open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Sent Kitso ir Nevio demografija

Šiame straipsnyje pateikiami statistiniai duomenys apie **[[Sent Kitsas ir Nevis|Sent Kitso ir Nevio]] demografiją**.

**Gyventojų skaičius:** 51 538 (2014 m. apskaičiavimai)

**Struktūra pagal amžių:**
* *0-14 m.:* 21,4 %
* *15-64 m.:* 68,4 %
* *65 m. ir vyresni:* 7,8 % (2014 m. apsk.)
 
**Gyventojų amžiaus [[mediana]]:**
* *bendras:* 33,5 m.
* *vyrų:* 33,6 m.
* *moterų:* 33,4 m. (2014 m. apsk.)

**Metinis populiacijos prieaugis:** 0,78 % (2014 m. apsk.)

**Gimstamumas:** 13,64 gimimų/1000 gyv. per metus (2014 m. apsk.)

**Mirtingumas:** 7,08 mirčių/1000 gyv. per metus (2014 m. apsk.)

**Migracijos indeksas** (per metus imigravusių į šalį ir emigravusių iš šalies žmonių skirtumas): +1,22 migrantų/1000 gyv. (2014 m. apsk.)

**Miestuose gyvenančių žmonių procentas:** 32 % (2010 m. apsk.)

**Miestuose gyvenančių žmonių procento metinis kitimas:** 1,08 % (2010–2015 m. apsk.)

**Lyčių pasiskirstymas**:
* *Gimimo metu:* 1,02 vyro vienai moteriai
* *Jaunesniems nei 15 metų:* 1 vyras vienai moteriai
* *15-64 metų:* 1,04 vyro vienai moteriai
* *65 metų ir vyresniems:* 0,8 vyro vienai moteriai
* *Visai populiacijai:* 1 vyras vienai moteriai (2014 m. apsk.)

**Kūdikių mirtingumas per pirmuosius gyvenimo metus:** 8,98 mirusiųjų/1000 gimimų (2014 m. apsk.)

**[[Vidutinė gyvenimo trukmė]]:**
* *bendra:* 75,29 m.
* *vyrų:* 72,88 m.
* *moterų:* 77,75 m. (2014 m. apsk.)

**15 m. ir vyresnių gyventojų [[raštingumas]]:**
* *bendras:* 97,8 % (2003 m.)
* *vyrų:* ? %
* *moterų:* ? %

## Šaltiniai
* CŽV pasaulio faktų knyga: Sent Kitsas ir Nevis (angliškai)
Alan Sorrenti

**Alan Sorrenti** (g. 1950 m. gruodžio 9 d. Neapolyje) – italų dainininkas ir kompozitorius.

## Biografija

Sorrenti gimė Neapolyje, bet jo motina yra kilusi iš Velso, didžiąją vaikystės dalį praleido Aberistvite, Velse. Laisvai kalba italų ir anglų kalbomis. Alan karjera prasidėjo XX a. 8-ojo dešimtmečio pradžioje; 1972 metais jis išleido savo pirmąjį albumą „Aria“, o sekančiais metais ir „Come un vecchio incensiere all’alba di un villaggio deserto“. Juose daugiausiai vyrauja progresyviojo roko ir eksperimentinės muzikos stilių dainos.

Alan atstovavo Italijai 1980 m. Eurovizijoje su savo kūrybos daina „Non so che darei“ (). Atlikėjas konkurse užėmė šeštą vietą, o daina tapo vienu tuo metu labiausiai parduodamų įrašų Europoje ir Skandinavijoje.

2006 metais atlikėjas dalyvavo *O' Scià* festivalyje Lampedusos saloje (Italija).

Alan jaunesnioji sesuo Jenny Sorrenti taip pat yra dainininkė, su roko grupe Saint Just išleido du albumus, taip pat keletą solinių albumų.

## Diskografija
* *Aria* (1972)
* *Come un vecchio incensiere all’alba di un villaggio deserto* (1973)
* *Alan Sorrenti* (1974)
* *Sienteme, it’s time to land* (1976)
* *Figli delle Stelle* (1978)
* *L.A. & N.Y.* (1979)
* *Di notte* (1980)
* *Angeli di strada* (1983)
* *Bonno Soku Bodai* (1987)
* *Radici* (1992)
* *Kyoko mon amour* (1997)
* *Miami* (1996)
* *Sottacqua* (2003)

## Nuorodos

* Tinklalapis
* Biografija ir diskografija 

|-
Maggie MacNeal

**Maggie MacNeal** (tikrasis vardas – *Sjoukje Lucie van’t Spijker*; g. 1950 m. gegužės 5 d. Tilburge) – olandų dainininkė.

Kaip solistė, tapo žinoma dėl dalyvavimo 1980 m. Eurovizijoje su daina „Amsterdam“, kuri užėmė penktą vietą. Daina vėliau buvo įrašyta prancūzų, vokiečių ir anglų kalbomis.

1971 metais su Willem Duyn sukūrė duetą Mouth & MacNeal. Duetas atstovavo Nyderlandams 1974 m. Eurovizijos dainų konkurse, kuriame su 12 taškų užėmė trečią vietą.

## Diskografija
* Maggie MacNeal (1976)
* Fools Together (1977)
* Nighttime (1979)
* Amsterdam (1980)
* When You’re Gone (1981)
* Leuk Voor Later (1989)

## Nuorodos

* Oficiali svetainė 

|-
Gineitiškių ežeras

**Gineitiškių ežeras** – ežeras Lietuvoje, Vilniaus rajone, Zujūnų seniūnijoje, Gineitiškių kaime, 2 km į vakarus nuo Vilniaus (Pašilaičių). Ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius 0,65 km, plotis iki 0,3 km. Altitudė 161,7 m. Ežero viduriu iš šiaurės vakarų į pietryčius eina riba su Vilniaus miestu. Krantai žemi, vakaruose užpelkėję. Ežeru prateka Sudervės upelio aukštupys (iš Gilužio ežero link Buivydiškių VI tvenkinio).

Gineitiškių ežerą supa Gineitiškių ir Antežerių kaimai, šiaurrytinėje pakrantėje įsikūrusi Vilniaus miesto dalis Gineitiškės.

## Šaltiniai
Juodoji kiauliauogė

**Juodoji kiauliauogė** (*Solanum nigrum*) – bulvinių (*Solanaceae*) šeimos kiauliauogių (*Solanum*) genties augalas. Natūraliai paplitęs Eurazijoje, introdukuotas Amerikoje, Australazijoje ir Pietų Afrikoje. Paplitęs beveik visoje Lietuvoje.

## Ekologija

Auga daržuose, bergždynuose, laukų pasėliuose, šiukšlynuose, dykvietėse, panamėse, pakelėse, upių pakrantėse. Gerai auga sunkesnėse molio ir priemolio dirvose, mėgsta šiltas, atviras vietas, kur gausiau azoto. Augalas prisitaikęs išgyventi skirtingose augimo sąlygose, tačiau neištveria ilgų sausrų. Kai kuriose šalyse paskelbtas piktžole.

Žiedus apdulkina žiedmusės, bitės ir kamanės. Sėklas platina gyvūnai.

## Biologija
Tai vienmetis, iki 70 cm aukščio žolinis augalas, skleidžiantis nemalonų kvapą. Stiebas status, briaunotas, šakotas. Lapai 2,5-7 cm ilgio, 2-4,5 cm pločio, kiaušiniški arba beveik trikampiški, ilgais kotais, dažniausiai pliki, kraštai įlankstyti, atokiai dantyti. Visos augalo dalys apaugusios plaukeliais.

Balti taisyklingi žiedai panašūs į valgomosios bulvės, tik mažesni, nedideliuose žiedynuose. Žiedynkočiai 14-28 mm ilgio, rečiau 8 mm. Žiedkočiai nulinkę žemyn, su sustorėjusiom viršūnėm. Taurelė 1,2-2,5 mm ilgio, varpo formos, sudaryta iš penkių kiaušiniškų taurėlapių. Per vaisių brendimą taurelė truputį padidėja. Vainiklapiai penki, tarpusavyje suaugę, sudaro žvaigždės formos vainikėlį. Kuokeliai 1,5-2,5 mm ilgio, jų dulkinės geltonos, suaugusios į vamzdelį, kuris gaubia liemenėlį.

