open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Duraliuminis

**Duraliuminis** (; ), *duralis* (: ) – aliuminio lydinys, grūdinamas terminiu apdorojimu ir po to sendinimu. Sudėtis – aliuminis (93,2 %), varis (4,5 % masės), magnis (1,6 %) ir manganas (0,7 %).

## Pavadinimas ir istorija
Firminis pavadinimas *diuralis* (*Dural®*) yra prekinis ženklas, bet tapęs šnekamuoju ir profesiniu šio lydinio pavadinimu. Pavadinime komponentas *dur-* kilęs iš Vokietijos miesto pavadinimo . 1909 m. šiame mieste pradėta pramoninė duraliuminio gamyba.

Duraliuminį išrado vokiečių inžinierius metalurgas Alfredas Vilmas (*Alfred Wilm*), dirbęs metalurgijos gamykloje *Dürener Metallwerke AG*. 1903 m. Vilmas aptiko, kad aliuminio lydinys su 4 % vario priedu po staigaus atvėsinimo (grūdinimo temperatūra +500 °C) pabuvęs 4–5 paras kambario temperatūroje, palaipsniui darosi kietesnis ir tvirtesnis, bet nepraranda plastiškumo. Po tolesnių bandymų 1909 m. gamykla *Dürener Metallwerke* ėmė gaminti duraliuminį. Vilmo aptiktas aliuminio lydinių kietėjimas senstant leido padidinti duraliuminio tvirtumą iki 350–370 MPa (gryno aliuminio – 70–80 MPa).
Europoje (Šveicarija, D. Britanija) paplitę aliuminio lydiniai *Avional* ir *Hiduminium* yra duraliuminiui artimi lydinių variantai, kuriuos gamino kiti gamintojai.

Duraliuminiais vadina deformuojamus Al-Cu-Mg lydinius, kuriuos papildomai legiruoja manganu.

JAV ir ES daugiausiai naudojami duraliuminiai 2024, 2017 ir 2117.

## Savybės
Lydinio tankis 2500–2800 kg/m³, lydymosi temperatūra apie 650 °C.

Po atkaitinimo (kaitinimo iki +500 °C ir ataušinimo) duraliuminis tampa minkštas ir lankstus (kaip aliuminis). Po sendinimo (+20 °C – kelias paras, aukštesnėje temperatūroje – kelias valandas) pasidaro kietas ir stangrus.

Duraliuminiui būdingas didelis statinis stipris (iki 450–500 MPa) kambario ir aukštesnėje (iki 150–175 °C) temperatūroje, atsparumas nuovargiui ir irimo klampa.

Duraliuminio trūkumas – mažas atsparumas korozijai, todėl duraliuminio gaminius reikia saugoti nuo korozijos. Duraliuminio lakštai paprastai dengiami grynu aliuminiu.

## Panaudojimas
Duraliuminis – svarbi konstrukcinė medžiaga aviacijoje ir kosmonautikoje, taip pat kitose srityse, kur reikia lengvų ir tvirtų medžiagų.

Pirma konstrukcija, kur buvo panaudotas duraliuminis, buvo dirižablio karkasas. Nuo 1911 m. duraliuminis imtas plačiau naudoti. Pirmojo pasaulinio karo metais duraliuminio sudėtis ir terminio apdorojimo metodika buvo įslaptinti. Dėl didelio savitojo stiprio nuo 3-čio dešimtmečio duraliuminis tapo viena svarbiausių aviacijos pramonės medžiagų.

Duraliuminis taip pat naudojamas greitųjų traukinių (pvz., *E2 Series Shinkansen*) ir kitokios technikos gamyboje.

## Nuorodos
Seisilugas

**Seisilugas** () – ankstyvųjų viduramžių valstybė pietvakarių Velse (greičiau kunigaikštystė, negu karalystė), egzistavusi VII–X amžiuose.

720 metais Kerdigionono karalius Seisilas ap Klidogas – tiesioginis Keredigo palikuonis – laimėjo prieš Devidą ir atėmė iš jo Istrad-Tivi teritoriją. Naujai padidėjusi valstybė buvo pavadinta jo garbei, t. y. Seisilugu. Šita naujai sukurta karalystė ir toliau didėjo. VII a. pabaigoje – VIII a. pradžioje į jos sudėtį įėjo Bieltas Gvertrinionas. Vyriška karaliaus Kridigo giminės linija kirtosi 872 metais su Gurgano ap Meirigo mirtimi. Pasinaudojęs dinastijos krize, jo svainis Rodri ap Mervinas užgrobė Seisilugą ir tam kuriam laikui paskelbė jo priklausomybę Gvinedui. Tačiau po Rodrio mirties jo sūnus Kadelas vienu ar kitu būdu atkūrė Seisilugo nepriklausomybę. 904 metais Kadelas užkariavo kaimyninį Divedą, pasodinęs ten savo sūnų Hivelą Gerajį. 920 metais Hivelas, paveldėjęs Seisilugo karūną, sujungė abi savo valstybes į Deheibarto karalystę.

## Karalių sąrašas
* Seisuilas ap Klidogas (665–700)
* Artuisas ap Seisilas (700–735)
* Divnualas ap Artuisas (735–770)
* Meurigas ap Divnualas (770–807)
* Artenas ap Meurigas (807-80)
* Gugonas ap Meurigas (808–871)
* Kadelas ap Rodri (871–909)
* Klidogas ap Kadelas (909–920)

## Išnašos

## Literatūra
* Davies, John A History of Wales. – Penguin Books, 2007. – ISBN 9780140284751

## Nuorodos

* http://www.historyfiles.co.uk/KingListsBritain/CymruCeredigion.htm#Seisyllwg
Veidrodinis metalas

**Veidrodinis metalas** (; ) – baltas trapus lydinys iš dviejų trečdalių vario ir trečdalio alavo, kuris poliruotas sudaro labai atspindintį veidrodinį paviršių. Naudojamas tam tikrų veidrodžių, jų tarpe reflektorinių teleskopų veidrodžių, gamyboje. Veidrodinis metalas gali būti naudojamas ir stiklinių veidrodžių metalinei dangai (vietoj sidabrinės ar aliumininės dangos).

## Apžvalga
Veidrodinis metalas paprastai turi ne tik dvi dalis vario ir vieną alavo, bet ir šiek tiek arseno. Yra šio lydinio variantų, kurie turi tokių priedų kaip sidabras, švinas ar cinkas. Manoma, kad gaminti labai kietą baltą ir labai žvilgų daugiaalavės bronzos tipo lydinį Kinijoje mokėta dar prieš 2000 metų.

Tokius metalus naudojo skulptūroje. Iš jų gamino efektyvesnius veidrodžius nei labiau įprasti gelsvi, lengvai dulsvėjantys bronziniai veidrodžiai. Veidrodinio metalo veidrodžiai buvo reti, jų turėdavo paprastai tik turtingi žmonės.

## Nuorodos
Cunife

**Cunife** (iš *Cu* + *Ni* + *Fe*) – vario, nikelio ir geležies lydinys. Kai kurie šio lydinio variantai gali turėti šiek tiek kobalto. 
Lydinio šiluminio ilgėjimo koeficientas sutampa su kai kurių stiklo rūšių koeficientu, todėl šis lydinys tinka kaitrinių lempučių įvadams, elektroninėms lempoms. Jis yra magnetinis, iš jo galima gaminti magnetus. 

Fernico savybės panašios.

* *Cunife 1* – 60% Cu, 20% Ni ir 20% Fe.
* *Cunife 2* – 60% Cu, 20% Ni, 2,5% Co ir 17,5% Fe.

## Nuorodos

*National Pollutant Inventory - Copper and compounds fact sheet
Aluona (Lukna)

**Aluona** – upelis Trakų rajone. Didelė dalis ištiesinta. Teka pro Šklėrių kaimą, Ežeriuką, Bugeluvkos viensėdį, Įteka į Luknos upę.

Upės pavadinimas kildinamas iš šaknies *al-* (alėti = „tekėti, varvėti“).

## Šaltiniai
Boeing VC-25

**Boeing VC-25** – karinė lainerio 747-200 versija, kurią naudoja Jungtinių Valstijų karinės oro pajėgos JAV prezidento kelionėms. Prezidento kelionės metu orlaivis naudoja šaukinį Air Force One.

