito čempionate žaidžiama pagal bendras, trijų Baltijos šalių patvirtintas salės ultimeito taisykles pritaikytas žaisti sporto salėje 5 prieš 5. Komandos žaidžia iki 13 taškų arba kol baigsis 35 minutės, tačiau nedaugiau kaip 15 taškų.

## Rezultatai
### Lauko sezono čempionato rezultatai

### Salės sezono čempionato rezultatai

## Nuorodos
* Lietuvos skraidančio disko federacijos oficialus tinklalapis
* Latvijos skraidančio disko federacijos oficialus tinklalapis
* Estijos skraidančio disko federacijos oficialus tinklalapis 
* Oficialios lėkščiasvydžio taisyklės, patvirtintos pasaulinės skraidančiojo disko federacijos 
* Baltijos ultimeito salės čempionato svetainė
Tulu Nadu

**Tulu Nadu** () – Indijos regionas, kuriame kalbama tulų kalba ir kuris siekia įgyti pripažintą autonomiją. Apima dalį dabartinių Indijos Karnatakos (*Dakshina Kannada* ir *Udupi* rajonai) ir Keralos valstijų (*Kasaragod* rajonas) teritorijų. Pagrindiniai miestai yra *Mangalore*, *Udupi* ir *Kasaragod*.

## Istorija

III–IV a. pr. m. e. Tulu Nadu regione gyveno tauta, kurią Sangamo laikotarpio veikaluose vadino *Konkilankocar* arba *Kōcar*. Manoma, kad ši tauta yra ta pati kaip ir *satjaputrai* (*Satyaputras*) Ašokos laikų raštuose.

Istoriškai Tulu Nadu apima du atskirus regionus – Haiva ir Tuluva. Prieš 1100 metų šią teritoriją valdė *Sullia* karaliai Balalai. XIII a. Udupyje *Madhvacharya* pastatė 8 vienuolynus (mathas).

Tulu Nadu buvo tėvynė dinastijos, kuri įkūrė Vidžajanagarų imperiją. Vidžajanagarų imperijoje Tulu Nadu buvo padalintas į du administracinius vienetus – *Mangaluru Rajya* ir *Barakuru Rajya*. Tulu Nadu iki XVII a. valdė Vidžajanagarų imperijos vasalai. Ilgiausiai Tulu Nadu valdžiusi dinastija buvo Alupai. Alupai buvo keleto žymių Karnatakos dinastijų vasalai. Pirma dinastija, kuria pavaldūs Alupai klestėjo, buvo Kadambai iš Banavasio. Vėlesni Alupų sinjorai buvo Raštrakutai iš Manjakhetos, Čalukjai iš Badamio, Čalukjai iš Kaljanio, Hoisalai iš Durasamudros ir Vidžajanagarai. Alupai buvo praktiškai savarankiški, ir jų pavaldumas buvo faktiškai nominalus.
Alupai valdė, kol XIV–XVII a. Tulu Nadu dominavo Vidžajanagarai. Jų dominavimo laikais regionas itin suklestėjo, iškilo Barkuras ir *Mangalore*. Žlugus Vidžajangarų imperijai didžiąją dalį Tulu Nadu ėmė valdyti Keladžio Najakai.

## Šaltiniai
Mujinga

**Mujinga** () – miestas šiaurės rytų Burundyje, 1731 m aukštyje, 117 km nuo Bužumbūros, į vakarus nuo Ruvuvu upės ir Tanzanijos sienos. Tai antras pagal dydį šalies miestas. Provincijos administracinis centras. Keliai į Gitegą, Ngozį, Rujigį, Kigalį. Yra katalikų katedra.
Pingdongo apskritis

**Pingdongo apskritis** (; pe̍h-ōe-jī: *Pîn-tong-kōan*) – viena iš Taivano apskričių. Tai 5-a pagal dydį apskritis šalyje. Yra šalies pietinėje dalyje. Šiaurėje ir vakaruose ribojasi su Gaosiongu, šiaurės rytuose ir rytuose su Taidongo apskritimi. Administracinis centras – Pingdongas.

