open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Antanas Algirdas Klimas

**Antanas Algirdas Klimas** (g. 1939 m. rugpjūčio 22 d. Kaune) – Lietuvos hidrogeologas, habilituotas fizinių mokslų daktaras.

## Biografija
1962 m. baigė Vilniaus universitetą. 1996 m. habilituotas fizinių mokslų daktaras.

1962–1995 m. dirbo Vilniaus hidrogeologijos ekspedicijoje, nuo 1995 m. dirba bendrovėje „Vilniaus hidrogeologija“, nuo 1997 m. dar Vilniaus universiteto dėstytojas. 1996–2004 m. Lietuvos nacionalinio geologijos komiteto sekretorius.

## Mokslinė veikla
Sukūrė gėlo požeminio vandens cheminės sudėties formavimosi Lietuvoje intensyvios eksploatacijos ir taršos sąlygomis modelį gėlo vandens cheminės būklės analizei, vertinimui ir prognozei. Įrodė oksidacijos – redukcijos reakcijų svarbą požeminio vandens savivalės procesams.

## Bibliografija
* Lietuvos geologija, monografija, su kitais, 1994 m.
* Organinė medžiaga Lietuvos gėlame požeminiame vandenyje (*Organic matter in fresh groundwater of Lithuania*), monografija, su kitais, 2003 m.
* Lietuvos Žemės gelmių raida ir ištekliai, monografija, su kitais, 2004 m.
* Geriamojo vandens hidrogeochemija, vadovėlis, 2003 m.
* Vandens kokybė Lietuvos vandenvietėse, 2006 m.

## Šaltiniai
LXDE

**LXDE** – nemokama, atvirojo kodo darbalaukio aplinka, skirta Unix ir kitoms su POSIX suderinamoms operacinėms sistemoms, tokioms kaip Linux ar BSD. Pavadinimas LXDE yra santrumpa iš „Lightweight X11 Desktop Environment“.

LXDE skirta mažesnio galingumo kompiuteriams. Ši grafinė aplinka gali būti naudojama įvairiuose Linux platinamuosiuose paketuose, pavyzdžiui, Ubuntu ar Debian. Kaip pagrindinę aplinką ją pasirinko U-Lite, Lubuntu, TinyMe, Baltix-mini, Baltix-server  ir kai kurie kiti Linux platinamieji paketai.

## Istorija
Projektą 2006 m. pradėjo Taivano programuotojas Hong Jen Yee, dar žinomas kaip PCMan, išleisdamas PCManFM, naują failų tvarkyklę ir pirmą LXDE modulį.

## LXDE projekto tikslai
LXDE projekto siekiai:

* sparti, energiją taupanti darbalaukio aplinka.
* mažas resursų naudojimas, įskaitant žemą operatyviosios atminties, procesoriaus resursų ir kietojo disko vietos naudojimą.
* įvairių kalbų palaikymas

## Kūrimas
LXDE yra kuriama C programavimo kalba, naudojant GTK+ biblioteką ir veikia su POSIX suderinamose operacinėse sistemose. GTK+ yra naudojama daugelyje GNU/Linux platinamųjų paketų.

### Komponentai
Skirtingai nei kitose darbalaukio aplinkose, LXDE komponentai nėra glaudžiai integruoti. Jie gali veikti nepriklausomai vienas nuo kito.

LXDE susideda iš keleto komponentų:
* PCMan failų tvarkyklė
* LXLauncher – programų paleidimą palengvinanti programa
* LXPanel – darbalaukio valdymo skydas
* LXSession – sesijų tvarkyklė
* LXAppearance – temų valdymo programa
* leafpad – teksto redaktorius
* Xarchiver – archyvavimo programa
* GPicView – paveikslėlių žiūriklis
* LXTerminal – terminalo emuliatorius
* LXTask – užduočių tvarkyklė
* LXNM  *[[Daemon|demonas]]*, valdantis prisijungimą prie tinklo
* Openbox – langų tvarkyklė

### Versijos
2013 m. pradžioje LXDE pradėta portuoti į Qt. Autorius teigė, kad GTK+ ir Qt versijos bus vystomos lygiagrečiai.