Šio modelio lėktuvų buvo pagaminta tik 2 vnt. Lėktuvų registracijos numeriai N28000 ir N29000. Šis lėktuvas kartu su Marine One sraigtasparniu yra vienintelės JAV prezidento oro transporto priemonės.

Orlaivio gamyba buvo baigta 1986 m., o kitais metais jis jau atliko pirmuosius skrydžius. Prie orlaivio vidaus dizaino prisidėjo tuometinio JAV prezidento Ronald Reagan žmona Nancy Reagan.

Apatinė orlaivio dalis skirta bagažui ir maisto atsargoms gabenti. Pagrindinė keleivių vieta yra antrame aukšte. Iš viso yra trys įėjimai, du apatinėje dalyje, vienas – pagrindinėje. Pastaroji skirta prezidentui, o kitos likusiems keleiviams.

Pagrindinė priekinė orlaivio dalis vadinama lėktuvo Baltaisiais rūmais. Esant reikalui yra galimybė prezidentui būnant lėktuve tiesiogiai kreiptis į gyventojus. Ši priemonė buvo pridėta po 2001 m. rugsėjo 11 d. atakų (tą kartą lėktuvas turėjo leistis Barksdeilo karinėje oro bazėje, kad prezidentas George W. Bush galėtų kreiptis į tautiečius).

Lėktuve yra visa pagrindinė medicininės priežiūros įranga, kiekviename skrydyje dalyvauja daktaras ir seselė. Maistas patiekiamas dvejose salėse, kurios talpina iki 100 žmonių.

Lėktuvas gali be sustojimo nuskristi 12600 km, taip pat yra galimybė ore pasipildyti kuru. Orlaivyje gali apsigyventi iki 70 keleivių.

2009 m. buvo pranešta apie planus pakeisti šiuos du orlaivius naujesniais ir tobulesniais variantais. Planuojama naujuosius lėktuvus pradėti naudoti 2017 ir 2019 m. Naujuosius orlaivius siekia tiekti Boeing kompanija ir siūlo savo 747-8 modelius.

## Šaltiniai
Mažalapė saulašarė

**Mažalapė saulašarė** (*Drosera intermedia*) – saulašarinių (*Droseraceae*) šeimos, saulašarių genties vabzdžiaėdis augalas. Tai išnykstanti rūšis, įrašyta į Latvijos, Estijos, Lenkijos, Baltarusijos bei Lietuvos raudonąsias knygas.

## Paplitimas ir augavietės

Natūraliai paplitusi Vakarų, Šiaurės ir Vidurio Europoje, rytinė Šiaurės Amerikos dalis. Lietuvoje labai retas augalas. Anksčiau rastas Alytaus, Šilutės ir Zarasų rajonuose. Paskutinių metų duomenimis, auga Akmenės ir Telšių rajonuose. Literatūroje nurodoma radimvietė Žuvinto biosferos rezervate.

Auga neturtingame maisto medžiagomis substrate, tarpinio tipo pelkėse ir jų fragmentuose aukštapelkėse, ežerų ir upių pakraščiuose. Mėgsta šviesą, todėl randamas tik atvirose vietose. Auga *Rhynchosporion albae* sąjungos bendrijose. Populiacijos negausios.

## Biologija

Tai daugiametis, vabzdžiaėdis , 5-10 cm aukščio augalas. Lapai iki 10 cm ilgio, susitelkę prie žemės, sudaro skrotelę. Lapalakščiai žali, irklo ar mentelės formos, 1,5 cm ilgio, jų viršutinė pusė padengta liaukiniais plaukeliais. Žiedynas – paprastoji kekė su 3-8 žiedais. Žiedai maži, 6 mm pločio, su penkiais kuokeliais. Vainiklapiai penki, 4-5 mm ilgio, baltos ar šviesiai rožinės spalvos. Taurėlapiai penki, 3-4 mm ilgio.

Žydi liepos- rugpjūčio mėnesiais. Dauginasi sėklomis arba vegetatyviai dalijantis šakniastiebiui. Sėklos iki 1 mm ilgio, raudonai rudos spalvos. Jas platina vanduo. Vaisius – dėžutė.

Augalas azotinių medžiagų gauna iš įvairių vabzdžių, kuriuos suvirškina. Ant lapo nutūpęs smulkus vabzdys sudirgina liaukingus plaukelius, kurie užsilenkia ir apgaubia vabzdį. Po to liaukutės išskiria į pepsiną panašų fermentą, kuris per vieną ar kelias dienas suvirškina vabzdį.

## Apsauga
Įrašyta į saugomų augalų rūšių sąrašą 1962 m. Auga Kamanų rezervate. Būtina saugoti visas žinomas ir naujas radimvietes, palaikyti jose natūralų hidrologinį režimą. Mažalapė saulašarė nyksta sausinant pelkes, joms eutrofizuojantis.

## Nuorodos
* Mažalapės saulašarės mokslinis lotynų kalba pavadinimas ir sinonimai per www.theplantlist.org  (anglų k.)''
* Drosera gentis www.unc.edu  (anglų k.)
* Drosera intermedia www.rook.org  (anglų k.)
* Drosera intermedia www.bio.brandeis.edu  (anglų k.)

## Literatūra

* Lietuvos raudonoji knyga. Red Data Book of Lithuania, Vilnius, 1992, 188 p.
Geltonasis piengrybis

**Geltonasis piengrybis** (*Lactarius scrobiculatus*) – ūmėdinių šeimai, priklausantis  valgomas grybas. Dėl savo retumo yra saugotinas ir įrašytas į Lietuvos raudonąją knygą. Tai yra stambiausias eglynų piengrybis.

## Išvaizda

Vaisiakūniai dideli, stambūs. Kepurėlė užauga iki 25 cm skersmens, su koncentriškomis zonomis, plaušuota, mėsinga, gleivėta, chromo geltonumo, citriniškai geltona, geltonai ochrinė. Lakšteliai balsvi, vėliau- rusvai ochriniai, rudai dėmėti, priaugintiniai, nežymiai nuaugintiniai. Kotas 3–7x 1,5–3,5 cm, geltonas, gleivėtas, dėmėtas . Trama gelsva, perlaužta ar perpjauta tamsėja, aštraus deginančio skonio, pieniškos sultys baltos, kreguodamos su oru, greitai pageltonuoja. Sporos 8–8,5x7–8 μm.

## Augavietė

Dažniausiai sutinkamas beržynuose ir drėgnuose, žolėtuose eglynuose. Auga grupėmis brandžiuose, drėgnuose Lietuvos eglynuose šių piengrybių aptikta 30-yje vietų.

Sezonas:  rugpjūtis – spalis

Geltonasis piengrybis panašus išoriškai į  kislųjį piengrybį. Nuo kitų piengrybių rūšių skiriasi stambiais, geltonos spalvos vaisiakūniais, dėmėtais kotais. Tačiau lengviausia šią piengrybių rūšį atpažinti iš pieniškų sulčių cheminės reakcijos. Perlaužus ar perpjovus vaisiakūnius ištekėjusios baltos sultys greitai tampa geltonos.

## Galerija


2010-10-12 Lactarius scrobiculatus (Scop.) Fr 111520.jpg
2010-10-07 Lactarius scrobiculatus (Scop.) Fr 119553.jpg
2010-10-07 Lactarius scrobiculatus (Scop.) Fr 119556.jpg
2010-11-09 Lactarius scrobiculatus (Scop.) Fr 119547.jpg


## Literatūra

* Vincentas Urbonas, „Lietuvos grybų atlasas“, Kaunas „Lututė“, 2007 m., (284 psl.) ISBN 978-9955-692-59-1

## Nuorodos

*  Lietuvos raudonoji knyga
Kasia Kowalska

**Katarzyna „Kasia“ Kowalska** (g. 1973 m. birželio 13 d. Sulejuveke, Lenkija) – lenkų poproko dainininkė, dainų autorė ir prodiuserė.

Jos muzikinė karjera prasidėjo 1980 metais, kai dainavo grupėse Human, Fatum ir Talking Pictures. 1994 metais pradėjo solo karjerą ir tais pačiais metais išleido albumą „Gemini“.