Žydi liepos – spalio mėnesiais. Vaisius – žalia, vėliau pajuostanti, rutuliška, 6-10 mm skersmens, žirnio dydžio uoga. Pasitaiko geltonų, raudonų ar net balkšvų uogų. Kiekviena uoga turi 40-60 sėklų. Sėklos plokščios, 1,7-2,4 mm ilgio, blyškiai geltonos.

## Naudojimas
Augalas nuodingas. Kaip ir visos kiauliauogių genties rūšys turi alkaloido solanino, taip pat ir gliukozidų, saponinų. Neprinokusiose uogose solanino yra daugiausia, todėl jomis kartais apsinuodija vaikai. Visai prinokusios uogos maistui tinkamos. Iš uogų verdamos uogienės, jų dedama į pyragus. Kai kuriose šalyse augalas auginamas kaip lapinė daržovė, vartojami termiškai apdoroti lapai. Vaistams naudojama žolė. Turi diuretiko, narkotiko, uždegimą, karščiavimą malšinančių savybių.


Solanum_nigrum.jpg|Žiedai
Solanum_nigra_bgiu.jpg|Lapai
Solanum_nigrum_03.JPG|Neprinokusios uogos Pietų Korėjoje
Solanum_nigrum_fruit_black.jpg|Prinokusios uogos
Makoi or Solanum nigrum berries.jpg|'Red Makoi' varieteto uogos
Solanum_nigrum_seeds.jpg|Sėklos


## Nuorodos
* Juodosios kiauliauogės mokslinis lotynų kalba pavadinimas ir sinonimai per theplantlist.org  (anglų k.)''
* Juodosios kiauliauogės porūšiai, varietetai ir formos per tropicos.org (anglų k.)
* Solanum nigrum – Plants for a future

## Literatūra

* Rudenį žydintys augalai, Ramunėlė Jankevičienė, Živilė Lazdauskaitė, Vilnius, Mokslas, 1991, 98 p.
Atlanto kalbos

**Atlanto kalbos** – Nigerio-Kongo kalbų šeimos kalbų grupė. Iš viso suskaičiuojamos 64 kalbos, kuriomis kalbama Afrikos Sudaninio klimato zonoje. Didžiausia kalbų koncentracija yra Senegambijos regione (Senegalas, Gambija, Gvinėja, Bisau Gvinėja, Siera Leonė), bet viena šių kalbų, fulbių kalba, yra paplitusi ir dabartiniame Malyje, Burkina Fase, šiaurinėje Nigerijoje, Kamerūne.

Žinomiausia ir daugiausia vartojama kalba yra fulbių kalba, kuria kalba apie 22 mln. Afrikos gyventojų. Kitos didelės kalbos yra volofų kalba (8 mln. vartotojų), temne kalba (1,5 mln.), sererų kalba (1,2 mln.).

Pirmasis Atlanto kalbas išskyrė Koelle 1854 m. veikale *Polyglotta Africana*. Jų svarbiausia ypatybė – naudojamos daiktavardžių klasės, kurių neturi gretima kalbų grupė – mandžių kalbos. Šiuo metu yra abejojama, kad Atlanto kalbos iš tiesų sudaro vieną giminingą lingvistinę grupę. Kai kurie mokslininkai linkę čia išskirti tris ar net daugiau nepriklausomų grupių. Šiuo metu Atlanto kalbų terminas daugiau naudojamas kaip geografinis, o ne kaip lingvistinis apibrėžimas.

## Klasifikacija
Klasifikuojant Atlanto kalbas paprastai remiamasi David Sapir (1971 m.) klasifikacija, kuri išskiria šias grupes:

* Šiaurės Atlanto kalbos:
** Senegambijos kalbos: priklauso didžiausios kalbos, tokios kaip fulbių kalba, volofų kalba, sererų kalba;
** Canginų kalbos: saafi kalba, noon kalba, leharų kalba, ndutų kalba, palorų kalba;
** Bakų kalbos: balantų kalbos, džolų kalbos, mandžakų kalba, papelių kalba, mankandžų kalba;
** Rytų Senegalo-Gvinėjos kalbos;
** Nalu-mbulungių kalbos: nalu kalba, mbulungių kalba, baga mboteni kalba;
* Pietų Atlanto kalbos:
** Melų kalbos: temne kalba, bagų kalbos, landomų kalba, golų kalba, bulomų-kisi kalbos;
** Sua kalba;
** Limbų kalba;
* Bižogų kalbos.

## Nurodos
Joaquín Almunia

**Choakinas Almunia** (; g. 1948 m. birželio 17 d. Bilbao) – ispanų ir ES politikas, užėmęs svarbius postus Ispanijos vyriausybėje, antrą kadenciją dirbantis Europos komisijos (EK) narys (nuo 2010 m. vasario mėn. – EK vicepirmininkas ir konkurencingumo reikalų komisaras.

## Biografija
Deusto jėzuitų universitete (*Universidad de Deusto*) baigė teisės ir ekonomikos studijas, mokėsi Paryžiaus bei Harvardo universitetuose.

1972–1975 m. dirbo Ispanijos Pramonės ir prekybos rūmų biure Briuselyje, 1976–1979 m. buvo stambios profsąjungos „Visuotinė dirbančiųjų sąjunga“ ekonomikos konsultantas.

1979 m. pagal socialistų partijos sąrašą išrinktas Generalinių kortesų (Ispanijos parlamento) nariu. F. Gonsaleso vyriausybėse 1982–1986 m. buvo socialinės apsaugos ir darbo, o 1986–1989 m. – viešojo valdymo ministras. 1997 m. išrinktas Ispanijos socialistinės darbo partijos generaliniu sekretoriumi, buvo parlamentinės opozicijos lyderis. Po nesėkmingų partijai rinkimų 2000 m. atsistatydino iš partijos vadovo posto, iki 2004 m. buvo parlamento narys.

2004 m. balandžio mėn. Ch. Almunia buvo paskirtas EK nariu, atsakingu už ekonomiką ir pinigų politiką. Nuo 2010 m. vasario 9 d. antrojoje J.M. Baroso komisijoje yra EK vicepirmininkas ir konkurencingumo reikalų komisaras.

## Šaltiniai

|-

|-
Štefan Füle

**Štefanas Fiulė** (; g. 1962 m. gegužės 24 d. Sokolove, Čekija) – Čekijos ir ES politikas, Europos Komisijos narys, atsakingas už plėtrą ir geros kaimynystės politiką (nuo 2010 m. vasario mėn.).

## Biografija
1980–1981 m. mokėsi Karolio universiteto filosofijos fakultete, 1981–1986 m. – Maskvos tarptautinių santykių institute (МГИМО).

Baigęs studijas dirbo Čekoslovakijos URM Jungtinių Tautų (JT) departamente, 1990–1995 m. dirbo Čekoslovakijos (vėliau – Čekijos) atstovybėje JT. 1995–1996 m. vadovavo Čekijos URM JT, o 1996–1998 m. – saugumo politikos departamentams.

1998–2001 m. buvo Čekijos ambasadorius Lietuvoje, 2003–2005 m. – Jungtinėje Karalystėje, 2005–2009 m. – Čekijos nuolatinis atstovas prie NATO.

2001–2002 m. dirbo gynybos viceministru, 2009 m. gegužės–lapkričio mėn. – Europos reikalų ministru.

2010 m. vasario 9 d. kaip Čekijos atstovas paskirtas antrosios J.M.Baroso komisijos nariu, yra atsakingas už plėtrą ir geros kaimynystės politiką.

Laisvai kalba anglų ir rusų kalbomis. 2002 m. apdovanotas Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino ordino Komandoro kryžiumi.

## Nuorodos
* Asmeninis puslapis EK tinklapyje

|-

|-
Piero Esteriore

**Piero Esteriore** (g. 1977 m. rugsėjo 23 d.) – Šveicarijos atlikėjas.

2004 metais su grupe The MusicStars atstovavo Šveicarijai Eurovizijos dainų konkurse su daina „Celebrate“. Konkurso pusfinalyje atstovai liko paskutiniai, nesurinkę nei vieno taško.