## Licencijos
LXDE kodas pateikiamas pagal GPL ir LGPL licencijas.

## LXDE galerija


Image:LXDE Gpicview.png|LXDE paveikslėlių peržiūros programa
Image:LXappearance.png|LXappearance
Image:Lxpanel menu.png|LXpanel
Image:Lxpanel pref.png|LXpanel nustatymai
Image:Lxtask.png|LXtask
Image:Pcmanfm.png|PCManFM
Image:Pcmanfm2.png|PCManFM
Image:Run dlg.png|Automatiškai sudarytas procesų sąrašas


## Išnašos

## Taip pat skaitykite
* Lubuntu

## Nuorodos
* LXDE oficiali svetainė 
* LXDE Foundation e. V.
Ramūnas Klimas

**Ramūnas Klimas** (1945 m. liepos 22 d. Panevėžyje (kitur nurodoma – Pasvalyje) – 2002 m. gruodžio 22 d. Vilniuje) – Lietuvos rašytojas.

## Biografija
1968 m. Kauno politechnikos instituto (KPI) Elektrotechnikos fakultete baigė elektrotechniką. Dalyvavo KPI literatų sambūrio veikloje.

Dirbo Kauno radijo gamykloje, 1968–1970 m. Panevėžio autokompresorių gamykloje. Tarnavo sovietinėje armijoje. 1972–1978 m. laikraščio „Komjaunimo tiesa“ redakcijos darbuotojas, 1975–1978 m. redaktoriaus Vilhelmo Chadzevičiaus pavaduotojas. 1978–1981 m. Lietuvos rašytojų sąjungos prozos konsultantas, 1981–1986 m. sąjungos valdybos sekretorius. 1986–2002 m. mėnesinio žurnalo „Pergalė“ (nuo 1991 m. „Metai“) redaktoriaus pavaduotojas.

Palaidotas Antakalnio kapinėse.

## Kūryba
Apsakymus pradėjo spausdinti 1968 metais. Novelių ir apysakų rinkiniuose analizavo savo kartos pasaulėjautą. Būdingas intelektualumas, Ezopo kalba, racionalus konstruktyvumas, kultūrinės aliuzijos, argumentų dvikova. Istoriniame romane „Tiktai ugnis išgydys“ kontroversiškai pateikiamos Stepono Batoro laikų religinės ir politinės realijos – jauno jėzuito abejonėmis grįstas dievoieškos kelias laviruojant tarp prievolių ordinui ir pareigos Lietuvai, pasibaigiantis inkvizicijos laužu. Romane „Maskvos laikas“ vaizduojamas 50 sovietinės okupacijos metų išgyvenusių Lietuvos žmonių būdas, elgsenos stereotipai ir pasaulėjauta. Jo novelių ir apysakos rinkinys išleistas rusų kalba.

## Bibliografija
* Paukščių lesinimo šventė: apsakymai. – Vilnius: Vaga, 1971. – 94 p.
* Atostogos po Aukštaitijos pilnatimi: apsakymai ir apysaka. – Vilnius: Vaga, 1976. – 213 p.
* Gintė ir jos žmogus: apsakymai ir apysakos. – Vilnius: Vaga, 1981. – 260 p.
* *Kiečius, kuupaiste ja kaherublane portvein. – Tallin: Perioodika, 1987. – 46 p.* https://archive.org/details/ramunas-klimas-kiecius-kuupaiste-ja-kaherublane-portvein
* Tiktai ugnis išgydys: romanas. – Vilnius: Vaga, 1989. – 350 p. – ISBN 5-415-00113-1
* Maskvos laikas: romanas. – Vilnius: Lietuvos rašytojų sąjungos leidykla, 2005. – 453 p. – ISBN 9986-39-407-4
* Maskvos laikas: Būsenos (fragmentai išspausdinti žurnale „Metai“ 2001 m., išleistas 2005 m., nebaigtas)

## Įvertinimas
* 2007 m. Lietuvos rašytojų sąjungos premija (po mirties), už romaną „Maskvos laikas“

## Šaltiniai
Ramutis Klimas

**Ramutis Klimas** (g. 1960 m. rugsėjo 11 d. Skindeliškės, Kapsuko raj.) – Lietuvos zooinžinierius, habilituotas biomedicinos mokslų daktaras.

## Biografija
1985 m. baigė Lietuvos veterinarijos akademiją. 1996 m. stažavo Švedijoje. 2002 m. habilituotas biomedicinos mokslų daktaras.