1995 metais dainininkė dalyvavo Sopoto festivalyje, kur pelnė Didįjį prizą. Po to ji išleido 2-ąjį albumą „Koncert Inaczej“.

1996 m. atstovavo Lenkijai Eurovizijos konkurse su daina „Chcę znać swój grzech…“ ir užėmė 15 vietą su 31 tašku. Vėliau ji nusifilmavo filme „Nocne Graffiti“ ir įrašė garso takelį šiam filmui.

## Diskografija
* 1994 – *Gemini*
* 1995 – *Koncert Inaczej*
* 1996 – *Czekając na…*
* 1998 – *Pełna obaw*
* 2000 – *5*
* 2002 – *Antidotum*
* 2004 – *Samotna w wielkim mieście*
* 2008 – *Antepenultimate*

## Nuorodos

* Oficiali svetainė
* Diskografija svetainėje discogs.com

|-
Boeing 747-8

**Boeing 747-8** – plačiafiuzeliažis, dvigubo denio, keturių variklių reaktyvinis lėktuvas. Pardavinėtas dviem variantais – keleiviniu (747-8 Intercontinental) ir krovininiu (747-8 Freighter). Surinkinėtas pagrindinėje Boeing gamykloje Everete.

Trečioji 747 versija, su prailgintu fiuzeliažu, pagerintu sparnų dizainu ir lėktuvo efektyvumu. Didžiausia 747–400 modelio versija, didžiausias komercinis keleivinis lėktuvas JAV ir ilgiausias keleivinis lėktuvas pasaulyje (76,3 m).

## Istorija
Pirmieji skrydžiai įvyko 2011 m. spalio 12 d. (Cargolux) ir 2012 m. birželio 1 d. (Lufthansa).

2014 m. balandį iš viso užsakyta 120 vienetų – 69 keleiviams, 51 – kroviniams.

Nuo 2007 m. JAV KOP svarstė galimybę pakeisti dabar naudojamus du Boeing VC-25 skraidinti JAV prezidentą. Ši misija vadinama Air Force One. Boeing siūlo patobulintus 747-8 ir 787 Dremaliner variantus. Planuojama, kad nauji JAV prezidentiniai lėktuvai pradės skraidyti 2024 m.

2010 m. Pietų Korėjos politikai svarstė galimybę 747-8 modelį įsigyti šalies prezidento kelionėms.

## Šaltiniai

## Galerija

Vaizdas:Boeing747-8.jpeg|Frankfurto aerouoste
Hidrazinas

**Hidrazinas** – neorganinis junginys, kurio cheminė formulė yra N2H4. Tai bespalvis degus skystis, turintis panašų į amoniaką kvapą. Hidrazinas yra labai toksiškas ir nestabilus, nebent yra laikomas tirpale.

## Naudojimas

Hidrazinas daugiausiai yra naudojamas kaip putodaris ruošiant polimero putas, chemijos pramonėje vartojamas kaip reduktorius, tirpiklis, taip pat yra raketų degalų komponentas.

## Nuorodos

* Informacija apie pavojingas chemines medžiagas ir preparatus – Hidrazinas
Boeing Evereto gamykla

**Boeing Evereto gamykla** – gamykla Evereto mieste, Vašingtono valstijoje. Šioje gamykloje surenka ir gamina savo lėktuvus JAV kompanija Boeing. Ši gamykla pagal tūrį yra didžiausias pastatas pasaulyje (13 385 378 m³). Darbuotojų skaičius – 30 000. Šioje vietoje buvo renkami tokie orlaiviai kaip 747, 767, 777 ir 787 Dreamliner. Nuo gamyklos atidarymo pradžios pagaminta daugiau kaip 5000 plačiafiuzeliažinių lėktuvų.

Planai statyti šią gamyklą iškilo 1966 m., kai kompanija gavo iš Pan American World Airways 525 mln. JAV dolerių vertės užsakymą 25-iems 747 lėktuvams. Kompanija įsigijo 780 akrų žemės netoli Boeing lauko oro uosto, kuris tuo metu buvo menkai naudojamas. 1968 m. iš gamyklos išriedėjo pirmasis 747.

Gamykloje veikia BECU kreditinė sistema, 6 Tully's Coffee ir kelios kitos kavinės. Šalia gamyklos yra Boeing parduotuvė, aviacijos ir ekskursijų centras.

2022 m. šioje gamykloje buvo gaminami tik du Boeing orlaivių modeliai – Boeing 767 ir Boeing 777.

## Šaltiniai
Akras

**Akras** (, **ac**) – colinės sistemos ploto matavimo vienetas, nesantis SI sistemoje. Vienas akras lygus apytiksliai 4046,86 m². Vienas akras sudaro apie 40 % hektaro ploto (1 ac = 4046,856 m2 = 0,4047 ha).

Akras plačiai naudojamas JAV, Kanadoje, JK, Australijoje ir daugumoje Šiaurės Amerikos salų.

## Šaltiniai
Boeing laukas

**Boeing laukas** (oficialiai **Kingo apygardos tarptautinis oro uostas**, IATA – **BFI**, ICAO – **KBFI**) – civilinis oro uostas į pietus nuo Sietlo miesto. Oro uostas dažniausiai naudojamas asmeniniams skrydžiams ir krovinių pervežimui. Užima 257 hektarus, būna apie 380 orlaivių. Oro uosto pavadinimas suteiktas JAV aviacijos pionieriui William Boeing, Boeing įkūrėjui, pagerbti.

Boeing kompanija turi savo bazę šiame oro uoste. Taip pat jis yra pagrindinis Boeing lėktuvų, išskyrus McDonnell Douglas, bandymų oro uostas. Šio oro uosto bazėje buvo pradėtas kurti 737 modelis, nes tuomet pagrindinė Boeing Rentono gamykla dirbo ties 707 ir 727.

Reguliarius keleivių reisus siūlo tik dvi bendrovės – Kenmore Air ir San Juan Airlines.

## Istorija
Iki kol buvo pastatytas Sietlo Takomos tarptautinis oro uostas, Boeing laukas buvo pagrindinis Sietlo keleivinis oro uostas. Lauką „Boeing Company“ toliau naudoja savo lėktuvų bandymams ir pristatymui, be to, tai vis dar regioninis krovinių centras. Oro uostą naudoja „Air Force One“, kai JAV prezidentas lankosi Sietlo apylinkėse.

## Aprašymas
Oro uostas užima 257 hektarus 6 m aukštyje virš jūros lygio. Turi du asfaltuotus kilimo ir tūpimo takus: 14R/32L (3050 x 61 m) ir 14 L/32R (1131 x 30 m).

## Šaltiniai
Devardos lydinys

**Devardos lydinys** () – aliuminio (44–46 %), vario (49–51 %) ir cinko (4–6 %) lydinys.

Devardos lydinys naudojamas analizinėje chemijoje kaip reduktorius nitratų nustatymui po jų redukcijos iki amoniako šarminėje aplinkoje. Pavadintas pagal italų chemiką Artūrą Devardą (*Arturo Devarda*; 1859–1944), kuris sukūrė šį lydinį XIX a. pabaigoje ieškodamas naujojo metodo nitratams Čilės salietroje analizuoti.

Lydinys dažnai naudotas kiekybinėje ir kokybinėje nitratų analizėje žemės ūkyje ir dirvotyroje iki buvo sukurta jonų chromatografija, dabar pasaulyje plačiai naudojamas analizės metodas.

## Nitratų analizė
Nitratų jonų tirpalą sumaišius su vandeniniu natrio hidroksido tirpalu, įdėjus Devardos lydinio ir tirpalą truputį pakaitinus, išsiskiria dujinis amoniakas. Amoniaką pavertus amoniu, bendras azoto kiekis nustatomas Kjeldalio metodu.

Devardos lydinys redukuoja nitratus pagal šią lygtį:
: 3  + 8 Al + 5  + 18  → 3  + 8 

## Išnašos
Boeing Rentono gamykla

**Boeing Rentono gamykla** – antroji Boeing filialo Boeing Commercial Airplanes gamykla Rentone, kurioje kompanija gamina ir surenka populiariausio modelio 737 lėktuvus. Gaminamų lėktuvų versijos yra 737-700, 737-800 ir 737-900ER.

Šalia gamyklos yra Rentono savivaldybės oro uostas.

