open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ana Brigaderė

**Ana Brigaderė** (, 1861 m. spalio 1 d. Baliai, Kalnamuižos valsčius, Kuržemės gubernija, Rusijos imperija – 1933 m. birželio 25 d. Spridišiai prie Tervetės) – latvių rašytoja. 

## Biografija
1885 m. baigusi Rygoje pedagoginius kursus dirbo namų mokytoja. 

Parašė pjesių–pasakų, jose ryški liaudies pasakų ir M. Meterlinko simbolizmo įtaka. Psichologinėje dramoje „Ilga“ keliama moters dvasinės laisvės idėja. Romane „Degančiame lanke“ vaizduojami Pirmojo pasaulinio karo įvykiai, nepriklausomos Latvijos valstybės kūrimasis. Žymiausias kūrinys – autobiografinė trilogija „Dievas, gamta, darbas“, „Žvarbiuose vėjuose“, „Akmeniniame narve“, kurioje parodytas moters, stoiškai pakeliančius gyvenimo išbandymus, dvasinis brendimas. Parašė novelių, komedijų, eilėraščių. 

## Bibliografija
* Nykštukas (*Sprīdītis*), pastatyta 1903 m., lietuvių kalba 1933 m., 1958 m., past. 1958 m., kino filmas, TSRS – Čekoslovakija, 1985 m. rež. Gunaras Piesis
* Princesė Gundega ir karalius Brusubarda (*Princese Gundega un karalis Brusubārda*), 1912 m.
* Maija ir Paija, 1921 m., kino filmas, 1990 m. rež. Gunaras Piesis
* Stebuklingas Lolitos paukštis (*Lolitas brīnumputnis*) 1926 m.
* Ilga, 1920 m. 
* Degančiame lanke (*Kvēlošā lokā*), romanas, 1928 m.
* Dievas, gamta, darbas (*Dievs, daba, darbs*), romanas, 1926 m.
* Žvarbiuose vėjuose (*Skarbos vējos*) 1930 m.
* Akmeniniame narve (*Akmeņu sprostā*) 1933 m. 
* Nykštukas: 7 pav. pjesė latvių liaudies pasakų motyvais. Vertė Dominykas Urbas ir Eugenijus Matuzevičius. Valst. grož. lit. l-kla, 1958
* Jaunikis, novelių rinkinys, Vilnius, 1971 m.

## Literatūra
* Anna Brigadere un Tērvete / sastādījis Jānis Rapa. Rīgā: Preses Nams, 1996. ISBN 9984-00226-8
* Zenta Mauriņa: Baltais ceļš : studija par Annu Brigaderi. Rīga: Zvaigzne ABC, 1996. ISBN 9984-04-304-5
 
## Šaltiniai
Tjoursau

**Tjoursau** () – upė pietinėje Islandijoje, ilgiausia šalyje. Prasideda salos centrinėje dalyje, Hofsjokudlio ledyne. Teka į pietvakarius, kirsdama Islandijos plynaukštę sudaro tarpeklius. Žemupyje išsilieja į lygumą. Įteka į Atlanto vandenyną.

Pagrindinis intakas – Tungnau (kairysis). Prie Tjorsau yra istorinė vikingų gyvenvietė Stiongas.
Slėnio Jokulsau

**Slėnio Jokulsau** () arba **Tilto Jokulsau** (*Jökulsá á Brú*) – upė rytų Islandijoje. Prasideda Vatnajokutlio ledyno pakraštyje. Teka į šiaurės rytus tarpekliais. Ant upės įrengta Karahnjukaro hidroelektrinių kaskada, susidaręs Halaslouno tvenkinys. Įteka į Norvegijos jūrą, Heratsfloujo įlanką.
Azijinis liūtas

**Azijinis liūtas** (*Panthera leo persica*) – liūtų (*Panthera leo*) porūšis, kurio arealas dabar apima tik Giro mišką Gudžarate (Indija). 2005 m. Gudžarato vyriausybė pranešė, kad Giro miške aptikti 359 azijiniai liūtai.

Azijinis liūtas yra viena iš trijų didžiųjų Indijos kačių – kitos dvi yra bengalinis tigras ir indinis leopardas Anksčiau azijiniai liūtai gyveno nuo Viduržemio jūros regiono iki Indijos subkontinento šiaurrytinės dalies. Liūtų išmedžiojimas ir grobio stygius lėmė azijinių liūtų skaičiaus mažėjimą.
Istoriškai azijiniai liūtai buvo skirstomi į bengalinius, arabinius ir persinius liūtus. Azijiniai liūtai yra mažesni ir lengvesni už afrikinius liūtus.

## Biologija ir elgsena

Azijiniai liūtai yra panašūs į afrikinius, nors jų kaukolėse yra skirtumų. Kailio spalva kinta nuo raudonai rudos iki dėmėtos juodos ar smėliškai cinamoninės pilkos.

Azijiniai liūtai dydžiu nesiskiria nuo centrinės Afrikos liūtų. Didžiausias suaugusių patinų kaukolių ilgis – 330–340 mm, o patelių – 266–277 mm. Patinų kūno masė – iki 160–190 kg, o patelių – iki 110–120 kg.
Didžiausias užregistruotas patino ilgis – 292 cm,, aukštis per pečius – 107 cm.
Vienas sumedžiotų patinų buvo 268 cm ilgio ir 222,3 kg masės (be vidurių). Didžiausias žinomas sumedžiotas laukinis patinas buvo lygiai 3 m ilgio.

Azijiniai liūtai yra bendruomeniniai gyvūnai, gyvenantys praiduose. Jų praidai yra mažesni, negu afrikinių liūtų, nes jų praiduose dažniausiai būna dvi patelės (afrikinių praiduose – nuo keturių iki šešių patelių). Patinai prisijungia prie praidų prieš poruojantis ar stambaus grobio medžioklei. Tai aiškinama tuo, kad Indijoje liūtų grobis smulkesnis, todėl tereikia mažiau medžiojančių liūtų grobiui įveikti.

Azijiniai liūtai daugiausia medžioja elnius (indinis zambaras ir aksis), antilopes (mėlynoji antilopė), indines gazeles, šernus, azijinius buivolus ir naminius galvijus.

## Aplinkosauginė padėtis
Giro miško nacionaliniame parke (vakarų Indija) 2006 m. balandžio mėnesį buvo suskaičiuoti 359 liūtai, kurie gyveno 1412 km² ploto draustinyje, apaugusiame krūmais ir retu lapus metančių lapuočių miškais. Buvo teigiama, kad 1907 m., kai liūtus ėmė saugoti, populiaciją sudarė tik 13 liūtų. Tam prieštarauja faktas, kad 1936 m. apskaitos metu Giro miške buvo aptikti 234 liūtai.

Iki maždaug 1800 m. azijiniai liūtai ir azijiniai gepardai gyveno daugelyje vakarų ir centrinės Indijos rajonų, kur konkuravo su bengaliniais tigrais ir indiniais leopardais. Gepardai mėgo atviras žolines lygumas, o azijiniai liūtai mėgo retus miškus pramaišiui su žolinėmis lygumomis, kur mėgo gyventi ir tigrai su leopardais. Spėjama, kad buvo metas, kai bengalinis tigras ir azijinis liūtas smarkiai konkuravo dėl grobio ir teritorijų.

Indijos didžiosios katės prarado beveik visas retąsias džiungles ir žolines lygumas, kurias žmonės pavertė dirbamomis žemėmis. Šias kates dažnai medžiojo vietiniai medžiotojai ir britai, tarnavę kolonijinėje administracijoje.

## Nuorodos
Arnoldas Burovas

**Arnoldas Burovas** (, 1915 m. balandžio 29 d. Ryga – 2006 m. sausio 13 d. Ryga) – latvių animacinio kino režisierius, dramaturgas.

## Biografija
1953 m. baigė Latvijos konservatoriją. 1944–1964 m. su pertrauka – pirmojo latvių lėlių teatro dailininkas ir režisierius, 1953–1958 m. Operetės teatro Rygoje režisierius. Nuo 1964 m. Rygos kino studijos režisierius; 1966 m. čia įsteigė lėlių animacinių filmų kūrybine grupę „Animacijas brigade“.

Filmai poetiški, daugelis sukurti folkloro ir latvių literatūros klasikos motyvais, jiems būdinga metaforos, lakoniškos raiškos priemonės.