1985–2002 m. dirbo Lietuvos gyvulininkystės institute, 1999–2001 m. direktoriaus pavaduotojas, 2002 m. Gyvūnų veisimo ir genetikos skyriaus vedėjas. Nuo 2001 m. dėsto Šiaulių universitete, nuo 2002 m. profesorius. Nuo 2003 m. Biologinių tyrimų mokslinio centro direktorius.

## Mokslinė veikla
Mokslinių tyrimų sritis – gyvūnų genetika, veisimas ir selekcija. Paskelbė apie 160 mokslinių straipsnių.

## Bibliografija
* Kiaulių veislės Lietuvoje, su kitais, 2000 m.
* Priemonės ir metodai kiaulių mėsingumui gerinti, su kitais, 2000 m.
* Grynaveislių Lietuvos baltųjų kiaulių populiacijos genetinio potencialo gerinimas panaudojant Anglijos didžiąsias baltąsias, su kitais, 2003 m.

## Šaltiniai
Saulius Klimašauskas

**Saulius Klimašauskas** (g. 1958 m. rugpjūčio 2 d. Vilniuje) – Lietuvos biochemikas, habilituotas fizinių mokslų daktaras, profesorius, Lietuvos Mokslų Akademijos tikrasis narys, Didžiosios Britanijos „The Royal Society of Chemistry“ narys.

## Biografija
1981 m. baigė Vilniaus universitetą, iki 1982 m. stažavo Maskvoje M. Šemiakino bioorganinės chemijos institute. 1987 m. chemijos daktaras.

1982–1989 m. dirbo Sąjunginiame taikomosios enzimologijos mokslo tyrimų institute. 1990–1994 m. „Cold Spring Harbor Laboratory“ (JAV) kviestinis mokslininkas, nuo 1994 m. Biotechnologijos instituto DNR modifikacijos tyrimų laboratorijos vedėjas, vyriausiasis mokslo darbuotojas, nuo 2005 m. profesorius. 2000 m. Osakos universiteto (Japonija) kviestinis profesorius. Nuo 2017 m. spalio 23 d. Biotechnologijos instituto direktorius.

Paskelbė daugiau nei 60 mokslinių straipsnių. Išradimų bendraautoris.

## Įvertinimas
* 2001 m. Lietuvos mokslo premija
* 2011 m. Šv. Kristoforo statulėlė
* 2017 m. Lietuvos mokslo premija

## Šaltiniai
Elvyra Klimavičienė

**Elvyra Klimavičienė** (g. 1959 m. balandžio 12 d. Panevėžyje) – Lietuvos architektė.

## Biografija
1982 m. baigė Vilniaus inžinerinį statybos institutą. 1982–2000 m. Miestų statybos projektavimo instituto Panevėžio skyriaus architektė, vadovaujanti architektė, vyr. architektė, nuo 2002 m. bendrovės „Panprojektas“ direktorė.

Vyras Valdas Klimavičius.

## Projektai
* Žemėtvarkos projektavimo instituto Panevėžio skyriaus pastatas, su archit. J. Jasaičiu, 1984 m.
* Panevėžio muzikos mokykla, 1985 m.
* Panevėžio automatinė telefonų stotis, 1986 m.
* Panevėžio dailininkų dirbtuvės, 1986 m.
* „Sodros“ Panevėžio skyriaus pastatas, 1993 m.
* Panevėžio apskr. viršininko administracijos pastato rekonstrukcija, 1997 m.
* Panevėžio centrinės dalies detalusis planas, su architektais V. Klimavičiumi, R. Pilkausku, 2000 m.

## Šaltiniai
San Martinas (upė)

**San Martinas** () – upė rytų Bolivijoje, Santa Kruso ir Beni departamentuose; Blanko (Amazonės baseinas) dešinysis intakas. Prasideda į šiaurės rytus nuo Konsepsjono. Teka šiaurės vakarų kryptimi, labai meandruoja. Įteka į Blanką ties Belja Vistos miesteliu.

Baseine gausu šlapynių ir ežerų.

## Šaltiniai
Kazimieras Juozas Klimašauskas

**Kazimieras Juozas Klimašauskas** (1938 m. sausio 24 d. Driškūnai, Dūkšto valsčius – 2005 m. gruodžio 9 d. Vilnius) – Lietuvos inžinierius, habilituotas fizinių mokslų daktaras, visuomenės ir politinis veikėjas.