Ši gamykla 1916 m. pastatyta vietoje, kuri atsirado po Vašingtono ežero nužeminimo. Iki 1936 m. teritorija priklausė vietiniams anglies pramonės atstovams. Vėliau ši teritorija buvo perleista savivaldybei.

Prieš prasidedant II pasauliniam karui teritoriją perėmė federalinė valdžia. Vėliau jūrų departamentas čia įkūrė orlaivių gamyklą, kurioje pradėti kurti Boeing B-29 Superfortress sunkieji bombonešiai. Iš viso jų buvo pagaminta 1 119.

Po karo gamykla naudojama keleivinių orlaivių gamybai. Čia gaminti buvusieji 707, 727 bei 757 modelių gamybos lėktuvai.

## Šaltiniai
Denominatyvas

**Denominatyvas**, arba **denominatyvinis veiksmažodis** – tai toks veiksmažodis, kuris turi ne veiksmažodžio šaknį, bet sudarytas iš vardažodžio (dažniausiai – daiktavardžio, rečiau – būdvardžio, kartais – skaitvardžio ar įvardžio), priešingai nei dauguma veiksmažodžių, kurie patys duoda šaknis vardažodžiams. Denominatyvo šaknis paprastai sutampa su vardažodžio šaknimi. Kaip denominatyvai sudaromi dažniausiai tokie veiksmažodžiai, kurių būtinybė išaugo atsiradus tam tikroms naujoms kultūrinėms ar dvasinėms realijoms, todėl denominatyvų šaknys dažnai būna kilę iš įvairių objektų, mokslinių konceptų pavadinimų.

Pavyzdžiai:
* lietuvių k.: *spalvinti* (nuo *spalva*), *gražinti* (nuo *grožis*), *dainuoti* (nuo *daina*), *lieknėti* (nuo *lieknas*), *mokslinti(s)* (nuo *mokslas*), *savintis* (nuo *savas*). *dvejintis* (nuo *dveji*);
* anglų k.: *to school* (nuo *school* [mokyti/mokykla]), *to symbolize* (nuo *symbol* [simbolizuoti/simbolis]);
* lotynų k.: *mollire* (nuo *mollis* [minkštinti/minkštas]), *servire* (nuo *servus* [tarnauti/tarnas]);
* sanskritas: *varṇayati* (nuo *varṇa* [spalvinti/spalva]), *mantrayate* (nuo *mantra* [tartis/ištara]).
Keliaujant į pietus

**Keliaujant į Pietus** () – 1978 m. JAV sukurtas komiškas vesternas, kurį režisavo ir pagrindinį vaidmenį atliko Jack Nicholson. Interneto svetainės Rotten Tomatoes lankytojai juostą vertina 77% teigiamų atsiliepimų.

Aktorės Mary Steenburgen debiutas buvo įvertintas Auksinio gaublio nominacija.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
*Jack Nicholson – Henris Loidas Mūnas
* Mary Steenburgen – Džiulija Teit Mūn
* Chistopher Lloyd – Taunfieldas
* John Belushi – Hektoras
* Danny DeVito – Hogas
* Veronica Cartwright – Hermina 

## Turinys

Arkliavagis Henris Mūnas, bėgdamas nuo teisėsaugos pareigūnų, perplaukė upę, skiriančią JAV ir Meksiką ir jau tikėjosi išsigelbėjęs, tačiau persekiotojai taip pat pažeidė sieną, sučiupo jį ir pargabeno į miestą, kuriame jau buvo paruoštos kartuvės. Senieji Mūno kompanionai neketina rizikuoti jį gelbėjant, tačiau šerifas primena seną, nuo pilietinio karo laikų galiojantį įstatymą: myriop nuteistą vyrą gali išgelbėti moteris, nusprendusi už jo ištekėti. Kai atrodo, kad mirtis neišvengiama, storžievį Mūną nusprendžia išgelbėti pagyvenusi moteris. Šis apsidžiaugia gavęs galimybę išsisukti nuo kartuvių, tačiau moterį netrukus ištinka širdies smūgis ir ši miršta. Mūnas vėl nutempiamas į kartuves, tačiau dabar jį išgelbėti nusprendžia jauna vieniša moteris Džiulija Teit.

Atsidūręs jos fermoje Mūnas sužino, kad ši turi ir šachtą, kurioje tikisi rasti aukso ir kad jis buvo išgelbėtas tik tam, kad joje dirbtų. Šis bando pasprukti, tačiau miesto apylinkes budriai saugo šerifo padėjėjai ir Mūnas vėl grąžinamas atgal. Džiulija ketina radusi aukso išvažiuoti į Filadelfiją, tačiau ją spaudžia bankas ir ji teturi mėnesį, kad sumokėtų skolas arba jos ūkis bus nupirktas geležinkelį tiesiančios kompanijos. Jos santykiai su naujuoju „vyru“ klostosi permainingai, tačiau galiausiai jiems pavyksta rasti aukso. Sukrovę jį į dėžę, jiedu atiduoda ją saugoti į banką, o patys tęsia kasinėjimus. Vieną vakarą į svečius užklysta buvę Mūno kompanionai ir netrukus Džiulija su šiuo susipyksta, įtarusi atnaujinant santykius su buvusia meiluže Hermina.

Įširdęs Mūnas pasiūlo savo buvusiai gaujai apiplėšti banką, kuriame saugomas Džiulijos auksas. Šiems išvykus, Mūnas su Džiulija susitaiko ir šis ankstų rytą pirmas skuba į banką, kad aplenktų buvusius draugus. Kadangi bankas oficialiai dar nedirba, Mūnas prievarta atima Džiulijos dėžę ir grįžta į namus, tačiau Džiulijos neberanda. Įtardamas klastą, jis atidaro dėžę, tačiau vietoje aukso aptinka akmenis. Tuo matu pasirodo šerifas su padėjėjais ir įsako suimti Mūną už banko apiplėšimą. Netrukus pasirodo ir apgautieji jo kompanionai, prasideda susišaudymas, o Henris, sužinojęs, kad Džiulija pardavė ūkį ir išvyko diližanu, pasinaudojęs sąmyšiu puola ją vytis...
Bulatas Okudžava

**Bulatas Šalvovičius Okudžava** (rus.: Булат Шалвович Окуджава ; gruz.: ბულატ ოკუჯავა); 1924 gegužės 9 d. – 1997 birželio 12 d.) gruzinų kilmės rusų poetas, prozaikas, scenaristas, vienas svarbiausių rusų autorinės dainos (dainuojamosios poezijos) kūrėjų, dažnai vadinamas šio žanro pradininku. Parašė apie du šimtus dainų.
Pabėgimas iš Sobiboro

**Pabėgimas iš Sobiboro** () – 1987 m. sukurtas televizijos filmas apie 1943 m. įvykusį masinį kalinių pabėgimą iš Sobibiro naikinimo stovyklos, kurioje Antrojo pasaulinio karo metais buvo kalinami žydai ir sovietų kariai. Po šio pabėgimo, kurio metu į laisvę ištrūko daugiau kaip 300 kalinių, Heinrich Himmler įsakymu stovykla buvo uždaryta ir nugriauta. Nors iš pabėgusiųjų karo pabaigos sulaukė tik apie 50 žmonių, tai buvo vienas didžiausių kalinių pabėgimų atvejų karo metu.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
*Alan Arkin – Leonas Feldhendelis
* Joanna Pacula – Luka
* Rutger Hauer – leitenantas Aleksandras „Saša“ Pečiorskis
* Hartmut Becker – Gustavas Vagneris 
* Jack Shepherd – Icchakas Lichtmanas
* Emil Wolk – Samuelis Lereris

## Apdovanojimai
* Auksinis gaublys – geriausias TV filmas arba mini serialas
* Auksinis gaublys – geriausias antro plano aktorius (Rutger Hauer)
* Auksinis gaublys (nominacija) – geriausias aktorius (Alan Arkin)
* Emmy (nominacija) – geriausias režisierius (Jack Gold)
* Emmy (nominacija) – geriausias aktorius (Alan Arkin)
* Emmy (nominacija) – geriausias scenarijus (Reginald Rose)
Jo­nas Tal­man­tas

**Jonas Talmantas** (g. 1959 m. rugpjūčio 14 d.) – Lietuvos Ūkininkų Sąjungos Pirmininkas, Lietuvos medžiotojų ir žvejų draugijos pirmininkas, ūkininkas, veterinaras.