## Filmografija
* Ki-ke-ri-gū, 1966 m.
* Tigras Nau-Nau (Tīģeris Ņau-Ņau), 1967 m.
* Pigmalionas, 1967 m.,
* Ansio gėlės (*Puķu Ansis*), 1968 m.,
* Keistuolis Dauka (*Dullais Dauka*), 1968 m.,
* Pasaka apie skatiką (*Pasaka par vērdiņu*), 1969 m.,
* Raudonos kurpaitės (*Sarkanās kurpītes*), 1971 m.,
* Umurkumurs, 1976 m.,
* Kozetė, 1977 m.
* Vanagėlis (*Vanadzins*), 1978 m.
* Bimini, 1981 m.,
* Pavasario daina (*Pavasara dziesma*) 1984 m.
* Princesė ir puma (*Princese un puma*), 1986 m.
* Broliukas (*Brālītis*), 1987 m.
* Mano rojus (*Mana paradīze*), 1989 m.
* Žaidimas ir gyvenimas (Spēle ar dzīvību), 1990 m.

## Šaltiniai

## Nuorodos
*
Lagarfljoutas

**Lagarfljoutas** () – ilgas ežeras rytų Islandijoje. Ilgis 25 km, plotis iki 2,5 km. Driekiasi šiaurės rytų kryptimi. Gilus, didžiausias gylis siekia 112 m. Ežero apylinkėse yra vienintelis Islandijos miškas Halormstatarskouguras. Ežeru prateka Lagarfljouto upė, nešanti savo vandenis į Norvegijos jūrą. Taip pat suteka keletas mažesnių upelių.

Prie ežero įsikūrusios gyvenvietės: Ejilstadiras, Felaberas, Breka, Halormstadhuras.

Pasakojama legenda, kad Lagarfljoute gyvena paslaptingas milžiniškas kirminas *Lagarfljótsormur*.

## Taip pat skaitykite
* Islandijos upės

## Nuorodos
* Informacija bei nuotraukos
Inta Celminia

**Inta Celminia** (, g. 1946 m. sausio 7 d. Ryga) – latvių tapytoja.

## Biografija
Vyras dailininkas Edvardas Grūbė. 1969 m. baigė Latvijos dailės akademiją Rygoje. 1969–1976 m. dėstė Rygos taikomosios dailės mokykloje, 1976–1988 m. – Latvijos dailės akademijoje.

## Kūryba
Kūriniai neapibrėžto žanro, turi portreto, figūrinės kompozicijos, natiurmorto elementų. Ankstyvasis stilius grįstas postimpresionistine ir kubistine stilizacija („Sėdinti moteris“ 1972 m., „Miestas“ 1978 m.), vėlesnysis – laisvesnio, improvizacinio pobūdžio („Nuotaika“ 1985 m., „Karmen“ 1989 m., „Lietus“ 1993 m.). Kūriniams būdinga nekonkreti erdvė, panašių tonų koloritas, apibendrintos moterų figūros, sąlygiški motyvai. 1975 m. ir 1978 m. dalyvavo Pabaltijo tapybos trienalėse, 1978 m. – laureatė.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Svedbank Galerija
Laimduotas Ceplytis

**Laimduotas Ceplytis** (, 1930 m. liepos 16 d. Ryga – 1992 m. kovo 6 d. ten pat) – latvių kalbininkas, habilituotas humanitarinių mokslų daktaras.

## Biografija
1956 m. baigęs Latvijos universitetą dirbo Latvijos mokslų akademijos Kalbos ir literatūros institute; nuo 1964 m. mokslinių žodynų skyriaus vadovas. 1976 m. filologijos mokslų daktaras, 1990 m. Latvijos mokslų akademijos narys korespondentas.

## Bibliografija
* Dabartinės latvių literatūrinės kalbos gramatika (*Mūsdienu latviešu literārās valodas gramatika*), vienas autorių, 2 t. 1959–1962 m.
* Latvių kalbos rašybos ir tarties žodynas (*Latviešu valodas pareizrakstības un pareizrunas vārdnīca*), vienas autorių, 1995 m. ISBN 9785401005694
* Latvių literatūrinės kalbus žodynas (*Latviešu literārās valodas vārdnica*), 8 t. 1972–1996 m., ats. redaktorius.
* Kalbos intonacijos analizė (*Runas intonācijas analīze*), 1974 m., Janio Endzelyno premija
* Išraiškingos kalbos pagrindai (*Izteiksmīgas runas pamati*), 1960, 1968 m.
* Viešosios kalbos teorija, su N. Katlape, 1971 m.

## Šaltiniai
Hieradsviotnas

**Hieradsviotnas** () – upė šiaurės Islandijoje. Prasideda Hofsjokutlio ledyne. Teka į šiaurės vakarus. Ties Sioudarkroukiuru įteka į Arkties vandenyno Skagafjordą.

Didžiausi intakai – Austari Jokulsa ir Vestari Jokulsa.
Feast On Scraps

**„Feast On Scraps“** – atlikėjos Alanis Morissette dainų rinkinys, išleista CD/DVD formatu. DVD buvo nufilmuotas koncerto Roterdame, Nyderlanduose, metu. Į CD pateko dainos, neįėjusios į anksčiau tais pačiais metais išleistą albumą „Under Rug Swept“.

## Dainos

### CD

# „Fear of Bliss“ – 4:37
# „Bent for You“ – 4:41
# „Sorry to Myself“ – 5:44
# „Sister Blister“ – 4:13
# „Offer“ – 4:05
# „Unprodigal Daughter“ – 4:13
# „Simple Together“ – 4:48
# „Purgatorying“ – 4:28
# „Hands Clean“ (akustinė versija) – 4:08

Muzikos ir tekstų autorė – Alanis Morissette.

### DVD

* „Baba“ (Morissette, Glen Ballard)
* „Right Through You“ (Morissette, Ballard)
* „21 Things I Want in a Lover“ (Morissette)
* „Hand in My Pocket“ (Morissette, Ballard)
* „Purgatorying“ (pirma dalis) (Morissette)
* „Unprodigal Daughter“ (Morissette)
* „Flinch“ (Morissette)
* „All I Really Want“ (Morissette, Ballard)
* „Precious Illusions“ (Morissette)
* „Sympathetic Character“ (Morissette)
* „Purgatorying“ (antra dalis) (Morissette)
* „So Unsexy“ (Morissette)
* „Head over Feet“ (Morissette, Ballard)
* „Purgatorying“ (trečia dalis) (Morissette)
* „You Oughta Know“ (Morissette, Ballard)
* „Hands Clean“ (Morissette)
* „Uninvited“ (Morissette)
* „Ironic“ (Morissette, Ballard)
* „You Learn“ (Morissette, Ballard)
* „That Particular Time“ (Morissette)
* „Thank U“ (Morissette, Ballard)

## Dalyviai

* Alanis Morissette: gitara, klavišiniai, vokalas
* Nick Lashley: gitara
* Chris Chaney: bosinė gitara
* Joel Shearer: gitara
* Gary Novak: mušamieji
* Tim Thorney: gitara
* Jamie Muhoberac: klavišiniai
* Meshell Ndegeocello: bosinė gitara (dainoje „Bent For You“)
* Eric Avery: bosinė gitara (dainoje „Fear of Bliss“)
* Dean DeLeo: gitara (dainoje „Fear of Bliss“ ir „Unprodigal Daughter“)
* Zac Rae: klavišiniai (dainoje „Sister Blister“)
* Richard Causon: pianinas (dainoje „Simple Together“)
* Charlie Bisharat: styginiai (dainoje „Simple Together“)
* Larry Corbett ir Rudy Stein: violončelė (dainoje „Simple Together“)
Gunaras Cilinskis

**Gunaras Cilinskis** (, 1931 m. gegužės 23 d. Ryga – 1992 m. liepos 25 d. Ryga) – latvių aktorius, režisierius, scenaristas.

## Biografija
1955 m. baigė Latvijos konservatoriją. 1955–1975 m. vaidino Latvijos dramos teatre (nuo 1970 m. Latvijos Andrejo Upičio dramos teatras), nuo 1959 m. ir kino filmuose. Nuo 1975 m. Rygos kino studijos režisierius.

## Vaidmenys teatre
* Leonidikas – Aleksejus Arbuzovas. Mano vargšas Maratas 1965 m.
* Kasparas – Egonas Lyvas. Velniakaulio dvyniai 1967 m.
* Uldis – Janis Rainis. Pūsk, vėjeli, 1968 m.
* Berkutovas – Aleksandras Ostrovskis. Vilkai ir avys 1973 m.