## Biografija
1961 m. baigė Vilniaus universitetą. 1981 m. Mikroelektronikos gamybinio susivienijimo „Elas“ mikroprietaisų mokslo tyrimų institute apgynė disertaciją „Sudėtingo sąstato plonų plėvelių, gautų joninio užpildymo būdu, kinetikos ir elektroninių parametrų tyrimas“, technikos mokslų kandidatas. 1986 m. Maskvos elektroninės technikos institute apgynė disertaciją „Didelių greitaeigių analogo – skaitmeninių ir skaitmeninių analoginių keitiklių integrinių mikroschemų teorinių pagrindų ir technologijos sukūrimas“, technikos mokslų daktaras.

1960–1963 m. dirbo Vilniaus staklių gamykloje, 1963–1975 m. – Vilniaus konstravimo biure „Venta“, 1975–1977 m. – Elektrografijos mokslinio tyrimo instituto, 1977–1981 m. – Vilniaus konstravimo biuro „Venta“ gamyklos direktorius, 1981–1986 m. mokslo tyrimų instituto „Venta“ ir jo gamyklos direktorius, 1986–1993 m. – mikroelektronikos gamybinio susivienijimo „Venta“ generalinis direktorius, 1993–1996 m. – Lietuvos Respublikos pramonės ir prekybos ministras, 1997–2005 m. bendrovės „Lietuvos kooperatyvų sąjunga“ pirmininko pavaduotojas.

## Mokslinė veikla
Svarbiausia tyrimų sritis – plataus taikymo integrinių mikroschemų kūrimas ir diegimas gamyboje.

## Įvertinimas
* 1971 m., 1986 m. LTSR valstybinė premija.

## Šaltiniai
Valdas Klimavičius

**Valdas Klimavičius** (1959 m. sausio 1 d. Vilkaviškyje – 2021 m. rugsėjo 3 d. Panevėžyje) – Lietuvos architektas.

## Biografija
1982 m. baigė Vilniaus inžinerinį statybos institutą. 1982–1990 m. dirbo Komunalinio ūkio projektavimo instituto Panevėžio skyriuje, 1990–1996 m. kūrybos centro „Perspektyva“, bendrovės „Trio“ architektas. 1990 m. įkūrė bendrovę „V. Klimavičiaus įmonė“. 1994–1998 m. Architektų sąjungos Panevėžio skyriaus pirmininkas.

Žmona Elvyra Klimavičienė.

## Projektai

* Laisvės aikštės Panevėžyje rekonstrukcija, su archit. J. Maslausku, 1997 m.
* Vilniaus banko Panevėžio filialas, 1998 m.
* Panevėžio centrinės dalies detalusis planas, su architektais E. Klimavičiene, R. Pilkausku, 1999 m.
* Prekybos centras „Maxima“, 2002 m.
* Viešbutis „Romantic“, 2003 m.
* Biurų pastatai Klaipėdos g., Vilniaus g., abu 2005 m.
* Viešbutis „Palangos vėtra“, Palanga, su archit. R. Kačinsku, 1998 m.
* „Rietumu banko“ Rygoje centrinio pastato rekonstrukcija ir interjerai, 2002 m.
* Prekybos centras „BIG“, Klaipėda, 2004 m.
* „Liūdinti žydų motina“ (su V. Tallat-Kelpša), Panevėžio žydų kapinės, 2009 m.

## Apdovanojimai
* Lietuvos architektų sąjungos garbės ženklas, 2014 m.

## Šaltiniai
Jonas Klimavičius

**Jonas Klimavičius** (g. 1938 m. lapkričio 26 d. Geruliškėje, Pilviškių valsčius) – Lietuvos kalbininkas, humanitarinių mokslų daktaras.

## Biografija

1961 m. baigė Vilniaus pedagoginį institutą. 1993 m. humanitarinių mokslų daktaras.

Nuo 1961 m. dirba Lietuvių kalbos ir literatūros institute (nuo 1990 m. Lietuvių kalbos institutas), nuo 1971 m. instituto Terminologijos skyriuje. Nuo 2001 m. tęstinio leidinio „Terminologija“ atsakingasis redaktorius.

## Mokslinė veikla

Daugiausia tiria terminologiją, kalbos vartoseną ir norminimą. Prisidėjo prie daugelio terminų žodynų rengimo ir recenzavimo. Paskelbė lietuvių kalbos istorijos, kalbos kultūros, terminologijos mokslinių straipsnių.