## Biografija
Jonas gimė Kelmės rajone, Vaiguvos kaimelyje, gausioje Talmantų šeimynoje, kurioje užaugo 11 vaikų. Baigęs tuometinį Gruzdžių tarybinį ūkį technikumą dirbo Grinkiškio t. ū. t. (Radviliškio r.), Šušvės kolūkyje (Kėdainių r.). Dirbdamas neakivaizdžiai baigė Lietuvos Veterinarijos Akademiją, o iširus kolūkiams kurį laiką vertėsi privačia veterinarijos gydytojo praktika.

1992 m. Jonas įkūrė savo ūkį, pradėjo nuo 3 ha, o 2003 m. su nuomojama žeme jau valdė apie 1 tūkst. ha. Nuo 2008 m. liepos 11 d. eina Lietuvos Ūkininkų Sąjungos (LŪS) Pirmininko pareigas.2015 m. patvirtintas kaip Lietuvos socialdemokratų partijos kandidatas 2016 metų LR Seimo rinkimuose. 2016 m. Jonui buvo įteiktas ordinas „Už nuopelnus Lietuvos kaimui“.

## Šaltiniai
Lininė žarotūnė

**Lininė žarotūnė** (*Radiola linoides*) – lininių (*Linaceae*) šeimos monotipinės **žarotūnių** (*Radiola*) genties augalas. Tai nykstanti rūšis, įrašyta į Latvijos, Estijos bei Lietuvos raudonąsias knygas.

## Paplitimas ir augavietės

Natūraliai paplitusi Skandinavijoje, Rytų, Vakarų bei Vidurio Europoje, Viduržemio jūros pajūryje, Šiaurės bei Vakarų Afrikoje, Mažojoje Azijoje. Lietuvoje paplitusi netolygiai, dažnesnė pietrytinėje dalyje – Varėnos, Vilniaus, Šalčininkų, Lazdijų rajonuose, taip pat vakarinėje – Kuršių nerijoje, Kretingos ir Šilutės rajonuose. Dar aptikta Kauno apylinkėse.

Auga drėgnose (laikinai užliejamose) nedidelėse vandens telkinių
pakrančių, laukų, ganyklų, keliukų lomose, susijęs su
nederlingais drėgnais smėliais arba smėlingais dirvožemiais (*Isoeto-Nanojuncetea* klasės bendrijos). Tinkamomis sąlygomis gan gausus, tik dėl mažumo sunkiai pastebimas tarp kitų augalų.

## Biologija

Tai vienmetis, nedidelis, 2-10 cm aukščio efemeras. Stiebas siūliškas, beveik nuo pat pamato šakotas, be plaukelių, neretai rausvas. Lapai smulkūs, bekočiai, priešiniai, 3-5 mm ilgio.

Žydi liepos-rugpjūčio mėnesiais. Žiedai maži, gausūs, 1 mm ilgio, susitelkę skydeliuose. Vainiklapiai keturi, apvalūs, baltos spalvos. Taurėlapiai žali, iki 1 mm ilgio, suaugę. Vaisius – apvali dėžutė, tokio pat dydžio, kaip ir žiedas. Dauginasi smulkiomis sėklomis. Sėklos ovalios, 0,4 mm ilgio, Jos dirvoje išlieka gyvybingos. Augalas chromosomų rinkinys diploidinis, 2n = 18.

## Apsauga
Lininė žarotūnė įrašyta į saugomų augalų rūšių sąrašą 1984 m. Nuolatos pasitaiko Kuršių nerijos nacionaliniame parke. Augalas gali migruoti, todėl nuolat stebėti jo populiacijų būklę vienoje vietoje sunku. Būtina registruoti jo pasirodymo vietas bei išsilaikymo trukmę. Augalo paplitimą bei gausumą riboja augaviečių stoka. Populiacijų skaičius kasmet priklauso nuo meteorologinių sąlygų, ypač drėgmės režimo. Laikino pobūdžio augavietėse populiacijos egzistuoja trumpai ir savaime išnyksta.

## Nuorodos
* Lininės žarotūnės mokslinis lotynų kalba pavadinimas ir sinonimai per theplantlist.org  (anglų k.)''
* Radiola linoides www.irishwildflowers.ie (anglų k.)

## Literatūra

* Lietuvos raudonoji knyga. Red Data Book of Lithuania, Vilnius, 2007, 466 p.
Gvinedo karalystė

**Gvinedo karalystė** () – viena iš keltų viduramžių Velso karalysčių. Tradicinė Gvinedo teritorija – šalies šiaurės vakarai, tarp Divio ir Di upių ir aplink Snoudoniją (), taip pat Anglesio () sala. Gvinedo valdovai, kaip antai Mailgunas ap Kadvalionas, Grifidas ap Livelinas, Ovainas Gvinedas, Livelinas ap Iorvertas ir Livelinas ap Grifidas, tradiciškai vaidino pagrindinį vaidmenį tarp Velso valdovų. Geografinės sąlygos, kaip kad nuošalios kalnuotos vietovės, trukdė Anglijos karaliams efektyviai taikyti užkariavimo politiką. Kunedo ap Ederno garbei Gvinedo karaliaus dinastija dažnai vadinama Kunedo dinastija, o vyriausia šaka, kurios ištakos prasideda nuo Anaraudo ap Rodri, vadinosi Aberfrau valdovų linija (nors jų sostinė ne visada buvo būtent Aberfrau).

XIII аmžiaus pradžioje Livelinsas Didysis karalystės centru padarė regioną prie Airijos jūros nuo Bangoro iki Konvio: karališkoji rezidencija buvo įsikūrusi Gart-Keline ant Meno sąsiaurio kranto. Prieš Gart-Keliną, Anglesio krante, buvo svarbus prekybos uostas Lanvaisas.
Kreivakepuris piengrybis

**Kreivakepuris piengrybis** (*Lactarius flexuosus*) – ūmėdinių šeimai, priklausantis  valgomas grybas, bet menkavertis. Lietuvoje šis grybas dažnai sutinkamas miškuose.

Būdingi požymiai: vaisiakūniai melsvai pilkai rudi, pieniškos sultys baltos, spalvos nekeičia.

## Išvaizda

Vaisiakūniai vidutinio dydžio. Kepurėlė 5–12 cm skersmens, iškiliai paplokščia, subrendusi – netaisyklingai paplokščia, nežymiai įdubusi, glitni, blizganti, nežymiai rievėta, plaušuota, violetiškai ruda, melsvai, pilkai ruda. Lakšteliai gelsvi, rudai geltoni, priaugintiniai, su baltomis sultimis. Kotas 3–8x1–3 cm, cilindriškas arba kūgiškas, geltonas, gleivėtas, dėmėtas. Trama balsva, vėliau pasidaro gelsva, stora, stangri, vaisių kvapo, su baltomis pieniškomis deginančio skonio sultimis. Sporos beveik apskritos, 7–8,5x6–6,5 μm.

## Augavietė

Auga pavieniui arba grupelėmis, ypač pušynuose, bet sutinkamas ir spygliuočių miškuose.

Sezonas: liepa – lapkritis.

## Galerija


2008-09-27 Lactarius flexuosus (Pers.) Gray 41548.jpg
Lactarius flexuosus 41549.jpg
Lactarius flexuosus2.jpg
Lactarius flexuosus3.jpg


## Literatūra

* Vincentas Urbonas, „Lietuvos grybų atlasas“, Kaunas „Lututė“, 2007 m., (301 psl.) ISBN 978-9955-692-59-1
Glitusis piengrybis

**Glitusis piengrybis** (*Lactarius uvidus*) – ūmėdinių šeimai, priklausantis  valgomas grybas, bet menkavertis. Labai retai sutinkamas Lietuvoje.

Būdingi požymiai: vaisiakūniai gleivėti, pieniškos sultys baltos, ištryškusios, kaip ir trama, greitai nusidažo violetine, juosvai violetine spalva.