## Nuorodos
* 

|-
Vidukindas

**Vidukindas** (apie 755 m. – 810 m. liepos 7 d.) – pagonių saksų vadas kovose prieš paklusnumą Frankų imperijai. Jis asmeniškai nedalyvavo kovose, pirmenybę teikdamas įtakoti iš tolo. 777 metais bėgo į tada dar pagonišką Daniją, iš kur ir vadovavo sukilėliams. 782 metais surengė sėkmingą sukilimą prieš frankus, kurie patyrė pralaimėjimą Ejuntelio mūšyje prie Vėzerio kranto. 785 metais pasidavė frankų karaliui Karoliui Didžiajam, perėjo kartu su savo sąjungininku Abio į krikščionybę ir jam buvo dovanota, skirtingai nei daugeliui saksų sukilėlių, nubaustų frankų.

## Literatūra
* ВТ-ЭСБЕ
Annie Palmen

**Annie Palmen** (*Anna Maria Palmen*;  1926 m. rugpjūčio 19 d. IJmuiden, Šiaurės Olandija – m. 2000 m. sausio 15 d.) buvo olandų dainininkė, geriausiai žinoma dėl dalyvavimo 1963 m. Eurovizijoje.

1960 metais Palmen dalyvavo olandų atrankoje į Euroviziją su daina „Wat een geluk“, tačiau joje pralaimėjo atlikėjui Rudi Carrell.

1963 m. antruoju bandymu laimėjo tą pačią atranką su daina „Een speeldos“. Eurovizijoje pasirodymas nebuvo sėkmingas – užimta paskutinė vietą be jokių taškų.

## Diskografija

### Singlai
* 1958: De dokter heeft gezegd
* 1958: Ik zal je nooit meer vergeten
* 1958: Laat pa het maar doen
* 1958: Piero
* 1959: De zilvren maan van Maratonga
* 1959: Wat fijn kapitein
* 1960: Sailor
* 1960: Wat een geluk
* 1963: Een speeldoos
* 1963: Waarom laat je mij alleen
* 1964: Ga naar Bombay, ga naar Rio
* 1964: Ich tanze mit dir (in den Himmel hinein)
* 1965: Speel nog eenmaal voor mij Habanero

## Nuorodos

* Annie Palmen svetainėje *[[Internet Movie Database]]*

|-
K-452 Novgorod Velikij

**K-452 „Novgorod Velikij“** () – tarybinis, vėliau Rusijos povandeninis laivas, pastatytas 1972–1973 m. pagal *670M Čaika* projektą, ginkluotas sparnuotųjų raketų kompleksu *[[P-120 Malachit]]*. 1986–1992 m. modernizuotas pagal *06704 Čaika-B* projektą.

## Istorija
1971 m. vasario 5 d. laivas įtrauktas į TSRS Karinio jūrų laivyno karo laivų sąrašus.

1972 m. gruodžio 30 d. pradėta laivo statyba A. Ždanovo vardo „Krasnoje Sormovo“ gamykloje (Nižnij Novgorodas). 1973 m. liepą laivas nuleistas į vandenį. Tų pačių metų gruodžio 30 d. laivas stojo į rikiuotę.

1977 m. liepos 25 d. laivas perklasifikuotas į *didžiuosius povandeninius laivus* (), 1978 m. sausio 15 d. – į *kreiserinius povandeninius laivus* (), о 1992 m. birželio 3 d. – į *didžiuosius atominius povandeninius laivus* ().

1997 m. gruodžio 22 d. laivui suteiktas pavadinimas „Novgorod Velikij“ ( 'Didysis Novgorodas').

1998 m. gegužės 30 d. laivas išbrauktas iš Karinio jūrų laivyno sąrašų. Laivas pastatytas Aros užutėkyje, prie Vidiajevo gyvenvietės. 2000 m. laivų remonto gamykloje „Nerpa“ laivas supjaustytas į metalo laužą. Laivo bokštelis pastatytas Snežnogorske kaip paminklas.

## Ginkluotė
Modernizuojant pagal 06704 projektą buvo palikti aštuoni konteineriai, kiekviename po 3 viršgarsines sparnuotąsias raketas *[[P-800 Oniks]]* (SSN-N-26). Naujosios raketos bandymuose pasirodė sėkmingai, ir *P-800 Oniks* patvirtino kaip ginkluotę naujausiems Rusijos 4-os kartos daugiatiksliams atominiams torpediniams povandeniniams laivams su sparnuotosiomis raketomis (*885 Jasen* projektas).

## Nuorodos
* deepstorm.ru// Проект 06704 «Чайка-Б» (NATO – «Charlie-III»). Модернизация проекта 670М
LKMA metraštis

**Lietuvių katalikų mokslo akademijos metraštis** (LKMA metraštis) – recenzuojamas mokslinis Lietuvių katalikų mokslo akademijos leidinys, leidžiamas nuo 1965 metų. Iki 1992 m. ėjo Romoje, po to – Vilniuje. 2013 m. išėjo 37-tas Metraščio tomas. Nuo 2008 m. jį sudaro dvi serijos: serija A – LKMA metraštis, serija B – Bažnyčios istorijos studijos. Per metus išeina po vieną abiejų serijų tomą, t. y. du leidinio numeriai.

LKMA metraštyje spausdinami įvairių mokslo sričių ir krypčių (daugiausia humanitarinių ir socialinių, tačiau taip pat ir fizinių ar biomedicinos mokslų) moksliniai straipsniai. LKMA metraštis atstovauja krikščioniškajai pasaulėžiūrai moksle. LKMA metraštyje skelbiami mokslo darbai ir šaltiniai, susiję su krikščionybės, jos suformuotos kultūros praeitimi ir dabartimi Lietuvoje bei pasaulyje. Straipsniai spausdinami lietuvių, anglų, vokiečių ir lenkų kalbomis. LKMA metraštyje, be mokslinių straipsnių, šaltinių publikacijų ir recenzijų, skelbiama ir Lietuvių katalikų mokslo akademijos veiklos kronika.

## Redaktorių kolegija
* LKMA akad. doc. dr. vysk. Jonas Boruta SJ (istorija) – redakcinės kolegijos pirmininkas
* LKMA akad. prof. habil. dr. Vanda Aramavičiūtė (Vilniaus universitetas, edukologija)
* Prof. habil. dr. Grzegorz Błaszczyk (Uniwersytet im. Adama Mickiewicza, Poznanė, Lenkija, istorija)
* LKMA akad. prof. habil. dr. Danutė Gailienė (Vilniaus universitetas, psichologija)
* LKMA akad. dr. Kęstutis Girnius (Vilniaus universitetas, filosofija)
* LKMA akad. dr. Liudas Jovaiša (Vilniaus universitetas, istorija)
* Dr. kun. Algirdas Jurevičius (Vytauto Didžiojo universitetas, teologija)
* LKMA akad. prof. habil. dr. Sofija Kanopkaitė (biochemija)
* Dr. Gediminas Karoblis (Vytauto Didžiojo universitetas, filosofija)
* Prof. dr. kun. Tadeusz Krahel (Wyższe Seminarium Duchowne w Białymstoku, Lenkija, istorija)
* Dr. Rasa Mažeika (Archives of Canada, Toronto, Kanada, istorija)
* LKMA akad. prof. habil. dr. Irena Regina Merkienė (Lietuvos istorijos institutas, etnologija)
* LKMA akad. doc. dr. kun. Arvydas Ramonas (Klaipėdos universitetas, teologija)
* Doc. dr. kun. Petras Smilgys (Vytauto Didžiojo universitetas, Kanonų teisė)
* LKMA akad. doc. dr. Arūnas Streikus (Vilniaus universitetas, istorija)
* LKMA akad. doc. dr. Paulius V. Subačius (Vilniaus universitetas, literatūrologija)
* LKMA akad. prof. habil. dr. Antanas Tyla (Lietuvos istorijos institutas, istorija)
* LKMA akad. prof. habil. dr. Giedrius Uždavinys (Vilniaus universitetas, medicina)
* Prof. dr. Andrius Valevičius (L’Université de Sherbrooke, Kanada, filosofija)
* LKMA akad. prof. habil. dr. Zigmas Zinkevičius (lingvistika)
* Dr. Mikas Vaicekauskas (Lietuvių literatūros ir tautosakos institutas) – vyriausiasis redaktorius

## Straipsnių recenzavimo tvarka
Metraščiui pateiktus mokslinius straipsnius recenzuoja du mokslininkai – vienas redakcinės kolegijos narys ir vienas iš kitų institucijų; galutinį sprendimą priima redakcinės kolegijos nariai.