## Geografija
Rytuose ir šiaurės vakaruose plyti lygumos, kuriose susitelkę didžioji dalis gyventojų ir įsikūręs pramoninis centras. Pietuose ir rytuose driekiasi Vidurio Taivano kalnagūbrio prieškalnės, kurios apskrities šiaurės rytiniame pakraštyje iškyla į daugiau kaip 3000 m virš jūros lygio aukštį. Vakaruose apskrities krantus skalauja Taivano sąsiauris, pietuose Baši sąsiauris. Kadangi tai piečiausia apskritis Taivane, joje klimatas šilčiausias, tropinis, pereinantis iš drėgno į sausą. Ypač švelnus klimatas vyrauja apskrities pietuose esančiame Hengčuno pusiasalyje, kuris beveik visiškai apsuptas Ramiojo vandenyno. Pietuose įsteigtas seniausias šalyje Kentingo nacionalinis parkas, kurio teritorija apima tropikų paplūdimius, koralinius rifus ir drėgnuosius tropikų miškus.

Apie 15 km į vakarus nuo apskrities krantų išsidėsčiusi koralinė Liučiu (小琉球) sala, kurios plotas 6,8 km².

## Administracinis suskirstymas
Pingdongo apskritis yra padalinta į:

1 miestą
* Pingdongas

3 miesto tipo gyvenvietes
* Čaodžou
* Dongganas
* Hengčunas

29 kaimo tipo gyvenvietes
* Čangdži
* Čečengas
* Čunri
* Fangliao
* Fangšanas
* Gaošu
* Dziadongas
* Dziuru
* Kandingas
* Laiji
* Ligangas
* Linbianas
* Linluo
* Liučiu
* Madzija
* Mandžou
* Mudanas
* Nandžou
* Neipu
* Sandimenas
* Šidzi
* Taivu
* Vandanas
* Vanluanas
* Vutajus
* Sinpi
* Sinjuanas
* Janpu
* Džutianas
Rujigis

**Rujigis** () – miestas rytiniame Burundyje, 96 km į rytus nuo Bužumbūros, į pietus nuo Sanzu upės, 1842 m aukštyje. Provincijos centras. Keliai į Kankuzą, Rutaną, Kabangą. Yra ligoninė, katalikų katedra.
Ngozis

**Ngozis** () – miestas šiaurės Burundyje, 65 km į šiaurės rytus nuo Bužumbūros, netoli Ruandos sienos, į šiaurę nuo Njačižimos upės, 1820 m aukštyje. Provincijos centras. Keliai į Butarę, Kajanzą, Mujingą, Gitegą.

## Sportas
* Le Messager FC Ngozi – futbolo klubas;
:: Namų rungtynes žaidžia „Urukundo“ stadione (), talpinančiame 5 tūkst. žiūrovų.

## Išnašos
Kajanza

**Kajanza** () – miestas šiaurės Burundyje, netoli Ruandos sienos, beveik 2000 m aukštyje. Provincijos centras. Pro miestą eina Bužumbūros–Butarės–Kigalio plentas, taip pat keliai į Ngozį, Bubanzą. Svarbus arbatos ir kavos auginimo regiono centras.

## Sportas
* Kayanza United – futbolo klubas;
:: Namų rungtynes žaidžia „Gatvaro“ stadione (), talpinančiame 10 tūkst. žiūrovų.

## Išnašos
Bururis

**Bururis** () – miestas pietvakarių Burundyje, į rytus nuo Tanganikos ežero, 62 km į pietryčius nuo Bužumbūros, 1836 m aukštyje. Provincijos centras. Keliai į Makambą, Rumongę, Gitegą. Į vakarus nuo miesto prasideda Bururio miško gamtos rezervatas.
Rutana

**Rutana** () – miestas pietų Burundyje, į vakarus nuo Kikizio kalno, 1719 m aukštyje. Provincijos centras. Keliai į Gitegą, Makambą, Mahvą. Yra katalikų katedra. Netoli Rutanos krenta Kageros krioklys.
Ruvuvu

**Ruvuvu** arba **Rurubu** () – upė Burundyje ir Tanzanijoje; viena iš Kagerą sudarančių upių (Nilo baseinas). Prasideda šiaurės Burundyje, netoli Kajanzos miesto. Teka į pietryčius aukštumomis, vėliau pasuka į šiaurės rytus, prateka Ruvuvu nacionalinį parką. Žemupyje pasiekia Tanzanijos sieną, kurį tarpą sudaro šių šalių sieną, vėliau teka vien per Tanzaniją. Ties Tanzanijos–Ruandos siena susilieja su Njabarongu (netoli Rusumo krioklio) ir sudaro Kagerą (apie 30 km į pietryčius nuo Kibungu).