## Išvaizda

Vaisiakūniai vidutinio dydžio. Kepurėlė 5–8 (10) cm skersmens, gleivėta, nerievėta (retai tik ties pakraščiais viena dvi nežymios rievės), paplokščia, šiek tiek įdubusi, gelsvai pilkai rusva. Lakšteliai balti, greitai pagelsta, tankūs, pusiau nuaugintiniai, seni – violetiškai dėmėti. Kotas 5–10x 0,5–2 cm, glitus, gelsvas, rusvas, cilindro formos, jaunų grybų jis yra pilnaviduris, senų - tuščiaviduris. Trama balta, nekarti, perpjauta ar perlaužta greitai nusidažo violetine spalva. Pieniškos sultys baltos, ištryškusios netrukus tampa violetinės. Sporos elipsiškos, 8–10x7,5–8,5 μm dydžio.

## Augavietė

Auga pavieniui, grupelėmis, lapuočių, mišriuosiuose, rečiau spygliuočių miškuose, mėgsta beržo, blindės kaimynystę.

Sezonas: rugpjūtis – spalis

## Galerija


Lactarius uvidus 20071028w.JPG
2007-08-06 Lactarius uvidus (Fr.) Fr 71973.jpg
Lactarius uvidus G2.jpg
Lactarius uvidus G2.1.jpg


## Literatūra

* Vincentas Urbonas, „Lietuvos grybų atlasas“, Kaunas „Lututė“, 2007 m., (305 psl.) ISBN 978-9955-692-59-1
Maumedinis piengrybis

**Maumedinis piengrybis** (*Lactarius porninsis*) – ūmėdinių šeimai, priklausantis  valgomas grybas. Lietuvoje yra nedažnas.

Būdingi požymiai: pieniškos baltos sultys ištryškusios spalvos nekeičia. Kepurėlė geltonai oranžinė, vos rievėta, paspausti lakšteliai žalsvėja. Auga tik po maumedžiais.

## Išvaizda

Vaisiakūniai vidutinio dydžio. Kepurėlė 3–8 (10) cm skersmens, išgaubtai paplokščia, įdubusi, paviršius su nežymiomis, siauromis dėmėmis, geltonai oranžinis, apelsino spalvos. Lakšteliai balsvai gelsvi, vėliau – ochriškai geltoni, tankūs, siauri, priaugintiniai, paspaudus pažalsvėja. Kotas 3–9x1–2 cm, kepurėlės spalvos, cilindriškas. Trama balsva, kieta, vaisių kvapo, su pieniškomis baltomis sultimis. Sporos elipsiškos, 7–10x6–8 μm.

## Augavietė

Dygsta pavieniui, grupelėmis. Dažniausiai sutinkamas maumedynuose, miškuose, parkuose su maumedžių priemaiša.

Sezonas: liepa – spalis

## Literatūra

* Vincentas Urbonas, „Lietuvos grybų atlasas“, Kaunas „Lututė“, 2007 m., (295 psl.) ISBN 978-9955-692-59-1
Pelkinis piengrybis

**Pelkinis piengrybis** (*Lactarius lacunarum*) – ūmėdinių šeimai, priklausantis  valgomas grybas. Lietuvoje dažnas, vietomis auga gausiai. Šio grybo maistinė vertė nežinoma.

Būdingi požymiai: pieniškos sultys baltos, reguodamos su oru pageltonuoja, auga daugiausiai po beržais ir žolėse.

## Išvaizda

Vaisiakūniai vidutinio didumo. Kepurėlė 3–6 cm skersmens, jauna išgaubta, greitai iškiliai paplokščia, paplokščia, su gūbreliu arba be jo, nežymiai įdubusi, paviršius nezonuotas, oranžiškai rudas, geltonai oranžinis, plytos raudonumo. Lakšteliai balsvi. Kotas 2–5 (6)x0,4–0,8 (1) cm, kepurėlės spalvos, cilindriškas, iš pradžių pilnaviduris, vėliau – tuščiaviduris. Trama plona, aitroko skonio, su baltomis sultimis, kurios reaguodamos su oru pageltonuoja. Sporos elipsinės, beveik rutuliškos, 7–9x6–7 μm dydžio.

## Augavietė

Auga pavieniui arba grupėmis mišriuosiuose arba tik lapuočių miškuose, mėgsta beržų kaimynystę, žolėtas vietas.

Sezonas: rugpjūtis – spalis

Šis grybas labai panašus į švelnųjį piengrybį (*Lactarius mitissimus*) ir palšvąjį piengrybį (*Lactarius thejogalus*), tačiau pelkinis piengrybis daugiau mėgsta beržo kaimynystę, žolėtas vietas.

## Galerija


Lactarius spec. - Lindsey 9b.jpg
Lactarius.lacunarum3.-.lindsey.jpg


## Literatūra

* Vincentas Urbonas, „Lietuvos grybų atlasas“, Kaunas „Lututė“, 2007 m., (293 psl.) ISBN 978-9955-692-59-1
Pilkasis piengrybis

**Pilkasis piengrybis** (*Lactarius azonites*) – ūmėdinių šeimai, priklausantis  valgomas grybas, bet menkavertis. Lietuvoje sutinkamas nedažnai.

## Išvaizda

Vaisiakūniai ne dideli, vidutinio dydžio. Kepurėlė 5–8 cm skersmens, matinė, plaušuota, sausa aksomiška, nešvariai gelsvai rusvai pilka. Lakšteliai pilkai kreminiai, gelsvai rudi. Kotas 3–7x 0,5–1,5 cm, baltas, vėliau – gelsvas, kepurėlės spalvos, tuščiaviduris, cilindro formos, dažnai smailėjantis. Trama balta, perlaužus ar perpjovus paraudonuoja, malonaus kvapo, nekarti, pieniškos sultys baltos, spalvos nekeičia. Sporos 8–8,6x7,4–7,8 μm dydžio, beveik apvalios.

## Augavietė

Auga grupelėmis, mėgsta žolėtus ąžuolynus, lapuočių miškus.

Sezonas: birželis – spalis.

## Galerija


2012-10-09 Lactarius azonites (Bull.) Fr 270574.jpg
Lactarius spec. - Lindsey 3a.jpg
Lactarius azonites 20131026w.JPG
Lactarius spec. - Lindsey 3b.jpg
Lactarius spec. - Lindsey 4a.jpg


## Literatūra

* Vincentas Urbonas, „Lietuvos grybų atlasas“, Kaunas „Lututė“, 2007 m., (303 psl.) ISBN 978-9955-692-59-1
Rievėtasis piengrybis

**Rievėtasis piengrybis** (*Lactarius zonarius*) – ūmėdinių šeimai, priklausantis  valgomas grybas. Lietuvoje sutinkamas retai.

## Išvaizda

Vaisiakūniai vidutinio dydžio ir didesni. Kepurėlė 3–10 cm skersmens, gaubta, vėliau – iškiliai paplokščia, plačiai įdubusi, kraštai ilgai susisukę, užsilenkę žemyn, gliti, blyškiai ochrinės spalvos, rievėta, viduryje mažiau. Lakšteliai balsvi, vėliau- rausvai geltoni, šakoti, nuaugintiniai kotu žemyn. Kotas 2–4x 0,5–2 cm, jaunas – baltas, vėliau – kepurėlės spalvos, iš pradžių pilnaviduris, vėliau - tuščiaviduris. Trama balta, kieta, perlaužta, įpjauta pagelsta, parusvėja. Pieniškos sultys baltos, spalvos nekeičia, kartoko skonio. Sporos elipsiškos, plokščios, 7–9,5x5,5–7,5 μm dydžio.

## Augavietė

Dygsta pavieniui, grupėmis, kalkingo dirvožemio lapuočių miškuose su ąžuolo priemaiša arba ąžuolynuose, mėgsta jo kaimynystę.

Sezonas: rugpjūtis – spalis

## Galerija


2008-11-15 Lactarius zonarius (Bull.) Fr 29114.jpg
2008-11-15 Lactarius zonarius (Bull.) Fr 29115.jpg
Lactarius zonarius 20100929w.JPG


## Literatūra

* Vincentas Urbonas, „Lietuvos grybų atlasas“, Kaunas „Lututė“, 2007 m., (289 psl.) ISBN 978-9955-692-59-1
Samaninis piengrybis

**Samaninis piengrybis** (*Lactarius helvus*) – ūmėdinių šeimai, priklausantis  nevalgomas nuodingas grybas. Lietuvoje sutinkamas dažnai. Tai vienintelis Lietuvoje augantis nuodingas piengrybis.