## Filmografija
* Janis – Svetima kaime, 1958 m., režisierė Ada Neretniecė
* Bušas – Stipriau už uraganą, 1960 m.
* Zagurskis – Kielės armija, 1964 m., režisierius Aleksandras Leimanis
* Imantas Vaivaras – Kapitonas Nulis, 1964 m., režisierius Leonidas Leimanis
* Drezinis – Tobagas keičia kursą, 1965 m., režisierius Aleksandras Leimanis
* Žoržas – Noktiurnas (filmas), 1966 m., režisierius Rostislavas Goriajevas
* Nikolajus Kuznecovas – Stiprūs dvasia (filmas), 1967 m., režisierius Viktoras Georgijevas
* Kapitonas Enriko – Kapitono Enriko laikrodis, 1967 m., režisieriai Janis Streičas, Erikas Lacis
* Purvitis – 24-25 negrįžta, 1968 m., režisieriai Aloizas Brenčas, Rostislavas Goriajevas
* Kasparas – Matininkų laikai (filmas), 1969 m., režisierius Voldemaras Pucė
* Janis Fabricijus – Prisilietimas (filmas), 1973 m., režisierius Rostislavas Goriajevas
* Zarubinas – Didysis atrakcionas, 1974 m., režisierius Viktoras Georgijevas
* Rudolfas – Ežero sonata, 1976 m.
* Maiklas Goslinas – Teatras (filmas), 1978 m.
* Liepinis – Už stiklinių durų, 1979 m., režisierius Olgertas Dunkersas
* Straujupas – Ankstyvos rūdys, 1979 m.

;Pastatyti filmai
* Ežero sonata (*Ezera sonāte*) 1976 m., su režisierium V. Brasla, pagal R. Ezerą
* Naktis be paukščių (*Nakts bez putniem*), pagal E. Lyvą
* Ankstyvos rūdys (*Agrā rūsa*), 1979 m.
* Taranas (*Tarāns*), 1982 m.
* Ta keista mėnulio šviesa (*Dīvainā mēnessgaisma*), 1987 m.
* Indranai (filmas), 1991 m., pagal R. Blaumanį

## Šaltiniai
So-Called Chaos

**„So-Called Chaos“** – šeštasis Kanados atlikėjos ir dainų autorės Alanis Morissette studijinis albumas, išleistas 2004 metų gegužę.

Pirmasis singlas, pasirodęs 2004 metų pavasarį, buvo sutiktas nevienareikšmiai ir, nors buvo populiarus radijo stočių eteryje, neužėmė aukštų pozicijų topuose ir tapo žemiausią poziciją užėmusiu atlikėjos kūriniu Billboard Hot 100 sąrašuose. Vis tik daina pateko į rinkinį „Totally Hits 2004“ 2-ąją dalį bei buvo panaudota 2006 metų filme „Clerks II“.

Albumas kritikų buvo sutiktas palankiai ir įvertintas kaip geriausias darbas nuo „Jagged Little Pill“ laikų. Jis debiutavo 2-oje Kanados albumų sąrašo vietoje (per savaitę parduota 11 200 kopijų) ir 5-oje JAV Billboard 200 sąrašo vietoje (115 000 kopijų). Po savaitės jis iškrito iš pirmojo dešimtuko. Viso per pirmąją savaitę parduota 887 tūkstančiai albumo kopijų.

Antrasis singlas „Out Is Through“, išleistas už JAV ribų, Jungtinėje Karalystėje buvo prastai perkamas, kaip ir JAV išleistas „Eight Easy Steps“. Daina „Excuses“, pasirodžiusi Brazilijoje kaip radijo singlas, nepateko tarp 40-ies populiariausių.

## Dainos

# „Eight Easy Steps“ – 2:52
# „Out Is Through“ – 3:52
# „Excuses“ – 3:32
# „Doth I Protest Too Much“ – 4:03
# „Knees of My Bees“ – 3:41
# „So-Called Chaos“ – 5:03
# „Not All Me“ – 3:58
# „This Grudge“ – 5:07
# „Spineless“ – 4:15
# „Everything“ – 4:36

Muzikos ir teksų autorė – Alanis Morissette.

## Dalyviai

* Alanis Morissette – vokalas, pianinas, klavišiniai, prodiuserė
* Eric Avery – bosas
* Chris Lord-Alge – miksas
* Kenny Aronoff – mušamieji
* Paul Bushnell – bosas
* Scott Gordon – programavimas
* Jamie Muhoberac – klavišiniai
* Tim Thorney – bosas, pianinas, klavišiniai, prodiuseris
* Joel Shearer – akustinė, elektrinė gitaros
* Paul Livingston – sitara
* John Shanks – akustinė, elektrinė gitaros, bosas, klavišiniai, programavimas, prodiuseris
* Shari Sutcliffe – projekto koordinatorius
* Sheryl Nields – nuotraukos
* Zac Rae – pianinas, klavišiniai,
* David Levita – akustinė, elektrinė gitaros
* Jeff Rothschild – programavimas
* Frank Maddocks – dizainas
* Jason Orme – elektrinė gitara
* Blair Sinta – mušamieji, programavimas

## Pasiekimai

### Albumas

### Singlai

### Kiti pasiekimai
Blanda

**Blanda** () – upė šiaurės vakarų Islandijoje. Prasideda Hofsjokudlio ledyno pietvakariniame pakraštyje. Teka į šiaurės vakarus. Įteka į Arkties vandenyno Hunafloujo įlanką ties Bliondjousu.

Ant upės įrengta hidroelektrinė, generuojanti 150 MW energiją. Blandoje yra svarbios lašišų nerštavietės.
Kvita ir Borgarfjorduras

**Kvita ir Borgarfjorduras** () – upė vakarų Islandijoje. Prasideda Laungjokutlio ledyno šiaurėje dalyje. Teka į vakarus, sudaro Hraunfosaro krioklį. Įteka į Atlanto vandenyno Borgarfjordurą.

## Taip pat skaitykite
* Islandijos upės
Berberinis liūtas

**Berberinis liūtas** (*Panthera leo leo*), *atlasinis liūtas*, *nubinis liūtas* – išnykęs liūto (*Panthera leo*) porūšis. Manoma, kad Europos zoologijos soduose yra apie 40, o kituose pasaulio zoologijos soduose – dar beveik šimtas liūtų, turinčių berberinių liūtų kraujo.

Anksčiau berberinių liūtų arealas apėmė Šiaurės Afriką nuo Maroko iki Egipto. Paskutinis žinomas laukinis berberinis liūtas buvo nušautas Atlaso kalnuose 1922 m. Buvo manoma, kad nelaisvėje berberiniai liūtai irgi yra išnykę. Tačiau zoologijos soduose ir cirkuose paskutiniais metais aptikta daug liūtų, kurie galbūt yra berberinių liūtų palikuonys, bet tai nėra įrodyta.

Berberiniai liūtai buvo laikomi sunkiausiu dabartinių liūtų porūšiu. Pagal paskaičiavimus jų patinai svėrė 200–272 kg, o patelės – 120–180 kg. Kiti ekspertai mano, kad šios reikšmės yra gerokai padidintos, ir kad berberiniai liūtai savo mase panašūs į Rytų Afrikos liūtus.

Berberinis liūtas pasižymėjo tankiais tamsiais karčiais, kurie apėmė ir krūtinę, siekė pilvą. Dėl įspūdingų karčių berberinių liūtų kailis buvo laikomas puikiu trofėjumi.

Kiti du stambieji Šiaurės Afrikos plėšrūnai buvo atlasinis rudasis lokys ir berberinis leopardas, kurie dabar išnykę ar ant išnykimo ribos.

## Berberiniai liūtai nelaisvėje ir spėjamai išlikę individai

Viduramžiais Londono Tauerio žvėryne laikyti liūtai buvo berberiniai liūtai. Tai rodo 1937 m. Taueryje iškastų dviejų gerai išlikusių liūtų kaukolių DNR analizė.
Radioaktyviosios anglies metodas parodė, kad tiedu liūtai žuvo 1280–1385 ir 1420–1480 m. Manoma, kad civilizacijų vystymasis palei Nilą ir Sinajaus pusiasalyje II tūkstantmečio pr. m. e. pradžioje sustabdė genetinius mainus, ir berberinių liūtų populiacija pasidarė izoliuota. Berberiniai liūtai toliau gyveno dabartinėje Libijoje, Tunise, Alžyre ir Maroke iki maždaug 1900 m.