Didžiausias intakas – Ruvjironza (dešinysis), kartais laikomas tolimiausia Nilo ištaka.

## Išnašos
Jonas Jagėla

**Jonas Jagėla** (1945 m. birželio 29 d. Čivuose, Skapiškio valsčiuje – 2019 m. balandžio 17 d. Vilniuje) – Lietuvos skulptorius, dailininkas. 

## Biografija
1952–1959 m. lankė Čivonių septynmetę mokyklą, aštuonias klases baigė Skapiškio vidurinėje mokykloje. 1961–1966 m. mokėsi Telšių taikomosios dailės technikume, metalo specialybėje. 1966–1975 m. studijavo Vilniaus dailės institute skulptūrą. Nuo 1976 m. dalyvavo parodose, Lietuvos dailininkų sąjungos narys (nuo 1983 m.). Lietuvos gyventojų genocido ir rezistencijos tyrimo centro Memorialinio meno ir ekspertizės skyriaus skulptorius. Taip pat buvo Lietuvos meno kūrėjų asociacijos narys.

## Kūryba
Jo darbams būdingas asociatyvumas, minimalizmas, metaforiškumas, rimtis. J. Jagėla sukūrė garsiąją dvidešimties žymiausių Vilniaus universiteto profesorių biustų galeriją (M. Počobutas, J. Frankas, S. B. Jundzilas, J. Rustemas, L. Stuoka-Gucevičius, P. Smuglevičius, A. Nemčiauskas ir kt., Vilniaus universiteto kolonų salė, Vilnius, 1976–1979 m.). Taip pat žymiųjų Vilniaus universiteto profesorių bei auklėtinių – Ž. Liauksmino, I. Onacevičiaus, I. Domeikos, E. Eichvaldo, J. P. Franko, J. Jablonskio – figūrinius portretus (koridorius prie Vilniaus universiteto kolonų salės, 1984–2004 m.). 

Kūrė monumentaliąją skulptūrą, antkapinius paminklus, portretus, mažąją plastiką. Daug darbų rezistencijos ir tremties temomis:
* Ukmergės krašto tremtiniams (Dukstynos kapinės, 1990 m.),
* Algimanto apygardos partizanams (Troškūnai, 1996 m.),
* Didžiosios Kovos apygardos partizanams, ryšininkams ir rėmėjams (Gelvonai, 1998 m.),
* Lietuvos tremtiniams (Spaskas, Kazachstanas, 2004 m.),
* generolui Jonui Žemaičiui (Palanga, 2004 m.),
* Lietuvos tremtiniams Jakutijoje (Vilnius, 2006 m.),
* Daugyvenės krašto kovotojams už Lietuvos laisvę (Rozalimas, 2006 m.),
* Lietuvos tremtiniams (Aukų g., Vilnius, 2006 m.)
* Svėdasų krašto kovotojams dėl Lietuvos laisvės (Svėdasai, 2009 m.) ir kt.,
* Memorialas 1949 metų vasario 16 d. Lietuvos laisvės kovos sąjūdžio deklaracijai ir jos signatarams (Minaičiai, 2010 m.), 
* Vytautui Didžiajam ir Žalgirio mūšiui, (Raižiai, Alytaus r., 2010 m.)
* 1941 m. masinių žudynių vietoje Titnago g., (Vilnius, 2011 m.).
* Žemaitijos kariams savanoriams (1918-1991) (Palanga, 2014 m.),
* Lazdijų krašto partizanams (Seirijai, Lietuva, 2018 m.), 
* Sušaudytiems, mirusiems tremtyje, kalinimo vietose Lietuvos respublikos 1918-1940 m. vyriausybių nariams (Kaunas, 2018 m.),
* Lietuvos partizanų vadui Adolfui Ramanauskui-Vanagui (Lemontas, Čikaga JAV, 2018 m.),
* Partizanų vadams J. Žemaičiui-Vytautui ir P. Bartkui-Žadgailai (Raseiniai, 2019 m.).