Būdingi požymiai: vaisiakūniai gelsvi, pieniškos sultys negausios, vandeningos, bespalvės.

## Išvaizda

Vaisiakūniai stamboki. Kepurėlė 6–10 (15) cm skersmens, mėsinga, plaušuota, aksomiška, matinė, rausvai ochrinės, oranžiškai pilkos spalvos, kartais švelnaus violetinio atspalvio. Lakšteliai kreminiai, gelsvi. Kotas 5–12x1–3 (4) cm, kepurėlės spalvos, cilindro formos. Trama kumarino kvapo, nekarti, gelsva. Sporos 7–9x5,5–6,5 μm.

## Augavietė

Dažniausiai sutinkamas drėgnuose spygliuočių miškuose, ypač pelkėtose vietose, pušynuose, kur auga kiminai. Auga pavieniui arba grupelėmis.

Sezonas: rugpjūtis – spalis

## Galerija


Lactarius helvus G2.jpg
Lactarius helvus G2.1.jpg
2007-09-10 Lactarius helvus (Fr.) Fr 71983.jpg
2007-09-10 Lactarius helvus (Fr.) Fr 71984.jpg
Lactarius helvus0.jpg
Lactarius helvus - Lindsey 1b.jpg
2009-07-09 Lactarius helvus (Fr.) Fr 49879 cropped.jpg


## Literatūra

* Vincentas Urbonas, „Lietuvos grybų atlasas“, Kaunas „Lututė“, 2007 m., (309 psl.) ISBN 978-9955-692-59-1
McDonnell Douglas

**McDonnell Douglas** buvo didžiausia JAV kosmonautikos ir gynybos orlaivių gamintoja. Ji buvo įkurta 1967 m. susijungus McDonnell Aircraft ir Douglas Aircraft Company kompanijoms.

II pasaulinio karo metu kompanija pardavė apie 30 000 karinių lėktuvų.

Po karo kompanija pradėjo gaminti keleivinius orlaivius. 1946 m. sukurtas DC-6, 1953 m. – DC-7.

Tuomet kompanija vėl grįžo prie karinės technikos – 1948 m. kompanija sukūrė pirmąjį savo naikintuvą F3D Skyknight, o 1951 m. F4D Skyray.

1955 m. kompanija pagamino ir pristatė pirmąjį atakų naikintuvą JAV karinėms oro pajėgoms A-4 Skyhawk.

1958 m. norint konkuruoti su pagrindine konkurente Boeing, buvo sukurtas Douglas DC-8 keleivinis laineris. Jis buvo Boeing 707 konkurentas.

1977 m. kompanija pristatė naujos kartos keleivinį lainerį MD-80. Tais pačiais metais pastatytą KC-10 Extender krovininį karinį lainerį pasirinko JAV oro karinės pajėgos.

1984 m. kompanija, įsigijusi įmonę Hughes Helicopters, pradėjo sraigtasparnių gamybą.

Vėliau kompanija susidūrė su įvairiomis finansinėmis ir techninėmis problemomis dėl Šaltojo karo ir menkų užsakymų.

1992 m. kompanija paviešino dvigubo denio, keturių variklių komercinio lainerio McDonnell Douglas MD-12 projektą. Jame turėjo tilpti iki 511 keleivių. Tačiau neatsiradus užsakovų bei didelės konkurencijos su Boeing ir Airbus, projektas buvo nutrauktas.

1997 m. McDonnell Douglas buvo prijungta prie Boeing įmonės. Pastarajai atiteko 13 milijardų JAV dolerių vertės akcijos.

## Šaltiniai
Kvapioji dirvuolė

**Kvapioji dirvuolė** (*Agrimonia procera*) – erškėtinių (*Rosaceae*) šeimos dirvuolių (*Agrimonia*) genties žolinis augalas. Tai reta rūšis, įrašyta į Suomijos, Švedijos, Lenkijos bei Lietuvos raudonąsias knygas. Anksčiau jis buvo naudojamas kaip vaistinis augalas.

## Paplitimas ir augavietės

Natūraliai paplitusi Vakarų, Centrinėje ir Pietų Europoje. Šiaurėje pasiekia Skandinaviją ir Pietų Suomiją, pietuose –
Pirėnų ir Balkanų pusiasalius, vakaruose – Angliją
ir Airiją, rytuose – Dniepro vidurupį . Lietuvoje aptinkama tik pietinėje  dalyje, dauguma radaviečių telkiasi pietvakarinėje dalyje. Rasta Lazdėnuose, Nemuno saloje Druskininkuose, po kelias radavietes žinoma Lazdijų, Marijampolės, Šalčininkų, Varėnos, Vilkaviškio rajonuose.

Auga šviesiuose lapuočių miškuose, pamiškėse, miškų aikštelėse, upių ir ežerų pakrančių
šlaituose. Dažniausiai aptinkamas *Carpinion* sąjungos lapuočių miškuose ir *Trifolio-Geranietea* bei *Rhamno-Prunetea* klasių bendrijose. Žinomose radavietėse auga pavieniui arba negausiomis grupėmis.

## Biologija
Tai daugiametis, žolinis, 50-180 cm aukščio augalas. Turi šakniastiebį. Nuo kitų Lietuvoje paplitusių šios genties rūšių skiriasi viršūnėje gana giliai iškirptais vainiklapiais. Stiebas su ilgais liaukiniais plaukelais. Lapai sudėtiniai, sudaryti iš 3-7 dantytų lapelių, žalios ar pilkai žalios spalvos, neturi daug liaukinių plaukelių. Sutrinti lapai skleidžia stiprų, panašų į citrinos aromatą.

Žydi nuo birželio iki rugpjūčio mėnesio. Žiedynas – kekė. Žiedai didesni už vaistinės dirvuolės, kvepiantys. Vainiklapiai penki, 4-5 mm ilgio, geltonos spalvos. Taurėlapiai penki, žalios spalvos. Įprastai turi dvylika kuokelių. Vaisius – obuolys. Obuolys 11 mm ilgio, šeriuotas, viršutinė dalis vagota. Subrendusių vaisių išoriniai dygliai nulinkę žemyn. Apdulkina vabzdžiai arba pats savidulkos būdu. Dauginasi sėklomis, kurias platina gyvūnai, ir vegetatyviai šakniastiebiais. Augalas diploidinis, 2n = 56.

## Apsauga
Kvapioji dirvuolė įrašyta į saugomų augalų rūšių sąrašą 1962 m. Auga Čepkelių rezervate, Druskininkų botaniniame, Ūlos kraštovaizdžio draustiniuose. Dėl menko gausumo gresia išnykimas atliekant miško ruošos darbus, iškertant krūmynus, ariant, pievoms užželiant medžiais, nustojus jose ganyti ir šienauti.


Agrimonia procera leaf.jpg|Lapas
Agrimonia procera frucht.jpeg|Obuoliai
Agrimonia procera1.jpg|Augavietė Austrijoje


## Nuorodos
* Kvapiosios dirvuolės mokslinis lotynų kalba pavadinimas ir sinonimai per theplantlist.org  (anglų k.)''
* Agrimonia procera www.luontoportti.com (anglų k.)

## Literatūra

* Lietuvos raudonoji knyga. Red Data Book of Lithuania, Vilnius, 2007, 454 p.
Global Kryner

**Global Kryner** – austrų folkloro grupė, susidedanti iš klarnetininko Christof Spörk, trombonininko ir tenoro Sebastian Fuchsberger, gitaristo Edi Koehldorfer, trimitininko Karl Rossmann, akordeonisto Anton Sauprügl ir džiazo vokalistės Sabine Stieger. Grupė laimėjo daugybę apdovanojimų Vokietijoje ir Austrijoje. Global Kryner atstovavo Austrijai 2005 m. Eurovizijos konkurse Kijeve, Ukrainoje.