## Nuorodos
http://www.lkma.lt/index.php?id=102

‎
Kolekcionuojamų kortų žaidimas

**Kolekcionuojamų kortų žaidimas** ( arba *trading card game (TCG)*) – kortų žaidimas, kuriame naudojami specializuotų žaidimo kortų rinkiniai.

Žaidėjams atsitiktinai dalijamos kortos yra sunaudojami resursai ar galimybės, kuriomas po to reikia kūrybiškai bei sėkmingai panaudoti. Pavyzdžiui, jei žaidimo tikslas yra aplankyti visus žemėlapyje sužymėtus miestus, kortos gali būti bilietai įvairioms transporto priemonėms. Kad būtų daugiau variantų, kartu su kortomis dažnai traukiami ir kokie nors papildomi žetonai, kuriuos padėjus ant lentos galima, tarkim, atidaryti ar uždaryti konkretaus transporto liniją. Nors žaidimo istorija gali būti gana vaizdinga, ji negali būti tiek sudėtinga ir nenumatoma kaip vaidmenų žaidime. Tačiau, panašiai kaip šachmatuose, galimų variantų būna labai daug ir žaidimai reikalauja strateginio mąstymo.

Kolekcionuojamų kortų žaidimu laikomas toks žaidimas, kuriam žaisti reikalingos serijiniu būdu gaminamos specializuotos kortos, turinčios ypatingas funkcijas ir skirtos mainytis ar kolekcionuoti, bei toks, kuris turi strateginiam žaidimui nustatytas taisykles. Taip pat CCG yra toks žaidimas, kuriame žaidėjai gali naudotis savo pačių susirinktomis kortų kaladėmis. Tokiam žaidimui skirtų kortų galima įsigyti mainantis su kitais žaidėjais arba perkant kortų pakuotes, kuriose randama atsitiktinių kortų komplektų. CCG nelaikomas toks žaidimas, kurio visas kortas galima įsigyti keleto nedidelių pirkimų būdu, arba toks, kurio gamintojas, prekiaudamas žaidimu, jo neženklina kaip CCG. Tipiškai kolekcionuojamų kortų žaidimą pradedama žaisti su vadinamąja startine kalade, susidedančia iš atsitiktinai parinktų kortų, kurių pakanka žaidimui. Tokią kaladę galima papildyti kortomis, gautomis iš papildymo komplektų, kurių sudėtyje yra atsitiktine tvarka atrinktų įvairaus retumo kortų, paprastai nuo 8 iki 15 kortų. Tokiame komplekte gali būti po vieną retą arba unikalią kortą, kurią paprastai gauti yra daug sudėtingiau negu likusias kitas, ir kurios vertė didesnė negu likusiųjų. Visgi laikui bėgant kortos vertės reikšmė gali kisti, pvz., pasikeitus platintojui, uždraudus tam tikrus kortų formatus ar vėliau į žaidimą įtraukus daugiau naujų kortų. Galiausiai iš naujai įsigytų kortų galima susirinkti naują kortų kaladę visiškai nuo nulio.

Be įprastų stalo kolekcionuojamų kortų žaidimų, egzistuoja ir kompiuteriniai kolekcionuojamų kortų žaidimai, kurie yra žaidžiami internetu arba kompiuterių tinkle (LAN).

## Šaltiniai
Bažnyčios istorijos studijos

**Bažnyčios istorijos studijos** – Lietuvių katalikų mokslo akademijos metraščio B serijos dalis, leidžiama nuo 2008 metų Vilniuje. Tai specializuotas leidinys, skirtas krikščionybės istorijos Lietuvoje tyrinėjimams skelbti. *Bažnyčios istorijos studijose* skelbiami moksliniai straipsniai, studijos, istorinių šaltinių publikacijos, kito žanro tyrimai.

Leidinio emblema – kamaldulių vienuolijos simbolis, du iš vienos taurės geriantys balandžiai.

## Išėję numeriai
* T. 1: *Katalikai ir valdžios XX amžiuje*, Vilnius: LKMA, 2007, 190 p.
* T. 2: *Lietuvos katalikų dvasininkai XIV–XVI a.*, Vilnius: Aidai, 2009, 456 p.
* T. 3: *Religija ir visuomenė nepriklausomoje Lietuvoje (1918–1940)*, Vilnius: LKMA, 2010, 318 p.
* T. 4: *Church History between Rome and Vilnius: Challenges to Christianity from Early Modern Ages to the 20th Century*, Vilnius: LKMA, 2011, 239 p. 
* T. 5: *Religinės bendrijos Lietuvos istorijoje*, Vilnius: LKMA, 2012, 447 p.
* T. 6: *Christians and the non-christian Other*, Vilnius: LKMA, 2013, 278 p.
* T. 7: *Žemaičių Krikštas ir krikščionybė Žemaitijoje: Šešių šimtmečių istorija*, Vilnius: LKMA, 2014, 352 p.

## Redaktorių kolegija
* Dr. Liudas Jovaiša (vyr. redaktorius) (Vilniaus universitetas)
* Dr. Vytautas Ališauskas (Vilniaus universitetas)
* Dr. Darius Baronas (Lietuvos istorijos institutas)
* Dr. Mindaugas Paknys (Lietuvos kultūros tyrimų institutas)
* Dr. Arūnas Streikus (Vilniaus universitetas)
* Dr. Paulius Subačius (Vilniaus universitetas)

## Straipsnių recenzavimo tvarka
*Bažnyčios istorijos studijoms* pateiktus mokslinius straipsnius recenzuoja du mokslininkai – vienas redakcinės kolegijos narys ir vienas iš kitų institucijų; galutinį sprendimą priima redakcinės kolegijos nariai.

## Nuorodos
http://www.lkma.lt/index.php?id=108

‎
Didysis barškutis

**Didysis barškutis** (*Rhinanthus serotinus*) – džioveklinių (*Orobanchaceae*) šeimos barškučių (*Rhinanthus*) genties augalas. Savaime auga Eurazijoje, taip pat ir Lietuvoje.

## Ekologija

Auga pievose, dirvonuose, pamiškėse, miško aikštelėse, pasėliuose. Randamas iki 1300 m aukštyje.

Tai pusiau parazitinis augalas, kuris haustorijomis prikimba prie varpinių žolių, dobilų ir kitų augalų šaknų ir siurbia iš jų maisto medžiagas. Žiedus lanko kamanės, rečiau drugiai.

## Biologija
Tai vienmetis, 20-60 cm žolinis augalas. Stiebas keturbriaunis, status, su raudonai rudais taškeliais, beveik plikas, šakotas arba nešakotas. Lapai lancetiški, karbuotai pjūkliški, priešiniai.

Žiedai susitelkę kekėmis stiebo ir šakų viršūnėse. Apatinės pažiedės tokios pat kaip lapai, šviesiai žalios, viršutinės trikampės, dantytos. Taurelė odiška, iš šonų suplota, išsipūtusiu pagrindu. Vainikėlis suaugtinis, dvilūpis, geltonas, 1,5-1,8 cm ilgio, jo vamzdelis ilgas, išlinkęs. Kuokeliai keturi. Viršutinė lūpa išgaubta kaip šalmas, su dviem ilgesniais violetiniais danteliais, o apatinė nedidelė, triskiautė, prisispaudusi prie viršutinės.

Vieni barškučiai žydi vasarą, kiti – rudenį. Vaisius – plokščia, apskrita dėžutė, skylanti per šonus. Sėklos suplotos, sparnuotos, 3 mm ilgio.

Tai nuodingas augalas, ypač sunokus sėkloms, nes jose daugiausia susikaupia nuodingojo glikozido aukubino.


Rhinanthus_serotinus_(Groß-Klappertopf)_IMG_9941.jpg|Stiebas ir lapai
Rhinanthus_angustifolius_1.jpg|Žiedas
Rhinanthus_serotinus_(Groß-Klappertopf)_IMG_9935.jpg|Žiedynas
RhinanthusAngustifolius_ssp_Grandiflorus.jpg|Porūšis *grandiflorus*


## Nuorodos
* Didžiojo barškučio mokslinis lotynų kalba pavadinimas ir sinonimai per theplantlist.org (anglų k.)''
* Rhinanthus serotinus – Nature Gate

## Literatūra

* Vasarą žydintys augalai, Ramunėlė Jankevičienė, Vilnius, Mokslas, 1987, 120 p.
* Enciklopedinė miško knyga, Gediminas Isokas, Vilnius, Mintis, 2001, 294 p. ISBN 5-417-00831-1
Janusz Lewandowski

**Janušas Antonis Levandovskis** (; g. 1951 m. birželio 13 d. Liubline) – Lenkijos ir ES politikas, Europos Komisijos narys, atsakingas už biudžetą ir finansinį programavimą (nuo 2010 m. vasario mėn.).