## Apdovanojimai
2007 m. Ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ Riterio kryžius. 

## Galerija

Vaizdas:Vikiteka, Dukstynos kapinės.JPG|Monumentas Dukstynos kapinėse
Vaizdas:Gelvonai church and monument.jpg|Paminklas Gelvonuose
Vaizdas:Vikiteka. Raižiai, Vytauto paminklas.JPG|Raižiai, paminklas Vytautui
Vaizdas:Monument to Lithuanian exiles in Yakutia3.JPG
Vikiteka. Raseiniai. Paminklas Vytautui Žemaičiui ir Žadgailai.JPG|Paminklas partizanams, Raseiniai


## Šaltiniai
Dziaji

**Dziaji** () arba **Kagi** (pe̍h-ōe-jī: *Ka-gī chhī*) – miestas pietvakarių Taivane. Išsidėstęs Dzianano lygumoje, tarp Pudzi (šiaurėje) ir Badžango (pietuose) upių. Apie 25 km į rytus driekiasi Ališano kalnai, iškylantys iki 2663 m virš jūros lygio. Gyventojų 271 tūkst. (2013 m. duomenys).

Vystoma medienos (popierius, fanera), gumos (padangos), statybos (cementas) ir maisto (alkoholis) pramonė. Svarbus transporto mazgas.

## Istorija
Pirmieji teritoriją apgyvendino hoanija aborigenai, regionas tuomet vadintas Tiroseno pavadinimu. Čingų dinastijos laikais miestas vadintas *Kagee* vardu, o valdant japonams – *Kagi*.

1906 m. miestą sukrėtė žemės drebėjimas, kuris sunaikino visą miestą, liko stovėti tik Rytiniai vartai. Japonų valdžia miestą atstatė. 1907 m. pradėti geležinkelio Ališano kalnų miškais tiesimo darbai. Juo gabentas cukrus iš plantacijų vakaruose ir mediena iš Ališano kalnų. Suklestėjo pramonė ir prekyba. Miesto reikšmė išaugo trečiajame dešimtmetyje, kai buvo užbaigti irigacijos sistemos Dzianano lygumoje darbai. 1930 m. tapo nepriklausomu miestu. 1945 m. Japonijai išsižadėjus teisių į Taivano teritoriją, Dziaji tapo provincijos miestu.

## Žymūs žmonės
* Momofuku Ando (1910–2007) – taivaniečių-japonų verslininkas, išradęs greitai paruošiamus makaronus

## Miestai partneriai
*  Ist Orindžas, Niudžersis, JAV (nuo 1972 m.)
*  Džeksonas, Misisipė, JAV (nuo 1972 m.)
*  Džunas, Aliaska, JAV (nuo 1977 m.)
*  Murėjus, Juta, JAV (nuo 1977 m.)
*  Bulakano provincija, Filipinai (nuo 1980 m.)
*  Martinsburgas, Vakarų Virdžinija, JAV (nuo 1980 m.)
*  Sirakuzas, Niujorkas, JAV (nuo 1988 m.)
*  Sindžu, Taivanas (nuo 2002 m.)

## Šaltiniai
Ruvjironza

**Ruvjironza** () arba **Luvironza** – upė centriniame Burundyje; Ruvuvu dešinysis intakas (Nilo baseinas). Prasideda Luvironzos kalno papėdėje, ~2700 m aukštyje. Teka šiaurės kryptimi, prateka Gitegą. 10 km į šiaurę nuo šio miesto įteka į Ruvuvu – vieną iš Kageros ištakų.

Ruvjironza kartais laikoma tolimiausia Nilo ištaka. Ją XIX a. pab. atrado vokiečių mokslininkai.