## Diskografija
* *global.kryner*, 2004
* *Krynology*, 2005
* *Weg*, 2007
* *Live in Luxembourg*, 2008
* *Global Kryner versus The Rounder Girls*, 2009
* *Global Kryner – Coverstories*, 2011

## Nuorodos

* Oficiali svetainė

|-
Griovinė našlaitė

**Griovinė našlaitė** (*Viola persicifolia*) – našlaitinių (*Violaceae*) šeimos našlaičių (*Viola*) genties augalas. Subborealio reliktas. Tai išnykstanti rūšis, įrašyta į Latvijos, Suomijos, Danijos, Vokietijos bei Lietuvos raudonąsias knygas.

## Paplitimas ir augavietės
Natūraliai paplitusi Pietų Skandinavijoje, Vakarų, Vidurio ir Rytų Europoje, Vakarų ir Rytų Sibire. Lietuvoje aptikta Žuvinte,
Jauniūnuose, Bajoruose, Aukštadvaryje ir Bitėnuose. Priešpaskutinį kartą rūšis aptikta 2016 m. Žuvinto biosferos rezervate, o paskutinį kartą rasta vėl Rambyno regioniniame parke 2019 m. gegužėje, kur auga maždaug dešimties kvadratinių metrų plote, viksvyne ir žydėjo apie trisdešimt augalų.

Auga drėgnose ir užpelkėjusiose pievose, sekliose žemapelkėse, sekliuose užžėlusiuose grioviuose, jų pakrantėse. Dirvožemis turi bûti derlingas, kalkingas, nuolat drėgnas, rudenį ir ankstyvą pavasarį gali
būti užtvindytas. Pusiau šviesomėgis augalas, pakenčiantis nedidelį pavėsį. Auga pavieniui arba grupelėmis.

## Biologija
Tai daugiametis, bet trumpaamžis,  10-30 cm aukščio, šliaužiančiu šakniastiebiu, šviesiai žalias augalas be pamatinių lapų skrotelės. Lapai strėlės antgalio formos, skersai 2-4 cm ilgio, 1-1,5 cm pločio.

Žydi birželio, liepos mėnesiais. Žiedai 10-15 mm, šviesiai mėlynos, baltos spalvos, bekvapiai. Žiedkočiai 10-16 mm ilgio. Plinta sėklomis. Sėklos 1,5-1,7 mm ilgio. Jos subręsta birželio-rugpjūčio mėnesiais. Dėžutėje vidutiniškai subręsta 18 sėklų. Jas išsvaido staigiai susisukančios išdžiuvusios dėžutės sąvaros, toliau išnešioja skruzdėlės. Sėklos sudygsta tik tose vietose, kur truputį pažeista velėna.

## Apsauga
Griovinė našlaitė įrašyta į saugomų augalų sąrašą 1984 m. Saugomos radavietės yra Žuvinto biosferos rezervate, Aukštadvario bei Rambyno kraštovaizdžio draustiniuose. Būtina palaikyti augavietėse esamą drėgmės režimą ir periodiškai stebėti populiacijas. Augalas sparčiai nyksta sausinant bei kultūrinant pievas ir ganyklas, melioruojant žemapelkes, raunant krūmynus.

## Nuorodos
* habitas.org.uk / Viola persicifolia – fen violet  (anglų k.)

## Literatūra

* Lietuvos raudonoji knyga. Red Data Book of Lithuania, Vilnius, 2007, 441 p.

## Šaltiniai
Rinkimai į Europos Parlamentą Lietuvoje

**Rinkimai į Europos Parlamentą Lietuvoje** – Europos Parlamento rinkimų dalis, vykstanti Lietuvoje.

Pirmą kartą šie rinkimai Lietuvoje vyko po šalies įstojimo į ES 2004 m. Rinkimuose buvo išrinkti 13 narių (iš visų 732 parlamento narių). Iš viso rinkimų teisę turėjo 2 654 311 Lietuvos piliečių. Ja pasinaudojo 1 284 050 (48.38 %). Daugiausiai mandatų (5) gavo Darbo partija.

Po penkerių metų vyko antrieji Europos parlamento rinkimai Lietuvoje. Juose buvo išrinkta 12 narių, atstovavusių šalį EP. Šie rinkimai visoje Europoje pasižymėjo mažu rinkėjų aktyvumu. Lietuvoje savo balso teise pasinaudojo 20,98 % rinkėjų. Šį kartą daugiausiai mandatų (4) gavo Tėvynės sąjunga – Lietuvos krikščionys demokratai.

Europos parlamento rinkimai vyko 2014 m. gegužės 25 d. Naujai penkerių metų kadencijai Lietuva turi 11 parlamentarų (vietoj 12 po 2009 m. rinkimų).

2019 m. gegužės 26 d. išrinkti Europos Parlamento nariai.

Po 2024 m. birželio 9 d. rinkimų Europos Parlamente Lietuvai atstovauja 11 politikų.

## Šaltiniai
Bidžapuras

**Bidžapuras** (, ) – miestas Indijoje, Dekano plokščiakalnio vakaruose, Karantakos valstijos šiaurėje, 384 km į vakarus nuo Haidarabado. Geležinkelių ir plentų mazgas, yra regioninis oro uostas. Medvilnės valymo, aliejaus pramonė. Svarbus turistinis centras.

## Paveldas

Bidžapuras garsus savo architektūros paveldu: bazaltinis sultono Mohamedo Adilo Šaho mauzoliejus „Gol Gumbaz“ (pastatytas 1656 m.), Ibrahimo Adilo Šaho II mauzoliejus „Ibrahim Rauza“ (XVII a.), Bidžapuro sultonų pastatyta tvirtovė (XVI a.) su milžiniška bronzine „Malik-i-Maidan“ patranka, įvairūs rūmai, kiti mauzoliejai, XVI a. didžioji mečetė, senosios kapinės, keletas hinduistų šventyklų, paminklas Šivai.

## Istorija

Miestas X–XI a. buvo įkurtas Vakarų Čalukjų ir pavadintas ***Vidžajapura*** („pergalės miestas“). Nuo XIII a. prasidėjo musulmonų antpuoliai, o 1347 m. miestas buvo užkariautas Bahmani sultonato. 1518 m. šis sultonatas skilo, ir Bidžapuras tapo naujo Bidžapuro sultonato, kurį valdė Adil Šahų dinastija, sostine. Tuo metu pastatyta tvirtovė, ištaigingi rūmai. 1686 m. Aurangzebo vadovaujami Mogolai šį miestą užkariavo. Vėliau miestas buvo valdomas vietinių musulmonų vadų, marathų, o 1818 m. užkariautas britų ir tapo Sataro kunigaikštystės dalimi. Vėliau administruotas iš Bombėjaus.


File:Malik E Maidan.jpg|Forto patranka
File:Bijapur Ibrahim Rauza mosque.jpg|Ibrahimo Rauzos mečetė
File:Sangeet Mahal.JPG|Dainų rūmų (*Sangit mehel*) liekanos
File:Bara Kaman,.JPG|Bara Kaman liekanos


## Šaltiniai
2014 m. Europos Parlamento rinkimai

**2014 m. Europos Parlamento rinkimai** buvo aštunti visos ES mastu rengiami Europos Parlamento rinkimai nuo 1979 m. Jie vyko gegužės 22-25 dienomis visose ES narėse. Datą parinko Europos Sąjungos Taryba.

Iš viso 2014 m. parlamente buvo 751 vietos – 15 vietų daugiau dėl Kroatijos prisijungimo 2013 m.

2009 m. prasidėjusi ekonominė krizė vyko praėjus keliems mėnesiams po tų metų Europos Parlamento rinkimų. Skaudžiausiai nuo krizės nukentėjo Pietų Europos šalys – Ispanija, Graikija, Italija, Kipras ir Portugalija. Tuo pačiu šiose ir kitose šalyse didėjo euroskeptiškai nusiteikusių gyventojų.

The Economist 2014 m. sausį paskaičiavo, jog „antieuropietiški politikai ir partijos rinkimuose gali gauti nuo 16 iki 25 procentų balsų, prieš dabar esančius 12 procentų“. Žurnalo Euromoney duomenimis, prieš Europą nusistatę politikai gali tikėtis apie 20 procentų vietų parlamente.

Tuo tarpu EP prezidentas José Manuel Barroso pareiškė, kad „Europa mato ekstremistų populiarėjimą tiek dešinėje, tiek kairėje“ ir pridūrė, jog „šie rinkimai gali tapti antieuroietiškai nusiteikusių veikėjų festivaliu“.

## Šaltiniai