## Biografija
Baigė ekonomikos studijas Gdansko universitete, čia 1984 m. apsigynė daktaro disertaciją. Dirbo Lenkijos jūrų laivininkystėje, dėstė Gdansko universitete, ekonomikos klausimais konsultavo Solidarumo profsąjungą. 1991 m. ir 1992–1993 m. buvo privatizacijos ministras.

1991–1993 m. ir 1997–2004 m. buvo Lenkijos seimo narys, vadovavo Privatizavimo bei Europos integracijos komitetams.

2004 m. ir 2009 m. pagal Piliečių platformos sąrašą išrinktas į Europos Parlamentą, 2004–2007 m. vadovavo biudžeto komitetui.

2010 m. vasario 9 d. paskirtas antrosios J.M. Baroso komisijos nariu, buvo atsakingas už biudžetą ir finansinį programavimą.

Per 2014 m. rinkimus pagal Piliečių platformos sąrašą išrinktas Europos Parlamento nariu, todėl 2014 m. liepos 1 d. paliko postą Europos Komisijoje.

## Šaltiniai

|-

|-
Kauno Naujoji apaštalų bažnyčia

**Kauno Naujoji apaštalų bažnyčia ** –  Naujoji apaštalų bažnyčia, įsikūrusi Kaune, Dainavos mikrorajone, V. Krėvės pr. 80 A. Kitoje gatvės pusėje veikia katalikų Gerojo Ganytojo bažnyčia.

Naujoji apaštalų bažnyčia laikosi istorinės krikščionybės doktrinų ir ypatingą vietą teikia apaštalams, kurie pagal šį tikėjimą yra gyvi. Šios bažnyčios vietos bendruomenė buvo įkurta maždaug 1990 m., o maldos namai įrengti 2001 m. Čia veikia pagrindinė Kauno bendruomenė. Mažesnė yra Romainių bendruomenė, kuri įsikūrusi nuomojamose patalpose. Paprastą sekmadienį į mišias susirenka apie 50 žmonių, švenčių dienomis būna daugiau. Sąrašuose yra užregistruoti keli šimtai Kaune gyvenančių pasekėjų. 

Moderni bažnyčia įsikūrusi Klaipėdos architektų suprojektuotame pastate, kuriame, be vitražais puoštos maldų salės, yra vaikų kambariai, holas, posėdžių salė ir du gyvenamieji butai: svečiams bei bažnyčios prižiūrėtojo šeimai.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Kauno bendruomenė 
* Kauno netradicinių religinių bendruomenių maldos namai
Pasha Parfeny

**Pavel „Pasha“ Parfeni** (g. 1986 m. gegužės 30 d. Orhėjuje) – Moldovos dainininkas. Jis atstovavo Moldovai 2012 m. Eurovizijos dainų konkurse Baku, Azerbaidžane, kur su daina „Lăutar“ finale užėmė 11 vietą. Anksčiau atlikėjas buvo moldavų grupės SunStroke Project vokalistas.

## Biografija

Pasha užaugo menininkų šeimoje, studijavo muziką.

2009 metais įstojo į SunStroke Project grupę, su kuria jis užėmė trečią vietą Moldovos Eurovizijos 2009 atrankoje. Palikęs grupę, Pasha dalyvavo keliuose festivaliuose ir antrą kartą dalyvavo Moldovos atrankoje į 2010 m. Euroviziją, tačiau pralaimėjo grupei Sunstroke Project. Savo laimę bandė ir 2011 metais, tačiau su daina „Dorule“ liko trečias.

2012 m. kovo 11 d. laimėjo šalies atrankos konkursą ir su kūriniu „Lăutar“ išrinktas atstovauti Moldovai 2012 m. Eurovizijoje Baku, Azerbaidžane.

## Nuorodos

* Facebook tinklalapis

|-
Maltos sąsiauris

**Maltos sąsiauris** skiria Europai priklausančią Maltos salą nuo piečiausio Sicilijos kranto galo. Šis sąsiauris maltiečiams atstoja jūrų kelių jungtį į Europą. Sąsiaurio plotis siekia 93 km, didžiausias gylis siekia 100–150 m. Vienoje sąsiaurio pusėje, Maltos saloje, įsikūręs Valetos uostamiestis, kitoje pusėje, Sicilijoje, Dželos ir Sirakūzų uostai.

Antrojo pasaulinio karo metu sąsiauryje vyko jūrų mūšiai ir jis buvo smarkiai užminuotas (tuomet Malta dar buvo britų kolonija). Taip pat šiame sąsiauryje būta ir kitų mūšių, kaip, pvz., grumtynės tarp Maltos Ordino ir Osmanų imperijos piratų ar Pūnų karų mūšiai.

## Šaltiniai
Goco sąsiauris

**Goco sąsiauris** – trumpas Viduržemio jūros ruožas, skiriantis Goco salą nuo šiaurinio Maltos salos pakraščio.

Sąsiaurio ilgis apie 7 km, plotis varijuoja nuo 6,7 km plačiausioje vietoje iki 4,5 km šiauriniame pakrašty. Sąsiaurio viduryje išsidėsčiusios dvi salos – Kominas (gyvenama) ir Kominotas. Sąsiauris tarnauja kaip jūrų kelių jungtis tarp abiejų salų. Iš Mdžaro krantinės ir Čirkevos uostų visus metus kursuoja keltas.

## Išnašos
Ta Dmedžrekas

**Ta Dmedžrekas** (*Ta' Dmejrek*) – aukščiausias geografinis taškas Maltoje. Viršukalnė stūkso pietinėje Maltos salos pakrantėje, kalvotose karstinėse aukštumose, ant Dinglio klifų, aukštai iškylančių nuo jūros lygio. Jos aukštis siekia 253 m.

Klifai pavadinti pagal netoliese esantį Dinglio miestelį, aukščiausiai įsikūrusią gyvenamą Maltos vietovę (240 m). Taip pat netoliese yra *Misrah Ghar il-Kbir*, priešistorinė vietovė, kurioje yra dėl smėlio erozijos (šlifavimo) susidariusių darinių.

Nuo klifų atsiveria vaizdas į tarpeklį ir tolumoje esančią Filflos salą. Ten taip pat stovi aviacijos radarų stotis. Netoliese stovi Marijai Magdalenai skirta koplytėlė.

## Šaltiniai
Tarptautinė vaikų gynimo diena

**Tarptautinė vaikų gynimo diena** švenčiama birželio 1-ąją.

Šia diena siekiama priminti visuomenei apie būtinybę saugoti ir gerbti vaikų teises.

Minima nemažoje dalyje Rytų ir Vidurio Europos valstybių (tarp jų Rusijoje, Baltarusijoje, Latvijoje, Estijoje, Lenkijoje, Bulgarijoje) bei komunistų partijų valdomose valstybėse – Kinijoje, Šiaurės Korėjoje, Vietname.

2023 m. lapkričio 21 d. buvo priimtas Lietuvos Respublikos atmintinų dienų įstatymo Nr. VIII-397 1 straipsnio pakeitimo įstatymas, kuris siūlo išbraukti birželio 1-ąją dieną – *Tarptautinę vaikų gynimo dieną* ir įtraukti dvi naujas atmintinas dienas – *Vaiko dieną* (gegužės trečiasis penktadienis) ir *Pasaulinę vaiko teisių dieną* (lapkričio 20 d.), pakeitimai įsigaliojo nuo 2023 m. gruodžio 1 d.

## Istorija
1949 m. Tarptautinėje moterų federacijos sesijoje buvo įteisinta *Birželio 1-oji* – Tarptautinė vaikų gynimo diena, o pirmą kartą ji paminėta 1950 m.