## Šaltiniai
Dzianano lyguma

**Dzianano lyguma** () – samplovinė lyguma vakarų Taivane. Tai didžiausia lyguma saloje. Plyti Tainano miesto ir Dziaji apskrities teritorijoje; pavadinimas sudarytas, sujungus abu vietovardžius. Taip pat dalis lygumos patenka į Junlino ir Džanghua apskričių bei Gaosiongo teritorijas.

Dzianano lyguma vakaruose ribojasi su Taivano sąsiauriu, šiaurėje su Taidžongo baseinu, pietryčiuose su Pingdongo lyguma, vakaruose driekiasi Ališano kalnų prieškalnės. Lygumos plotas ~2500 km². Vidutinis metinis kritulių kiekis siekia 1600 mm, o tai yra mažiausia visoje Taivano saloje. Lietingasis sezonas trunka vasarą, taigi žiemą lygumoje stinga lietaus.

Lyguma teka šios upės: Beigangas, Pudzi, Badžangas, Dzišujus, Janšujus, Erenas. Nuo japonų valdymo laikų Dzianano lyguma yra pagrindinis Taivano salos maisto šaltinis. Auginami ryžiai, cukranendrės, žemės riešutai, kukurūzai, batatai, kitos daržovės ir gėlininkystės kultūros. Seniau lygumoje taip pat išgaudavo druską.

## Šaltiniai
Taibao

**Taibao** () – miestas pietvakarių Taivane. Dziaji apskrities administracinis centras. Miestas išsidėstęs Dzianano lygumoje, apie 10 km į vakarus nuo Dziaji. Palei šiaurinį miesto pakraštį teka Pudzi upė. Gyventojų 37 tūkst. (2016 m. duomenys).

Eina plentas Taipėjus–Gaosiongas.

## Išnašos
Juozas Bagdonas (1968)

**Juozas Bagdonas** (g. 1968 m. birželio 21 d. Telšiuose) – Lietuvos olimpietis, irkluotojas.

Buvo akademinio irklavimo rinktinės narys 1992 m. (Barselona) ir 1996 m. (Atlanta) vasaros olimpinėse žaidynėse.

Trakų internatinės sporto mokyklos auklėtinis (1986). Treneriai A. Šatas (1982-1986, pirmasis), K. Bartkus (1986-2000). 2002 m. baigė Vilniaus pedagoginį universitetą. 1987-1991 m. buvo KKSD (iki 1990 m. KKSK) instruktorius, 1999-2008 m. Vilniaus viešbučio „Vilon“ apsaugos tarnybos vyr. inspektorius, nuo 2009 m. Juodšilių vidurinės mokyklos kūno kultūros mokytojas. 

## Sporto pasiekimai

Irklavo pavienes dvivietę su vairininku ir be vairininko valtis, keturvietę su vairininku, porinę dvivietę. Lietuvos irklavimo rinktinės narys (1991-1999).

Pasaulio jaunimo irklavimo čempionate užėmė 4 vietą (1986, Čekoslovakija, su SSRS keturvietės su vairininku įgula). 

Daugkartinis Lietuvos vyrų irklavimo čempionas: dvivietės su vairininku, be vairininko, keturvietės su vairininku, aštuonvietės, dvivietės be vairininko maratono. Baltijos šalių 3 kartus čempionas (1991, 1998).

Tarpt. regatų JAV Madisone, Milvokyje, Sietle laimėtojas (1989, su SSRS aštuonvietės įgulomis). Karališkosios Henlio regatos sidabro medalininkas (1992, su Lietuvos pavienės keturvietės su vairininku įgula). 

1993 m. Pasaulio taurės Duisburgo (Vokietija), Liucernos (Šveicarija), Manheimo ir Griunau (Vokietija) etapų, 1997 m. Pasaulio taurės Miuncheno, Paryžiaus, Liucernos etapų dvivietės be vairininko irklavimo aukso ir 1994 m. Pasaulio taurės Duisburgo etapo sidabro medalio laimėtojas.

Pasaulio irklavimo čempionatų dalyvis: 1993 m. Rudnicoje (Čekija) irkluodamas dvivietę su vairininku užėmė 6 vietą, 1994 m. Indianapolyje (JAV) porinę dvivietę - 6 vietą, 1995 m. Tamperėje (Suomija) - 7 vietą, 1997 m. Savojoje (Prancūzija) ir 1998 m. Kiolne (Vokietija) dvivietę be vairininko - 9 vietą.