XIX a. ir XX a pradžioje berberinius liūtus dažnai laikydavo viešbučių ir cirkų žvėrynuose. 1835 m. Tauerio žvėryno liūtus hercogo Velingtono įsakymu perkėlė į Londono Zoologijos sodą, kur buvo tinkamesnės žvėrių laikymo sąlygos. Garsus grynakraujis berberinis liūtas vardu *Sultonas* 1896 m. gyveno Londono zoologijos sode.

Keliasdešimt dabar zoologijos soduose gyvenančių liūtų individų laikomi galimais berberinio porūšio atstovais. Pvz., *Port Lympne* Laukinių žvėrių parke () yra keletas spėjamai berberinių liūtų., kurie kilę iš Maroko karaliui priklausiusių liūtų. Vienuolika manomai berberinių liūtų gyvena Adis Abebos zoologijos sode, jie palikuonys liūtų, priklausiusių Etiopijos imperatoriui Hailei Selasijai I ().

## Nuorodos
Lotidė

**Lotidė** (*Lotis*, ) graikų mitologijoje – nimfa, Poseidono arba Nerėjo duktė. Ji buvo paversta lotosu, kad būtų išgelbėta nuo Priapo persekiojimų.

## Šaltiniai
Leonas Zmirskas

**Leonas Zmirskas** (1920 m. kovo 15 d. Lazdijuose – 1997 m. birželio 23 d. Šiauliuose) – lietuvių teatro ir kino aktorius.

## Biografija
1939 m. Lietuvos kariuomenės savanoris, kaip antifašistas kovojo prieš nacistinę Vokietiją 1941-1945 m., Lietuvos 16 - osios divizijos gretuose. Antrojo pasaulinio karo frontuose. Marijampolės dramos teatro, 1950–1990 m. Šiaulių dramos teatro aktorius, sukūrė apie 100 vaidmenų. Vaidino lietuviškuose meniniuose kino filmuose.

## Vaidmenys teatre
* Liucijus – I. Štokas. Velnių malūnas,
* Otisas – Nikolas Baeris. Incidentas,
* kunigas Ridikas – Vincas Krėvė. Žentas,
* Žaltys – Kazys Inčiūra. Eglė žalčių karalienė.

## Filmografija
* 1964 m. – Marš, marš, tra-ta-ta!, rež. Raimondas Vabalas, LKS
* 1965 m. – Niekas nenorėjo mirti, rež. Vytautas Žalakevičius, LKS
* 1966 m. – Noktiurnas, rež. Rostislavas Gorliajevas, Rygos kino studija
* 1972 m. – Akmuo ant akmens, rež. Raimondas Vabalas, LKS
* 1973 m. – Geležinkelietis. Ties riba, rež. Raimondas Vabalas, LKS
* 1974 m. – Valiulis. Žvangutis, rež. Gytis Lukšas, LKS
* 1978 m. – Nebūsiu gangsteris, brangioji, rež. Algimantas Puipa, LKS
* 1986 m. – Linksmuolis. Visi prieš vieną, rež. Artūras Pozdniakovas, LKS
* 1986 m. – Funkcionierius. Kažkas atsitiko, rež. Artūras Pozdniakovas, LKS.

## Šaltiniai
Lucina

**Lucina** romėnų mitologijoje – deivė, gimdyvių globėja. Kartais laikoma vienu iš Junonos kaip santuokos globėjos epitetu. Šios deivės garbei pavadintas asteroidas – 146 Lucina.
Machaonas (mitologija)

: *Šis straipsnis apie graikų mitologijos personažą. Apie drugį skaitykite šį straipsnį – [[Machaonas]].*

**Machaonas** () graikų mitologijoje – Asklepijo ir Epionės sūnus, Podaleirijo (Polidarijo) brolis. Jis vadovavo vienai iš armijų, kurią sudarė 30 laivų iš vakarinės Tesalijos ir Aitolijos. Jis kartu su broliu buvo svarbūs gydytojai. Machaonas išgydė achajų karius Menelają, Filoktetą ir Telefą, o patį sužeidė Paris. Machaoną išgelbėjo Nestoras. Pagal Vergilijų, Machaonas taip pat buvo mediniame Trojo arklyje. O žuvo mūšyje nuo Pentesilėjos arba Euripilo dešimtais karo metais. Palaidotas Gerenijoje Mesenijoje, kur jį garbino žmonės.
Raketų šachta

**Raketų šachta** – požeminė, cilindro formos talpykla, skirta laikyti ir leisti tarpžemyninėms balistinėms raketoms. Dažniausiai raketa būna šiek tiek giliau nuo žemės paviršiaus.

Iki 1960 metų tarpžemyninės raketos buvo leidžiamos specialiose bazėse nuo žemės paviršiaus. Tarybų Sąjunga raketas leisdavo tiesiog nuo žemės paviršiaus. Jos buvo lengvai pažeidžiamos amerikiečių bombardavimams. Raketų šachtos idėja pirmą kartą pasiūlyta 1950 metais Didžiojoje Britanijoje, kaip vieta laikyti *Blue Streak* raketoms. Nors *Blue Streak* projektas buvo atšauktas, amerikiečiai adaptavo raketų šachtos idėją.
Morgentau planas

**Morgentau planas** () – Vokietijos okupacijos po Antrojo pasaulinio karo planas, kuriame pateikiamos priemonės, kuriomis būtų buvę siekiama sunaikinti karinį Vokietijos pajėgumą. Jungtinių Valstijų finansų sekretorius Henris Morgentau, kurio vardu ir pavadintas šis planas, buvo šio plano iniciatorius. 
 
Remiantis originaliuoju pasiūlymu, turėjo būti įgyvendinti trys pagrindiniai žingsniai:
* Vokietija turėjo būti padalinta į dvi nepriklausomas valstybes. 
* Pagrindiniai Vokietijos rūdų gavybos ir pramonės centrai, įskaitant ir Saaro zoną, Rūro sritį ir aukštutinę Sileziją, turėjo būti internacionalizuoti ir aneksuoti kaimyninių valstybių. 
* Visa sunkioji pramonė turėjo būti išmontuota ar kitaip sunaikinta.
Automedonas

**Automedonas** (**Automedontas**, ) graikų mitologijoje – Dioro sūnus., Achilo vadeliotojas. Homero Iliadoje jis keliauja į mūšį su po Patroklo mirties išsaugotu Achilo vežimu. Nesuvaldęs arklių Automedonas buvo nešamas į mūšio vidurį, tačiau įsikišęs Dzeusas nuramino jo žirgus ir grąžino vežimo valdymą Automedonui. Tačiau jis negalėjo padėti achajams kol Alkimidonas sutiko būti vadeliotoju. Jis atmušė puolusius Hektorą, Enėją, Chromiją bei Aretą, nukovė pastarąjį bei pasiėmė jo šarvus. Žuvus Achilui jis tarnavo Neoptolemui. Romoje jo vardas pagarsėjo kaip gabaus vadeliotojo apibūdinimas.
El Paso apygarda (Teksasas)

**El Paso apygarda** () – Jungtinių Amerikos Valstijų apygarda, esanti pačiuose Teksaso valstijos vakaruose. 2020 m. JAV gyventojų surašymo biuro duomenimis, apygardoje gyvena 865 657 žmonės. Tai yra devinta pagal gyventojų skaičių apygarda valstijoje. El Paso apygardos būstinė yra įsikūrusi El Paso mieste. *El Paso* yra ispaniškas žodis, verčiamas į anglų kalba „the Pass” (). Pavadinimas kilo iš upės vagos, kurią sukuria Rio Grandės upė, tekėdama per kalnus.

El Paso didmiesčio zoną sudaro visa El Paso apygarda.