## Šaltiniai
Škoda 14Tr

**Škoda 14Tr** – troleibusų modelis, 1980–2004 m. gamintas Čekijos bendrovės „Škoda Ostrov“. Plačiai naudotas ir vis dar tebenaudojamas buvusiose TSRS šalyse, Rytų ir Vidurio Europoje.

Troleibusas 11,34 m ilgio, 2,5 m pločio, 3,41 m aukščio, 10 t svorio. Būdingas kampuotas, „gabaritinis“ dizainas – smailūs kampai, keturkampiai žibintai. Turi trejas duris, sudarytas iš dviejų dalių, atsidarančių į salono pusę. Škoda 14Tr turi 100 kW elektrinį variklį, gali išvystyti 65 km/h greitį, iki 50 km/h įsibėgėja per 12,5 s. Troleibusas turi 28 sėdimas vietas, gali sutalpinti 82–100 keleivių.

Iš viso buvo pagaminti 3888 Škoda 14Tr troleibusai. Daugiausia jų (354) teko Kijevui. Keletas perdirbtų „Škodų“ buvo naudojamos JAV (Deitone ir San Fransiske). Šie troleibusai tebėra naudojami Vilniuje (Lietuva), taip pat Brno (Čekija). Seniau taip pat kursavo Kaune.


File:Škoda_14Tr02_354_Kaunas.jpg|Škoda 14Tr Kaune
File:E8606-Almaty-trolley-bus.jpg|Modifikacija 14TrM Almatoje
File:Brno,_Slatina,_Šlapanická,_Škoda_14TrR_č._3230.jpg|Modifikacija 14TrR Brno
File:Trolleybus_kiev.jpg|Vaizdas iš galo (Kijevas)


## Šaltiniai
Škoda 15Tr

**Škoda 15Tr** – troleibusų modelis, 1989–2004 m. gamintas Čekijos bendrovės „Škoda Ostrov“. Tai prailgintas troleibuso Škoda 14Tr variantas. Naudotas ir tebenaudojamas buvusiose TSRS šalyse, Rytų ir Vidurio Europoje, Irane.

Troleibusas 17,23 m ilgio, 2,5 m pločio, 3,4 m aukščio, 15 t svorio. Būdingas kampuotas, „gabaritinis“ dizainas – smailūs kampai, keturkampiai žibintai. Turi ketverias duris, sudarytas iš dviejų dalių, atsidarančių į salono pusę. Škoda 15Tr turi du 100 kW galios elektrinius variklius, gali išvystyti 65 km/h greitį, iki 50 km/h įsibėgėja per 15 s. Troleibusas turi 45 sėdimas vietas, gali sutalpinti 100–145 keleivius.

Lietuvoje keletą Škoda 15Tr: nr. 2600 (nurašytas 2016 m.), nr. 1601 (nurašytas po gaisro 1995 m.), nr. 2602, nr. 2603, nr. 2604) naudoja Vilniaus troleibusai. Juos taip pat eksploatavo ir Kaunas, bet 2005 m. nr. 327 ir nr. 329 buvo sutrumpinti ir perkonstruoti į Škoda 14tr, o nr. 328 sudegė 1994 m..


File:Tehran_trolleybus_06.jpg|Škoda 15Tr Teherane
File:Škoda15trInTallinn.jpg|Škoda 15Tr Taline
File:25._trolejbuss_uz_Vanšu_tilta.JPG|Modifikacija Škoda 15TrM Rygoje
File:Interior_of_Škoda_15Tr.JPG|Salonas (2600)
Vaizdas:Szeged_9-es_trolibusz_Vértói_út_2012-09-01.JPG|Škoda 15Tr Segede
Škoda 9Tr

**Škoda 9Tr** – troleibusų modelis, 1961–1982 m. gamintas Čekijos bendrovės „Škoda Ostrov“. Plačiai naudotas visoje buvusioje TSRS, taip pat kitose komunistinio bloko šalyse (Čekoslovakijoje, Bulgarijoje, VDR, Afganistane, Rumunijoje, Lenkijoje), taip pat Indijoje, Norvegijoje.

Troleibusas 11 m ilgio, 2,5 m pločio, 3,24 m aukščio, 8,9–9,6 t svorio. Būdingas apvalainas dizainas, apskriti žibintai, užapvalinti buferiai. Yra dviduriai ir triduriai variantai. Durys sudarytos iš 4 dalių, susilanksto į salono vidų. Škoda 9Tr turi 115 kW galios elektrinį variklį, gali išvystyti 60 km/h greitį. Troleibusas turi 37 sėdimas vietas, gali sutalpinti 70–100 keleivių.

Iš viso buvo pagaminti 7372 Škoda 9Tr troleibusai. Jie plačiai naudoti daugelyje TSRS troleibusų parkų, tame tarpe Vilniuje ir Kaune, bet palaipsniui buvo pakeisti naujesniais Škoda 14Tr modeliais. Dabar šie troleibusai tebevažinėja Kryme, vietomis Ukrainoje. Lietuvoje nurašyti, naudojami nebent specialiems užsakymams.


File:Skoda_9tr_i_Bergen,_Norway.JPG|Škoda 9Tr Bergene
File:Tallinn,Estonia._TTTK_Škoda_9Tr_Trolleybus_nr._206._May_1996.jpg|Vaizdas iš galo (Talinas, 1996 m.)
File:Simferopol_04-14_img07_train_station_square.jpg|Dviduris variantas Simferopolyje
File:Jihlava,_Škoda_9Tr,_rok_1992_(3).jpg|Škoda 9Tr Jihlavoje (1992 m.)
MAZ-ETON T203

**MAZ-ETON T203** – troleibusų modelis, 2008–2011 m. gamintas Baltarusijos bendrovės „MAZ“. Surenkamas autobuso MAZ-203 pagrindu. Vilniuje du vienetai buvo surinkti „Amber Vilnis 12 AC“ pavadinimu.

Troleibusas yra 12,6 m ilgio, 2,5 m pločio, 3,5 m aukščio. Žemagrindis. Turi trejas duris, sudarytas iš dviejų dalių, atsiveriančias į salono pusę. Turi DK-211BM elektrinį variklį, gaminamą bendrovės ETON, jo galia 170 kW. Išvysto 65 km/h greitį. MAZ-ETON T203 turi 32 sėdimas vietas, talpa ~100 keleivių.

Yra pagaminta 16 MAZ-ETON T203 modelių. Jie naudojami Vilniuje, Gardine, Galacyje, Bobruiske, Liubline, Samaroje.

## Šaltiniai

## Susiję straipsniai
* Vilniaus troleibusai

## Nuorodos
Sparnuotųjų raketų povandeninis laivas

**Sparnuotųjų raketų povandeninis laivas** () – povandeninis laivas, galintis leisti povandeninio starto sparnuotąsias raketas. 

## Pavadinimai, santrumpos ir žymėjimai
### JAV
JAV Karinių jūrų pajėgų laivų klasifikacijos korpusų kodai, žymintys sparnuotųjų raketų povandeninius laivus yra SSG ir SSGN:
* SS reiškia  'panyrantis laivas', t. y., 'povandeninis laivas*;
* G reiškia  'valdoma (raketa)', čia valdoma raketa pavadintos sparnuotosios raketos;
* N reiškia  'branduolinis', t. y., varomas branduolinės jėgainės. 

Povandeninio starto sparnuotosios raketos angliškai žymimos , iš .

=== TSRS ir Rusija ===
Sparnuotųjų raketų povandeniniai laivai su atominėmis jėgainėmis rusiškai vadinami  'povandeninis laivas, atominis, su raketomis sparnuotosiomis'. 
Kiek platesnė sąvoka yra  'atominis povandeninis raketinis kreiseris'. Antrasis terminas apibūdina tiek sparnuotųjų raketų povandeninius laivus, tiek [[balistinių raketų povandeninis laivas|balistinių raketų povandeninius laivus]]. 

== JAV karinio laivyno sparnuotųjų raketų povandeniniai laivai ==

Pirmieji JAV karinio jūrų laivyno povandeniniai laivai (skirti veikti pagal [[Garantuotas abipusis sunaikinimas|branduolinio atbaidymo]] doktriną) buvo penki, ginkluoti sparnuotosiomis raketomis *Regulus*:
* [[USS]] „Tunny“ (SS-282),
* USS „Barbero“ (SS-317),
* USS „Grayback“ (SSG-574), 
* USS „Growler“ (SSG-577) ir
* USS „Halibut“ (SSGN-587).
USS „Tunny“ ir USS „Barbero“ buvo modifikuoti [[Antrasis pasaulinis karas|Antrojo pasaulinio karo]] laikų povandeniniai laivai (*Gato* klasės), o likę trys buvo tikslinės statybos sparnuotųjų raketų povandeniniai laivai.
Šie laivai 1964 m., kai *regulus* raketos buvo išimtos iš ginkluotės, buvo perstatyti. 