XXV olimpinėse žaidynėse (1992, Barselona, Ispanija) dvivietės irklavimo varžybose užėmė 9 vietą , XXVI olimpinėse žaidynėse (1996, Atlanta, JAV) - 10 vietą.

## Nuorodos

* Juozas Bagdonas (''sports-reference.com'') 
* Juozas Bagdonas (''worldrowing.com'') 
* Juozas Bagdonas (''Lietuvos sporto enciklopedija'')
* Lietuvos irkluotojai olimpiečiai
Ališano kalnagūbris

**Ališano kalnagūbris** () – kalnų grandinė vidurio pietų Taivane. Kalnai nuo Jušano kalnagūbrio, aukščiausios kalnų sistemos į rytus nuo Ališano kalnagūbrio, atskirti Čišano upės. Aukščiausia kalnų viršukalnė yra Datašanas (大塔山), kurio aukštis siekia 2663 m virš jūros lygio.

Pavadinimas *Ali Shan*, manoma, kilo nuo žodžio *Alit*, kuris kelete Taivano vietinių kalbų reiškia „protėvių kalnai“.

Valdant japonams Ališano kalnų miškais nutiestas 86 km ilgio siaurojo geležinkelio tinklas. Tai populiarus turistinis objektas, turintis unikalius, staigius, Z formos posūkius, 50 tunelių ir virš 77 medinių tiltų. Juo kolonijiniais laikais gabenta mediena iš kalnų ir cukrus iš plantacijų Dzianano lygumoje.

## Išnašos
Sindžu

**Sindžu** (; pe̍h-ōe-jī: *Sin-tek*) – miestas šiaurės vakarų Taivane, prie Taivano sąsiaurio. Gyventojų 415 tūkst. (2011 m. duomenys). Tai prekybos žemės ūkio kultūromis (ryžiai, arbata, citrusai) centras. Taip pat vystoma smulkioji pramonė (gaminamas popierius, trąšos, cementas, stiklas ir tekstilė).

## Istorija
1626 m. Ispanijai užėmus šiaurės Taivaną, ispanų misionieriai atvyko į *Tek-khàm* (竹塹; sm: zhúqiàn) vietovę, kurioje gyveno taokasai, viena iš Taivano aborigenų genčių.

Sindžu pirmąkart apgyvendintas ir apsuptas siena XVIII a. Dabartinis pavadinimas suteiktas XIX a., kuomet įsitvirtino reguliari vyriausybė. Japonų okupacijos (1895–1945 m.) laikais buvo svarbi karinė bazė. Tuo laikotarpiu susiformavo didžioji dalis dabartinio miesto išplanavimo.

1980 m., bendradarbiaujant su keletu miesto technologijų koledžų, Sindžu atidarytas didžiulis pramoninis parkas.

## Miestai partneriai
Miestai, su kuriais Sindžu yra užmezgęs partnerystės ryšius:

*  Bivertonas, Oregonas, JAV
*  Keris, Šiaurės Karolina, JAV
*  Kupertinas, Kalifornija, JAV
*  Okajama, Japonija
*  Planas, Teksasas, JAV
*  Puerto Prinsesa, Filipinai
*  Ričlandas, Vašingtonas, JAV

## Šaltiniai
Pudzi

**Pudzi** () – miestas pietvakarių Taivane, Dziaji apskrityje. Išsidėstęs Dzianano lygumoje, prie Taivano sąsiaurio. Šiauriniame miesto pakrašty teka Pudzi upė. Pudzi kartu su Taibao dalinasi valdžios institucijomis, todėl Pudzi turi miesto statusą, nors paprastai toks statusas suteikiamas, miestams turintiems nemažiau kaip 150 000 gyventojų. Gyventojų 42 585 (2016 m. duomenys).

Veikia 2 universitetai, Toko universitetas (įsteigtas 2001 m.) ir Čang Gungo mokslo ir technologijų universitetas (įsteigtas 1983 m.).

## Istorija
1992 m. tapo apskrities lygio miestu.

## Išnašos