## Geografija
Per apygardos teritoriją driekiasi Kamino Real de Tiera Adentras, dar vadinamas *Sidabro keliu*.

## Šaltiniai
Vašingtono konferencija (1941)

**Pirmoji Vašingtono konferencija**, taip pat žinoma kaip **Arcadia konferencija** (pagal kodinį konferencijos pavadinimą), vyko Vašingtone, Jungtinėse Valstijose nuo 1941 metų gruodžio 22 iki 1942 metų sausio 14 dienos. Tai buvo pirmasis strateginis susitikimas tarp Jungtinės Karalystės ir Jungtinių Valstijų vadovų, po to kai JAV įstojo į Antrąjį pasaulinį karą. Valstybių delegacijoms vadovavo britų premjeras Vinstonas Čerčilis ir JAV prezidentas Franklinas Ruzveltas

Nors Ruzveltas bandė susikoncentruoti į Jungtinių Valstijų karines pastangas kare su Japonija, po pastarosios Perl Harboro užpuolimo prieš porą savaičių – gruodžio 7 dieną, JAV vyriausybės delegacija sutiko, kad laimėti karą galima tik, jei pirmasis sąjungininkų tikslas bus – nugalėti Nacių Vokietiją (strategija „Europa pirmiausia”). 1941 metų gruodžio 11 dieną Adolfui Hitleriui paskelbus Jungtinėms Valstijoms karą, toks JAV delegacijos sprendimas buvo daug labiau politiškai priimtinesnis, nei kitu atveju, jei Hitleris nebūtų paskelbęs karo. Konferencijoje taip pat sutarta suvienyti karinius išteklius į vieną vykdant Europos karo veiksmų teatro operacijas.
Aranzaso apygarda

**Aranzaso apygarda** arba **Aransaso apygarda** () – Jungtinių Amerikos Valstijų apygarda, esanti Teksaso valstijos pietryčiuose. Priklauso Korpus Kristi aglomeracijai. Remiantis 2020 m. JAV gyventojų surašymo duomenimis, apygardoje gyveno 23 830 gyventojų. Apygardos būstinė yra įsikūrusi Rokporte.

## Istorija
Spėjama, kad Alonso Álvarez de Pineda buvo pirmasis europietis, pamatęs šias žemes. Jis 1519 m. plaukė palei Teksaso krantus, atrado Aranzaso įlanką. Apygarda įkurta 1871 m. iš Refuchijaus apygardos dalies. Pavadinta pagal ankstyvajame Teksase buvusią ispanų gyvenvietę Rio Nuestra Senora de Aranzazu.

## Gyventojai
2020 m. JAV gyventojų surašymo duomenimis, apygardoje gyveno 66,37 % baltųjų, 25,84 % lotynoamerikiečių, 3,78 % mišrios rasės, 2,01 % azijiečių, 1,01 % afroamerikiečių, 0,6 % indėnų, 0,33 % kitų rasių ir 0,06 % Ramiojo vandenyno salų kilmės gyventojų.

## Šaltiniai
Chrisas

**Chrisas** (**Krisas**, ) graikų mitologijoje – minimi keli veikėju tuo pačiu vardu.

## Apolono žynys
**Chrisas** – Apolono žynys Chriso mieste pietvakarių Frigijoje. Pagal Eustatijų iš Tesalonikų, Chrisas ir Brisėjas buvo broliai, Ardžio sūnūs (kitų versijų nežinoma).

Jo dukrą Chriseidę Astinomę Trojos karo metu graikų pusėje kovojęs Agamemnonas paėmė į nelaisvę ir padarė savo sugulove. Nors tėvas mėgino dukterį išpirkti, karvedys nesutiko. Įtūžęs Apolono žynys pasiuntė marą, apėmusį graikų armijas, todėl Agamemnonas buvo priverstas atiduoti Chrisui dukrą, kad baigtų marą. Pažymėtina, kad šis aprašomas įvykis yra svarbus ne tuo, kad buvo pagrobta duktė, tačiau tuo, kad pagrobėjas atsisakė grąžinti dukrą už išpirką.

Minima, kad dar istoriniais laikais Chriso mieste buvo Apolono šventykla, kurioje stovėjo Skopo sukurta Apolono statula.

## Agamemnono sūnus
**Chrisas** – Agmemnono ir Chriseidės sūnus, motinos vadintas Apolono sūnumi. Orestui su Ifigenija pabėgus iš Tauridės, Chriso senelis Chrisas, pas kurį jie atvyko, norėjo juos išduoti taurų karaliui Foantui. Tačiau sužinojo, kad Orestas ir Ifigenija, kaip ir jo anūkas Chrisas yra Agamemnono vaikai – jiems padėjo išsigelbėti. Ši istorija tapo neišlikusios Sofoklio tragedijos „Chrisas“ siužetu. Apie Sofoklio tragediją žinoma iš vėlesnių šaltinių.
Politas

**Politas** () graikų mitologijoje - minimi du veikėjai šiuo vardu:
*Priamo ir Hebubos sūnus, garsėjęs nepaprastu greitumu. Jį nudūrė Neoptolemas tėvo akivaizdoje siaubdamas Troją.
*Odisėjo bendražygis. Odisėjas jį vadina brangiausiu draugu, nors jis minimas tik du kartus. Pirmą kartą kaip Eurilocho žvalgybinės grupės narys Kirkės saloje. Jis pirmasis įžengė į Kirkės rūmus ir buvo paverstas kiaule Vėliau, po metų, jis įtikino Odisėją palikti Kirkę. Jis mirė arba nuo Scilės arba nuo Dzeuso žaibo, kuriuo jis baudė Odisėjo įgulą, valgančią Helijui šventus galvijus.
Bario Karolio Voitylos tarptautinis oro uostas

**Bario Karolio Voitylos oro uostas** () – tarptautinis oro uostas Italijos pietuose, Apulijos regione. Aptarnauja Bario gyventojus ir svečius. Jo pavadinimas duotas popiežiaus Jono Pauliaus II garbei. Oro uostas yra 8 km į šiaurės vakarus nuo Bario miesto centro. 

2005-2006 m. oro uostas buvo atnaujintas - atidarytas naujas keleivių terminalas, pastatytas naujas valdymo bokštas ir kelių aukštų automobilių stovėjimo aikštelė. 

2008 m. Bario oro uostas aptarnavo 2486154 keleivius.

## Istorija
Bario oro uostas buvo pastatytas 4-jame dešimtmetyje karo reikmėms. Antrojo pasaulinio karo metu jį užėmė Didžiosios Britanijos kariuomenė ir jame veikė britų karinės oro pajėgos. Pasibaigus karui oro uostas vėl sugrąžintas Italijos oro pajėgoms.

Septintajame dešimtmetyje oro uostas buvo pradėtas naudoti civiliniams tikslams ir tuo metu pirmieji reguliarūs skrydžiai Bario miestą jungė su Roma, Katanija, Palermu, Ankona ir Venecija.

Nuo to laiko oro uosto infrastruktūra buvo dažnai gerinama, o paskutiniai darbai atlikti 2005-2006 m. 

## Nuorodos
* Oficiali oro uosto svetainė (italų ir anglų kalbomis)
Tenas

**Tenas** graikų mitologijoje - Kikno (arba Apolono) ir Proklijos (Laomedono anūkės) sūnus, Hemitėjos brolis. Kikno antroji žmona apšmeižė Teną, kad šis mėgino ją išprievartauti. Kiknas jį kartu su seserimi įkišo į skrynią (statinę) ir paleido į jūrą. Tačiau skrynią atnešė į salą ir abu išgyveno. Salą pavadino Tenedu bei tapo jos valdovu. Vėliau Kiknas sužinojo, kad jo sūnų neteisingai apšmeižė ir atvyko į Tenedo salą. Jį kartu Teniu Trojos kare nukovė Achilas.
Janis Cimzė

**Janis Cimzė** (, 1814 m. liepos 3 d. Cimzės dvarelyje netoli Raunos, Vidžemė – 1881 m. spalio 22 d. Valka, palaidotas Lugažų kapinėse) – latvių dirigentas, kompozitorius, pedagogas.

## Biografija
Nuo 1830 m. namų mokytojas Ruozės dvare Raunoje, Smiltenėje, Valmieros bendruomenės mokykloje. 1836–1838 m. studijavo pedagogiką Berlyno universitete. Muzikos mokėsi Berlyne pas L. Erką. 1839–1849 m. Vidžemės mokytojų seminarijos Valmieroje, 1849–1881 m. Valkos mokytojų seminarijos direktorius. Parengė nemaža latvių ir estų vargonininkų, choro dirigentų.

Vienas pirmųjų latvių liaudies melodijų rinkėjų ir harmonizuotojų. Su broliu Davidu ir mokiniais sudarė 4 balsų chorui harmonizuotų latvių liaudies dainų rinkinį „Dainų grožis“ (Dziesmu rota) 8 sąs. 1872–1884 m.).

## Šaltiniai
Rygos kino studija

**Rygos kino studija** () – Latvijos kino filmų gamybos kompanija, Rīgā, Šmerļa ielā 3.

## Istorija
Rygos kino studija įsteigta 1940 m. kelių nacionalizuotų nedidelių privačių kino kompanijų pagrindu. 1954–1961 m. pastatytas specialus pastatų kompleksas, sukurta stipri gamybinė bazė, studijų plotas buvo didžiausias Šiaurės Europoje.