2002-2008 m. JAV Karinis jūrų laivynas modifikavo keturis seniausius *Ohio* klasės povandeninius laivus USS „Ohio“ (SSBN-726), USS „Michigan“ (SSBN-727), USS „Florida“ (SSBN-728) ir USS „Georgia“ (SSBN-729) į SSGN. Modifikuojant vietoje *Trident* balistinių raketų leidimo sistemų buvo įrengtos sparnuotųjų raketų [[Vertikalaus leidimo sistema|vertikalaus leidimo sistemos]], *multiple all-up-round canister* (MAC) tipo. Taip vietoj 22 *Trident* raketos leistuvų įrengta po 7 *Tomahauk* raketų leistuvus. Taip šiuose povandeniniuose laivuose 22 *Trident* balistines raketas pakeitė 154 sparnuotosios raketos. Vietoj paskutinių 2 *Trident"" raketų buvo įrengtos nardymo kameros, skirtos aptarnauti laive esantiems specialiųjų pajėgų kariams.

Ši modernizacija padidino *Ohio* klasės povandeninių laivų smogiamąją galią, bet pagal antrąją Strateginės ginkluotės mažinimo sutartį įskaitoma kaip branduolinės ginkluotės mažinimas.

USS „Florida“ (SSBN-728) 2011 m. kovą sparnuotosiomis raketomis apšaudė taikinius Libijoje operacijos „Odyssey Dawn“ metu.  

Didelio skersmens leidimo vamzdžius galima pritaikyti ir kitiems tikslams, pvz., juose galima įrengti įrangą bepiločiams orlaiviams ar bepiločiams povandeniniams aparatams leisti. 

## Nuorodos
Bestiebė usnis

**Bestiebė usnis** (*Cirsium acaule*) – astrinių (*Asteraceae*) šeimos usnių (*Cirsium*) genties augalas. Savaime auga Europoje.
Dažnas Šiaurės Lietuvoje, kai kur apyretis, o pietiniuose ir pietryčių rajonuose visai nepastebėtas.

## Ekologija

Auga pievose, ganyklose, dirvonuose, pamiškėse ir miško aikštelėse.

Žiedai lankomi kamanių, bičių ir kitų vabzdžių. Pašarinės vertės neturi, laikoma ganyklų piktžole.

## Biologija
Tai daugiametis, labai dygus medėjantį šakniastiebį turintis augalas. Stiebo neturi, arba jis būna iki 25 cm aukščio. Lapai pailgi, trumpakočiai, plunksniškai suskaldyti, garbanoti, dantyti, dantelių viršūnės dygliškos. Skroteliniai lapai prigludę prie žemės.

Vienas, rečiau du ar trys pailgi, gana stambūs graižai išauga lapų skrotelės viduryje ir retai pakyla virš žemės ant neilgo nesparnuoto stiebelio. Skraistlapiai žali, dygliuoti, išsidėstę keliomis eilėmis, jų viršūnė neretai spalvota. Visi graižo žiedai vamzdiški, juose yra nektaro. Vainikėlis giliai suskaldytas, rausvai violetinis, retai citrinos spalvos ar baltas.

Žydi nuo liepos iki rugsėjo mėnesio. Vaisiai – keturbriauniai, pailgi, 3-4 mm ilgio lukštavaisiai su balkšvais, ilgais skristukais iš plunksniškų plaukelių.


Cirsium_acaule01.jpg|Vaizdas iš viršaus
Cirsium_acaule_f._caulescens.jpg|Žiedynai
IMG_7389-Cirsium_acaule_x.jpg|
Cirsium_acaule_fruits.jpg|Vaisiai


## Nuorodos
* Bestiebės usnies mokslinis lotynų kalba pavadinimas ir sinonimai per theplantlist.org  (anglų k.)''
* Bestiebės usnies porūšiai, varietetai ir formos per tropicos.org (anglų k.)

## Literatūra

* Vasarą žydintys augalai, Ramunėlė Jankevičienė, Vilnius, Mokslas, 1987, 164 p.
* Enciklopedinė miško knyga, Gediminas Isokas, Vilnius, Mintis, 2001, 313 p. ISBN 5-417-00831-1
Pelkinė kreisvė

**Pelkinė kreisvė** (*Crepis paludosa*) – astrinių (*Asteraceae*) šeimos kreisvių (*Crepis*) genties augalas.

## Biologija

Tai daugiametis, 30–100 cm aukščio augalas. Šakniastiebis sumedėjęs, trumpas, vertikalus arba įstrižas, su daugeliu plonų šaknų, siekiančių 20–50 cm gylį. Stiebas status, viršutinė dalis kiek šakota, negiliai vagotas, nelabai lapuotas, apatinė dalis paprastai rusvai violetinė, plikas. Pamatinų lapų 1–3, jie ilgakočiai, elipsiški arba pailgai atvirkščiai kiaušiniški, 8–20 cm ilgio ir 2–5 cm pločio, kaip ir žemutiniai stiebo lapai, susiaurėjusiu į sparnuotą lapkotį pamatu ir apskrita arba trumpai nusmailėjusia viršūne, įlankstytai dantyti arba apatinėje dalyje negiliai plunksniškai skiautėti. Viduriniai iš viršutiniai stiebo lapai bekočiai, lancetiški arba pailgai kiaušiniškai lancetiški, strėlišku arba negiliai širdišku pamatu šiek tiek apimamtys stiebą, jų viršūnė išlenkta, nusmailėjusi, smulkiai atokiai dantyti arba įlankstytai dantyti; viršūniniai lapai maži, linijiški.

1,5–3 cm skersmens graižai ant plonų, kiek išlinkusių graižkočių, susitelkę retoje, skėtiškoje šluotelėje. Skraistė siaurai varpiška, 10–11 mm ilgio, kaip ir viršutinė graižkočių dalis apaugusi juodais liaukiniais plaukeliais, jos išoriniai lapeliai apie 3 kartus trumpesni už vidinius, trikampiškai lancetiški, smailiaviršūniai, prisiglaudę prie vidinių. Vidiniai lapeliai linijiškai lancetiški, tamsiai žali, juosva nugarėle. Korėtas, iškilas žiedynsostis laiko ryškiai geltonus, apie 1,5 karto ilgesnius už skraistę liežuviškus žiedus.

Pradeda žydėti birželio mėnesį, žydi visą vasarą. Vaisiai – gelsvi, apie 4 mm ilgio, su 10 išilginių briaunų, susiaurėjusiomis viršūnėmis lukštavaisiai. Skristukas ilgesnis už vaisių, pilkšvai baltas arba kiek gelsvas. Vaisiai pradeda bręsti nuo liepos mėnesio. Sėklos dirvoje išlieka daigios mažiau negu 1 metus. Dauginasi vegetatyviniu būdu ir sėklomis.

## Paplitimas ir augavietės
Natūraliai paplitusi Europoje, išskyrus arktinę juostą, ir Vakarų Sibiro pietvakarinėje dalyje. Dažna visoje Lietuvoje.

Auga drėgnuose bei šlapiuose mišriuose bei lapuočių miškuose, miško aikštelėse, drėgnuose lapuotynuose, šlapiose pamiškių pievose ir krūmuose, krūmuotuose paupiuose, šaltiniuotose vietose, žemapelkių pakraščiuose. Mėgsta drėgnus ir šlapius puveninius ar durpinius dirvožemius. Dažniausiai sudaro sąžalynus, kartais užima didelius plotus.

## Ekologija
Žiedus lanko ir apdulkina vabzdžiai, kurie randa nektaro ir žiedadulkių. Sėklas išnešioja vėjas.

## Galerija

Crepis_paludosa_blatt.jpeg|Lapas
Crepis_paludosa.jpeg|Žiedynai
Crepis_paludosa_detail.jpeg|


## Nuorodos
* Pelkinės kreisvės mokslinis lotynų kalba pavadinimas ir sinonimai per theplantlist.org  (anglų k.)''
* Global Biodiversity Information Facility (anglų k.)
* Wilde planten in Nederland en België (olandų k.)

## Literatūra

* Vasarą žydintys augalai, Ramunėlė Jankevičienė, Vilnius, Mokslas, 1987, 48 p.
* Enciklopedinė miško knyga, Gediminas Isokas, Vilnius, Mintis, 2001, 276 p. ISBN 5-417-00831-1
* Lietuvos TSR Flora, Lietuvos TSR mokslų akademija (dab. Lietuvos mokslų akademija), Vilnius, Mokslas, 1980, VI tomas, 262 p.
Bingamo kanjono kasykla

**Bingamo kanjono kasykla** () – atviroji vario kasykla Jungtinių Amerikos Valstijų vakaruose, Jutoje, į pietvakarius nuo Solt Leik Sičio, Oukero kalnuose. Veikia nuo 1904 m., 1966 m. paskelbta JAV nacionaliniu istoriniu paminklu.

Bingamo kanjono kasykla yra didžiausias žmogaus sukurtas kasinys Žemėje, matomas iš kosmoso. Ji yra 0,97 km gylio, 4 km pločio ir apima 770 ha teritoriją. Tai viena produktyviausių kasyklų pasaulyje – iki 2004 m. iš jos buvo iškasta virš 17 mln. tonų vario, 715 t aukso, 5900 t sidabro, 386 tūkst. t molibdeno. Kasykloje yra ~0,835 mlrd. tonų rūdų atsargų, kuriose yra 0,48 % vario ir 0,041 % molibdeno. Taip pat randama platinos, nikelio, paladžio, seleno.

Bingamo kanjono kasykla priklauso kompanijai „Rio Tinto“. 2013 m. kasykloje įvyko dvi galingos nuošliaužos.


File:Bingham_Canyon_mine_1942.jpg|Kasyklos šlaitai 1942 m.
File:2012.09.29.104651_Trucks_Bingham_Canyon_Mine_Utah.jpg|Rūdų kasyba ir gabenimas
File:Bingham_Canyon_Open_Pit_Copper_Mine_2012-09-17_21-25-59.jpg|Ekskavatorius


## Šaltiniai
Bingamtonas

**Bingamtonas** () – miestas Jungtinių Amerikos Valstijų šiaurės rytuose, Niujorko valstijoje, prie Saskuehanos ir Čenango santakos. Mieste gyvena beveik 50 tūkst. gyventojų, tačiau visoje Bingamtono priemiesčių srityje – virš 250 tūkst. Miestas yra strategiškai svarbus magistralių, plentų ir geležinkelių mazgas, yra vietinis oro uostas. Mašinų gamybos (ypač aeronautikos), elektronikos, odos ir avalynės, siuvimo, maisto pramonė. Veikia universitetas. Yra XIX a. pab. rotušė, teismo rūmai.

2010 m. daugumą (77,6 %) gyventojų sudarė baltieji (ypač airių, italų kilmės). 11,4 % gyventojų yra juodaodžiai, 6,4 % – lotynoamerikiečiai, 4,2 % – azijiečiai.

## Istorija

Gyvenvietė įkurta 1802 m. ir pavadinta žemių savininko William Bingham garbei. XIX a. kaimą pasiekė geležinkelis ir kanalas, tai lėmė jo spartų augimą. 1867 m. Bingamtonas tapo miestu. Jis tapo svarbiausiu šalyje cigarų gamybos centru. Klestėjo tekstilės pramonė. Nuo XX a. vid. tapo IBM karinių technologijų centru. Pasibaigus Šaltajam karui miesto pramoninė reikšmė sumenko.

## Šaltiniai
Birdmoro ledynas

**Birdmoro ledynas** () – vienas didžiausių slėninių ledynų pasaulyje. Slūgso Vakarų Antarktidoje, leidžiasi 2200 m nuo Antarkties plokščiakalnio link Roso šelfinio ledyno; ribojamas iš rytų Karalienės Modos kalnagūbrio, iš vakarų – Karalienės Aleksandros kalnagūbrio. Ledyno ilgis – 201 km, plotis – 40 km. Šis ledynas yra vienas svarbiausių perėjimų per Transantarktinius kalnus, juo keliavo pirmosios ekspedicijos, bandžiusios pasiekti Pietų ašigalį.

Birdmoro ledynas atrastas 1908 m. anglų ekspedicijos, vadovautos Ernesto Šekltono. Keliautojas pavadino ledyną ekspedicijos rėmėjo, pramonininko lordo William Beardmore garbei.

## Šaltiniai
Moderat

**Moderat** – vokiečių elektroninės muzikos projektas, susidedantis iš muzikanto Apparat ir grupės Modeselektor.

## Istorija
Projektas įkurtas 2002 m., tačiau išleidus pirmąjį EP, veikla buvo nutraukta dėl nesutarimų ir skirtingų nuomonių kūrybos procese.

Jų pirmas albumas pavadinimu „Moderat“ buvo išleistas 2009 m. įrašų kompanijoje „BPitch Control“, praėjus septyneriems metams nuo jų pirmojo EP išleidimo. 

2013 m. išleido antrąjį albumą, pavadinimu „II“, leidybinėje kompanijoje „Monkeytown“. Nuo 2009 m. grupė aktyviai koncertuoja Europoje ir kitose pasaulio šalyse. Moderat 2014 m. vasarą koncertavo Lietuvoje, menų fabrike „Loftas“ ir surengė vieną įspūdingiausių šou klubo istorijoje.

## Diskografija

### Albumai
* 2009: Moderat 
* 2013: II
* 2016: III

### Singlai ir EP
* 2003: Auf Kosten Der Gesundheit
* 2009: Seamonkey
* 2009: The Unofficial Mixes Of Moderat Pt #1
* 2009: Rusty Nails
* 2013: Gita
* 2013: Bad Kingdom - Head High & Marcel Dettmann Remixes
* 2013: Bad Kingdom
* 2014: Last Time
* 2014: Bad Kingdom Remixes

### Rinkiniai
* 2010: Modeselektor / Moderat - 50 Weapons Of Choice #2-9

### DJ miksai
* 2013: Groove 143 / CD 52

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Facebook
* Twitter
* MySpace
* Discogs
* Last.fm
* Resident Advisor
Vilnoja (skulptūrų parkas)

**Akmens skulptūrų parkas „Vilnoja“** – skulptūrų parkas, esantis Sudervėje, ant Vilnojos ežero kranto.

## Istorija

Pirmosios skulptūros parke atsirado 2001 m. Vidmanto Martikonio iniciatyva organizuoto pirmo granito skulptūrų simpoziumo metu. Parke simpoziumai rengti kasmet iki 2008 m., į juos atvykdavo skulptoriai iš Rusijos, Švedijos, Ukrainos, Armėnijos, JAV, Vokietijos, Italijos, Argentinos, Ispanijos, Kanados, Japonijos, Pietų Korėjos, Kinijos bei kitų pasaulio šalių.

## Skulptūros
Šiuo metu parke eksponuojama virš 60 granito skulptūrų. Lietuvos skulptoriai, kurių darbų yra parke: Kęstutis Musteikis, Arvydas Ališanka, Šarūnas Arbačiauskas, Darius Bražiūnas, Juozas Genevičius, Daumantas Kučas, Algirdas Kuzma, Džiugas Jurkūnas, Stasys Juraška, Antanas Kmieliauskas, Gediminas Piekuras, Vaidas Ramoška, Mindaugas Junčys, Jonas Noras Naruševičius, Gintaras Mikolaitis ir Gintas Jonkus. 2009 m. į parką iš uždaryto restorano „Tauro ragas“ teritorijos Vilniuje buvo perkelta Stepono Šarapovo 1975 m. sukurta skulptūra „Tauras“.

## Nuorodos
* Parko puslapis

## Šaltiniai

* Straipsnis apie Sudervės akmens skulptūrų parką
Vilnoja (reikšmės)

**Vilnoja** gali reikšti:

* Vilnoja – ežeras Vilniaus rajone;
* Vilnoja (upė) – upė, ištekanti iš Vilnojos ežero;
* Vilnoja (skulptūrų parkas) – akmens skulptūrų parkas, esantis prie Vilnojos ežero.