1970–1980 m. buvo studijos klestėjimo metai – čia kasmet buvo sukuriama po 10-15 kino filmų (pusė jų – pilnametražiai vaidybiniai filmai), dirbo apie 1000 darbuotojų. Kino studijoje dirbo garsūs režisieriai Pavelas Armandas, Uldis Braunas, Aloizas Brenčas, Arnoldas Burovas, Olgertas Dunkersas, Janis Cimermanis, Gunaras Cilinskis, Aivaras Freimanis, Viktoras Georgijevas, Rostislavas Goriajevas, Arvydas Krievas, Erikas Lacis, Aleksandras Leimanis, Leonidas Leimanis, Ada Neretniecė, Voldemaras Pucė, Janis Streičas ir kiti. Filmuotis Rygos kino studijos filmuose buvo kviečiama nemažai lietuvių aktorių.

Šiuo metu filmų praktiškai nekuriama, atliekami kitų kino studijų užsakymai, patalpos, inventorius ir rūbai nuomojami įvairiems renginiams.

## Nuorodos
* Rygos kino studijos svetainė
* Rygos kino studijos filmografija. Melofanas
Ansis Cyrulis

**Ansis Cyrulis** (, 1883 m. vasario 25 d. Majuoriai, Jūrmala – 1942 m. rugsėjo 15 d. Ryga) – latvių moderno ir art deco tapytojas, grafikas, taikomosios dailės kūrėjas, Latvijos vėliavos autorius.

## Biografija
Dailės mokėsi 1903–1906 m. privačiai Rygoje, 1906–1907 m. A. Štiglico techninio piešimo mokykloje Sankt Peterburge, 1908–1914 m., su pertraukomis – Juliano akademijoje ir Dailės mokykloje Paryžiuje.

## Kūryba
Ankstyvuosiuose kūriniuose ryški vokiečių dailės įtaka, vėliau plėtojo latvių tautodailės tradiciją, transformuotą pagal moderno ir art deco stilistiką. Nutapė freskų (Technikos mokykloje ir Prekybos banke Jūrmaloje, abu 1922 m.), paveikslų („Daina“ 1927 m., „Vestuvės“ 1930 m., „Trys Laimos“ 1936 m.). Sukūrė grafikos kompozicijų (darbininkų A. Kronvaldo, E. Veidenbaumo, J. Asaro portretai, antras dešimtmetis), vitražų („Amatininkystė“, „Prekyba“ 1937 m., Baltijos šalių paviljonui Paryžiaus pasaulinėje parodoje), rištinių kilimų, gobelenų („Latvė“ 1937 m.), porceliano dirbinių, baldų projektų. Kūriniai dekoratyvios kompozicijos, stilizuotų kampuotų linijų, ornamentuoti tautodailės motyvais. Nuo 1905 m. dalyvavo parodose.

## Literatūra
* Ansis Cīrulis. Saules pagalmos. Riga: Neputns, 2008. ISBN 9984807291

## Šaltiniai
Dancigo koridorius

**Dancigo koridorius** (, ), arba **Lenkijos koridorius** (, ) – Versalio sutartimi Lenkijai atitekusių žemių dalis, 71 km pločio juosta, turėjusi priėjimą prie Baltijos jūros ir 1919–1939 m. į dvi dalis padalijusi Vokietiją. Dancigo koridorių nuo Rytų Prūsijos skyrė laisvojo miesto statusą turėjęs Dancigas (dab. Gdanskas).

## Istorija

Dancigo koridorius istoriškai buvo lenkiška teritorija, kadangi iki XVIII a. padalijimų priklausė Lenkijai ir dauguma teritorijos gyventojų buvo lenkai. Koridorius suformuotas iš dalies buvusios Vakarų Prūsijos provincijos, iki Pirmojo pasaulinio karo pabaigos priklausiusios Vokietijai, vykdant Vudro Vilsono Keturiolikos punktų programą.

Kadangi Dancigas ribojo Lenkijos galimybes naudotis uostu, 1924 m. lenkai prie Baltijos jūros pasistatė didelį Gdynės uostą. 1939 m. Vokietija pareikalavo, kad Dancigas būtų prijungtas prie Vokietijos, o per Dancigo koridorių būtų padarytas eksteritorialus vokiečių koridorius. Lenkijai nesutikus, atsirado dar viena dingstis pradėti invaziją į Lenkiją.

## Taip pat skaitykite

* Suvalkų koridorius

## Šaltiniai
Maris Čaklajis

**Maris Čaklajis** (, 1940 m. birželio 16 d. Saldus – 2003 m. gruodžio 13 d. Ryga, palaidotas Mažosiose Miško kapinėse, menininkų kalnelyje) – Latvijos poetas, vertėjas.

## Biografija
1958 m. baigė Saldaus vidurinę mokyklą, 1964 m. baigė Latvijos universiteto Istorijos ir filologijos fakultetą.

1960–1966 m. laikraščio „Literatūra un Māksla“, be to, 1962–1963 m. „Padomju Jaunatne“ bendradarbis. 1966–1969 m. leidyklos „Liesma“ bendradarbis. 1970–1981 m. „Literatūra un Māksla“ skyriaus vedėjas, 1987–1991 m. vyriausias redaktorius. 1990–2003 m. dar ir radijo stoties „Laisvosios Europos radijas“ vedėjas. Nuo 2000 m. žurnalo „Karogs“ redaktorius.

## Kūryba
Poezijoje vyrauja laiko, ugnies, šviesos įvaizdžiai, poetika grindžiama kontrastais, gausu istorijos ir kult. motyvų.

Išvertė lietuvių poetų (Judita Vaičiūnaitė, Marcelijus Martinaitis) kūrinių.

## Bibliografija
* Pirmadienis (*Pirmdiena*, Rīga, Latvijas Valsts izdevniecība), 1965 m.
* Lapo balsas (*Lapas balss*, Rīga, Liesma), 1969 m.
* Žolių diena (*Zāļu diena*, Rīga, Liesma), 1972 m.
* Bimm-bamm, Rīga, Liesma, 1973 m.
* Spūsties valanda (*Sastrēgumstunda*, Rīga, Liesma), 1974 m.
* Laikrodžių ežeras (*Pulksteņu ezers*, Rīga, Liesma), 1979 m.
* Kuršo sąsiuvinis (*Kurzemes klade*, Rīga, Liesma), 1982 m.
* Per žmogaus šauksmo atstumą (*Cilvēksauciena attālumā*, Rīga, Liesma), 1984 m.
* Labas rytas, Heraklitai (*Labrīt, Heraklīt!*, Rīga, Liesma), 1989 m.
* Įsimylėjėlis grįžta į nusikaltimo vietą (*Mīlnieks atgriežas noziegumvietā*, Rīga, Liesma), 1989 m.
* Gegužės balsas (*Dzeguzes balss*, Rīga, Zvaigzne ABC), 2000 m.
* Spūsties valanda (lietuvių kalba, vertė Marcelijus Martinaitis. – Vilnius, Vaga), 1987 m.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Māris Čaklais. Asmeninė svetainė
Aleksandras Čakas

**Aleksandras Čakas** (, tikroji pavardė *Aleksandrs Čadarainis*, 1901 m. spalio 27 d. Rygoje, Rusijos imperija – 1950 m. vasario 8 d. Rygoje, Latvijos SSR) – Latvijos poetas, rašytojas.

## Kūryba
Eilėraščiuose vyrauja miesto tematika, gausu bohemos gyvenimo vaizdų, išryškinti socialiniai kontrastai. Poemose atsispindi Rygos istorija ir tradicijos, vaizduojamos latvių šaulių kovos dėl nepriklausomybės, atskleidžiamas menininko vidinis pasaulis. Kūrybai būdinga miesto kasdienybės poetizavimas, individo ir jo aplinkos priešpriešos tema, ekspresionizmo poetika, klasikinis eiliavimas derinamas su verlibru.

## Bibliografija
* Aš ir šis laikas (*Es un šis laiks*), 1928 m.
* Širdis ant šaligatvio (*Sirds uz trotuāra*), 1928 m.
* Poema apie vežiką (*Poēma par ormani*), 1930 m.
* Mano rojus (*Mana paradīze*), 1932 m.
* Umurkumurs, 1932 m.
* Užgaidų veidrodyje (*Iedomu spoguļi*), 1938 m.
* Matysas, bokalų bajoras (*Matiss, kaušu bajars*), 1943 m., nebaigta
* Amžinybės palytėtieji (*Mūžības skartie* 1-2), 1937–1939 m.
* Grok, muzikante (*Spēlē, spēlmani*), par. 1938–1944 m., išsp. 1972 m.
* Poezija (lietuvių kalba). – Vilnius, Vaga, 1973 m.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Aleksandras Čakas. tekstai.lt
Janis Cimermanis

**Janis Cimermanis** (, g. 1950 m. gruodžio 9 d. Ryga) – latvių kino režisierius.

## Biografija
1969 m. baigė Rygos 24-ąją vidurinę mokyklą, žavėjosi teatru, bet neišlaikė stojamųjų egzaminų į aktorinį fakultetą. 1971–1972 m. dirbo Latvijos televizijos jaunimo laidų redakcijoje. 1972–1973 m. mokėsi Valstybinio lėlių teatro aktorių studijoje, 1973–1975 m. Lėlių teatro aktorius. 1980 m. baigė Leningrado teatro, muzikos ir kino institutą.

1980–1984 m. Lėlių teatro režisierius, 1984–1990 m. Rygos kino studijos animacijos grupės dailininkas-aktorius, nuo 1985 m. režisierius. 1990–1993 m. animacinių filmų studijos „Dauka“, nuo 1993 m. – kūrybinės grupės prie Rygos kino studijos „Animācijas brigāde“ režisierius. Sukūrė lėlių animacinių filmų.

## Filmografija
* Eigulio anūkas (*Mežsarga mazdēls*), 1985 m.,
* Gyveno draugas (*Dzīvais draugs*), 1987 m.,
* Kelias (*Ceļš*), 1988 m.,
* Raganosis (*Degunradzis*), 1993 m.),
* Avarinė brigada (*Avārijas brigāde*), serialas, 1991–2007 m.
* Parlamentas (*Parliament*), 2000 m.
* Perku jūsų vyrą (*Pērku jūsu vīru!*), vaidybinis, 2003 m.
* Trys muškietininkai (*Trīs musketieri*), 2006 m.

## Šaltiniai
Saulvedis Cimermanis

**Saulvedis Cimermanis** (, 1929 m. liepos 3 d. Jaungryvniekai, Valkos apskritis –
2022 m. gruodžio 26 d.) – latvių etnologas.

## Biografija
1949–1952 m. studijavo Latvijos universitete. 1990 m. habilituotas daktaras, 1992 m. Latvijos mokslų akademijos narys.

1951–1954 m. dirbo Latvijos etnografiniame buities muziejuje, 1954–1956 m. Etnografijos ir folkloro institute. Nuo 1956 m. Latvijos istorijos instituto mokslo darbuotojas, 1971–1995 m. etnografijos sektoriaus vedėjas. Latvijos universiteto dėstytojas, nuo 1993 m. profesorius. 1995–2002 m. Letonikos tarybos pirmininkas.

## Bibliografija
* Kuršo ir Žiemgalos žemės ūkio darbininkų buitis XIX a. antroje pusėje, 1959 m.
* Latvijos etnografinis buities muziejus, 1964 m., 2 leid. 1966 m. ir rusų kalba
* Latvių liaudies buities paminklai: Trobesiai ir jų įrengimas, Riga: Zinatne, 1969 m.
* Žvejyba ir žvejai Latvijoje XIX a., 1999 m.).
* LĪBIETIS VAI LĪVS? Livones.lv 

## Literatūra
* Etnografs profesors Dr. habil. hist. Saulvedis Cimermanis, Rīga: Latvijas vēstures institūta apgāds, 1999. ISBN 9789984601854

## Šaltiniai
Jevgenijus Čanga

**Jevgenijus Čanga** (, 1920 m. spalio 23 d. Pskovo sritis – 1999 m. rugpjūčio 7 d. Ryga) – latvių baleto artistas, baletmeisteris.

## Biografija
1940 m. Rygoje baigė Nacionalinės operos baleto studiją, 1950 m. Maskvoje – A. Lunačiarskio teatro meno institutą, nuo 1971 m. jame dėstė.

1940–1946 m. Latvijos operos ir baleto teatro (1941–1944 m. Rygos operos teatras) baleto trupės solistas, 1951–1961 m. baletmeisteris. 1961–1967 m. Spendiariano operos ir baleto teatro Jerevane vyr. baletmeisteris. 1968–1977 m. Leningrado ansamblio „Baletas ant ledo“ direktorius.

Sukūrė choreografijų baletams:
* Karlas Punis. Esmeraida,1951 m.
* Sergejus Prokofjevas. Pelenė, 1953 m.
* Adolfas Adamas. Korsaras,1956 m.
* Aramas Chačaturianas. Spartakas 1960 m., Bolero 1962 m., pagal M. Ravelio muziką, Trys choreografinės poemos 1965 m., pagal A. Spendiariano, A. Babadžaniano, E. Hovhanesiano muziką.

## Šaltiniai
Paulas Dambis

**Paulas Miervaldis Dambis** (, 1936 m. birželio 30 d. Ryga) – latvių kompozitorius, pedagogas, dirigentas.

## Biografija
Mokėsi Rygos 15-oje vidurinėje mokykloje ir Rygos vaikų muzikos mokykloje, 1954–1957 m. – Jelgavos kultūros mokyklos choro dirigento specialybėje. 1962 m. baigė kompoziciją Latvijos konservatorijoje.

1959–1962 m. Latvijos nacionalinio teatro muzikinės dalies vedėjas, 1964–1968 m. Latvijos TV garso režisierius. Nuo 1972 m. Latvijos konservatorijos dėstytojas, nuo 1986 m. profesorius. 1984–1989 m. Latvijos kompozitorių sąjungos pirmininkas.

## Kūryba
Sukūrė operų, oratorijų, tarp jų – „Žydroji planeta“ (1967 m.), „Stanza di Michelangelo“ (1971 m.), „Atomus“ (1981 m.), dvi kantatas, poemų ir ciklų chorui, simfonijų (1972 m., 1975 m., 1978 m.), koncertų (Koncertas fantazija mišriam chorui, fortepijonui, mušamiesiems ir diaprojekcijai, Diurerio atminimui, 1985 m.), 4 sonatas fortepijonui, chorų, styginių kvartetų, dramos spektaklių ir kino filmų muzikos. Kūryba turi sąsajų su latvių muzikiniu folkloru, vyrauja modernios muzikos raiškos priemonės.
;Operos
* Sparnai, 1970 m.
* Laiškai į ateitį, opera monodrama, 1972 m.

## Šaltiniai
Emilis Darzinis

**Emilis Darzinis** (, 1875 m. lapkričio 3 d. Jaunpiebalga – 1910 m. rugpjūčio 31 d. Ryga) – latvių kompozitorius, muzikologas, choro dirigentas, pianistas.

## Biografija

1898–1901 m. Sankt Peterburgo konservatorijoje studijavo kompoziciją pas N. Rimskį-Korsakovą. Nuo 1901 m. gyveno Rygoje, dėstė ir vadovavo chorams.

## Kūryba

Sukūrė 4 simfoninius kūrinius (išliko „Melancholiškas valsas“, 1904 m.), 17 chorų („Praeitis“, „Nulaužtos pušys“), 19 romansų, pjesių fortepijonui. Paskelbė straipsnių apie latvių kompozitorius ir latvių muziką.

## Šaltiniai
Augustas Daugulis

**Augustas Daugulis** (, 1830 m. sausio 13 d. Tartu – 1899 m. lapkričio 20 d. Sankt Peterburgas) – pirmasis profesionalus latvių grafikas.

## Biografija
Baigė Sankt Peterburgo dailės akademiją, nuo 1850 m. jos narys. 1858 m. Sankt Peterburge atidarė grafikos dirbtuvę.

## Kūryba
Kūrė daugiausia reprodukcinę grafiką: iliustravo laikraščius („Pēterburgas avīze“ priedo „Zobugals“ karikatūros, vinjetės, 1862–1865 m.), žurnalus (Vsemirnaja illiustracija, 1869–1898 m.), estiškus kalendorius ir kitų leidinius. Padėjo pagrindus latvių politinei karikatūrai.

Ypač domino istorinė tematika. Žymiausi kūriniai – portretai: „Petras I“ 1872 m., „Jekaterina II“ 1874 m., „Džiuzepė Garibaldis“ 1878 m., „Martinas Liuteris“ 1883 m., pagal L. Kranachą). Daugiausia kūrė medžio raižinio technika, garsėjo meistriška, subtilia raižysena.

## Šaltiniai
Raisa Denisova

**Raisa Denisova** (*Raisa Deņisova*, 1930 m. rugpjūčio 30 d. Tilža, Balvų savivaldybė) – latvių antropologė.

## Biografija
1954 m. baigė Maskvos universitetą. 1973 m. daktarė.

1957–1959 m. ir nuo 1963 m. dirbo Latvijos mokslų akademijos istorijos institute. Tyrinėjo baltų genčių, tarp jų ir lietuvių, etninės antropologijos klausimus. Kraniologijos veikaluose naudojosi lietuviška medžiaga, ištyrė kai kurių Lietuvos rajonų dabartinių gyventojų antropologines ypatybes.

## Bibliografija
* Antropologinė lietuvių ir Rytų latvių sudėtis, 1958 m.
* Senųjų baltų antropologija, 1975 m.
* Latvių etnogenezė, 1977 m.
* Baltų gentys Baltijos finų teritorijoje, 1991 m.

## Šaltiniai
Eternal Tears Of Sorrow

**Eternal Tears Of Sorrow** – Suomijos metalo muzikos grupė, sukurta 1994 metais.

## Biografija
Eternal Tears of Sorrow 1994 metais įkūrė Jarmo Puolakanaho, Altti Veteläinen bei Olli-Pekka Törrö. Tų pačių metų pavasarį grupė įrašė pirmąjį demo *The Seven Goddesses of Frost*.

1997 metais pasirodė Eternal Tears of Sorrow debiutinis albumas *[[Sinner's Serenade]]*. Jį išleisti padėjo maža Švedijos įrašų kompanija X-Treme Records.

Antrojo albumo *[[Vilda Mánnu]]* (1998) įrašymą ir išleidimą finansavo pati grupė. Iškart po to juos pastebėjo Spinefarm Records bei pasiūlė kontraktą, kurį Eternal Tears of Sorrow pasirašė.

Po trečiojo albumo *[[Chaotic Beauty]]* pasirodymo, grupė dalyvavo Europos koncertų turuose kartu su Nightwish ir Sinergy.

Ketvirtasis albumas *[[A Virgin and a Whore]]* pateko į Suomijos albumų Top 40. Netrukus po jo išleidimo grupė nutarė padaryti pertrauką, o 2003 metų sausį galutinai nutraukė veiklą.

2005 metų vasarį Eternal Tears of Sorrow atsikūrė ir tęsė karjerą. 2006 metų balandį buvo išleistas jų penktasis albumas *[[Before the Bleeding Sun]]*. Šis albumas taip pat pateko į Suomijos albumų Top 40, užimdamas 26 vietą.

2008 metais Jarmo Kylmänen tapo oficialus grupės narys. Netrukus po to grupę paliko ilgametis būgnininkas Petri Sankala. 2009 metų balandį buvo pranešta, kad gitaristas Risto Ruuth irgi palieka grupę. Jį pakeitė Mika Lammassaari.

Šeštasis Eternal Tears of Sorrow albumas *[[Children of the Dark Waters]]* pasirodė 2009 metų gegužės mėnesį. Jį išleido KHY Suomen Musiikki Oy Suomijoje, Massacre Records likusioje Europoje, Marquee/Avalon Azijoje. Albumas užėmė 19 vietą Suomijos albumų 40-uke.

## Diskografija
### Studijiniai albumai
* *[[Sinner's Serenade]]* (1997)
* *[[Vilda Mánnu]]* (1998)
* *[[Chaotic Beauty]]* (2000)
* *[[A Virgin And A Whore]]* (2001)
* *[[Before The Bleeding Sun]]* (2006)
* *[[Children Of The Dark Waters]]* (2009)
* *[[Saivon Lapsi]]* (2013)

### Singlai
* *[[The Last One for Life]]* (2001)
* *[[Tears of Autumn Rain]]* (2009)
* *Dark Alliance* (2013)

### Demo įrašai
* *[[The Seven Goddesses of Frost]]* (1994)
* *[[Bards Burial]]* (1994)

## Grupės nariai
### Dabartiniai nariai
* Altti Veteläinen – bosinė gitara, šaižus vokalas
* Jarmo Kylmänen – švarus vokalas
* Jarmo Puolakanaho – gitara
* Mika Lammassaari – gitara
* Janne Tolsa – klavišiniai
* Juho Raappana – būgnai

### Buvę nariai
* Olli-Pekka Törrö – gitara
* Antti-Matti Talala – gitara
* Antti Kokko – gitara
* Risto Ruuth – gitara
* Pasi Hiltula – klavišiniai
* Petri Sankala – būgnai

## Nuorodos
* Oficialus Eternal Tears of Sorrow tinklalapis 
* Oficialus Eternal Tears of Sorrow MySpace puslapis
*
Juris Dimiteras

**Juris Dimiteras** (1947 m. spalio 15 d. Ryga) – latvių tapytojas, scenografas, plakatistas.

## Biografija
Motina dailininkė Džema Skulmė, tėvas aktorius Arturas Dimiteras po skyrybų – V. Artmanės vyras. 1973 m. Latvijos dailės akademijoje baigė scenografiją.

## Kūryba
Sukūrė scenovaizdžių Latvijos Andrejo Upyčio akademinio dramos ir Janio Rainio akademinio dailės teatrų Rygoje, Valmieros dramos teatro spektakliams. Nutapė portretų („Autoportretas“ 1980 m.), nuo XX a. devinto dešimtmečio daugiausia kuria plakatus ir natiurmortus. Kūryba grindžiama ironija, grotesku, siurrealizmo principais, kompozicijos lakoniškos, statiškos, jose vyrauja ryškūs vienspalviai plotai.

Nuo 1968 m. dalyvauja parodose, individualios parodos: Ryga, Berlynas, Aleksandrija (Virdžinijos valstija), Pitsburgas, Čikaga, Milanas, Roma, Stokholmas.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Juris Dimiters. Galerija
Ernestas Dinsbergas

**Ernestas Dinsbergas** (, 1816 m. sausio 24 d. Dundagos valsčius, dab. Talsų savivaldybė – 1902 m. balandžio 30 d. Ryga) – latvių rašytojas.

## Biografija
1838–1878 m. mokytojavo Kubelėje (Dundagos valsčius). Dalyvavo jaunalatvių judėjime, bendradarbiavo laikraštyje „Majas Viesi“, „Peterburgas Avizes“. Vienas pirmųjų latvių dramaturgų (komedija „Gražiausia nosis“ 1862 m., pjesės vaikams). Parašė eilėraščių (ir Dundagos tarme), poemą „Maijos rožė“ (1890 m.), literatūros teorijos vadovėlį (1890 m.), Visuotinę istoriją (*Vispārīgā vēsture* 2t. 1892–1902 m.), daug įvairių sričių (istorijos, geografijos, mitologijos, etnografijos) mokslo populiarinamųjų knygelių.

## Šaltiniai
Fear My Thoughts

**Fear My Thoughts** buvo metalo muzikos grupė iš Vokietijos, susikūrusi 1998 metais ir baigusi karjerą 2010 metais. Iš viso grupė spėjo išleisti šešis studijinius albumus, paskutinis buvo *[[Isolation]]*, išleistas 2008 metais.

## Nariai
### Paskutinieji nariai
* Martin Fischer – vokalas
* Markus Ruf – gitaros
* Patrick Hagmann – gitaros
* Bartosz Wojciechowski – bosinė gitara
* Norman Lonhard – mušamieji

### Buvę nariai
* Marco Allenstein – gitaros
* Alexander Kovats – mušamieji
* Lisa Graf – smuikas
* Mathias Ockl – vokalas

## Diskografija
### Studijiniai albumai
* *[[23 (albumas)|23]]* (2001)
* *[[Vitriol]]* (2003)
* *[[The Great Collapse]]* (2004)
* *[[Hell Sweet Hell]]* (2005)
* *[[Vulcanus]]* (2007)
* *[[Isolation]]* (2008)

### Mini albumai
* *[[Sapere Aude]]* (1999)

### Dainų rinkiniai
* *[[Smell Sweet Smell 2001-2002]]* (2006)

## Nuorodos
* Oficiali svetainė 
* Oficialus MySpace puslapis
*