## Bibliografija
* Akademinis Lietuvių kalbos žodynas, su kitais, t. 2, 2 leid. 1969 m., t. 8-10 1970-1976 m., t. 14-15 1986-1991 m.
* Dabartinės lietuvių kalbos žodynas, 3 leid. 1993 m., 4 leid. 2000 m. redakcinės kolegijos narys.
* Leksikologijos ir terminologijos darbai: norma ir istorija, 2005 m.
* Terminologijos taisymai, su kitais, 1992 m.
* Civilinės aviacijos terminų žodynas, su R. Eriksoniene, 1996 m.

## Šaltiniai
Kazys Klimavičius

**Kazys Klimavičius** (1886 m. spalio 18 d. Krokininkai, Simno valsčius – 1972 m. vasario 16 d. Alytus) – Lietuvos knygnešys, pedagogas, visuomenės veikėjas, redaktorius.

## Biografija
Mokėsi Veiverių mokytojų seminarijoje, 1906 m. buvo suimtas už dalyvavimą 1905 m. revoliucijoje. Platino draudžiamąją lietuvišką spaudą („Varpas“, „Naujienos“, „Darbininkų balsas“ ir kt.). Nuo 1910 m. bendradarbiavo leidinyje „Mokykla“. 1908 m. Marijampolės gimnazijoje išlaikęs pradžios mokyklos mokytojo egzaminus iki 1910 m. mokytojavo Augustavo apskrities, 1910–1914 m. – Opšrūtų (Vilkaviškio apskritis) ir Liubavo (Marijampolės apskritis) pradžios mokyklose. Per Pirmąjį pasaulinį karą mokytojavo lietuvių tremtinių mokyklose Maskvoje. 1918 m. grįžęs į Lietuvą dirbo Krokininkų pradžios mokykloje. Vienas Alytaus gimnazijos steigėjų, 1919–1923 m. direktorius. 1919–1940 m. Lietuvos mokytojų profsąjungos Alytaus skyriaus pirmininkas. 1940–1941 m. ir 1944–1946 m. Alytaus apskr. Liaudies švietimo skyriaus vedėjas, 1946–1956 m. Alytaus mokytojų seminarijos direktorius.

Organizavo „Kultūros“ būrelius, redagavo žurnalą „Mokykla ir visuomenė“. Parašė matematikos vadovėlių ir knygelių.

Prie Alytaus Adolfo Ramanausko-Vanago gimnazijos K. Klimavičiui 1989 m. atidengtas paminklas (aut. A. Pivoriūnas, R. Buivydas).

## Bibliografija
* Dešimtainių logaritmų knygos: penkiais dešimtainiais skaitmenimis, 1930 m.
* Galvosūkių pasaulis, 1931 m., 2 t. 1992 m.
* Matematikos vadovėlis, 3 d. 1933-1935 m.
* Aritmetikos teorija, 1937 m.
* Geometrija, 3 d. 1938-1940 m.
* Skaičiavimo uždavinynas, 1942 m.
* Skaičiuokime greit, 1961 m.

## Šaltiniai
Vytautas Klimavičius

**Vytautas Klimavičius** (1910 m. spalio 24 d. Obšrūtai, Paežerių valsčius – 1982 m. spalio 16 d. Kaunas) – Lietuvos statybos inžinierius, technikos mokslų kandidatas.

## Biografija
1935 baigė Vytauto Didžiojo universitetą. 1953 m. technikos mokslų kandidatas.

Nuo 1935 m. Vytauto Didžiojo universiteto (nuo 1950 m. Kauno politechnikos institutas) Statybos mechanikos katedros asistentas, dėstytojas, 1954–1960 m. Hidrotechnikos fakulteto dekanas, docentas, 1956–1974 m. Statybinės mechanikos katedros vedėjas, nuo 1980 m. profesorius.

## Mokslinė veikla
Mokslinių darbų svarbiausia sritis – sijų ir plokščių ant tampraus pagrindo tyrimai.

## Bibliografija
* Medžiagų atsparumas, vadovėlis, su kitais, 1959 m.
* Statybinė mechanika, vadovėlis, 1965 m.

## Šaltiniai
Arvydas Kliorė

**Arvydas Kliorė** (g. 1935 m. rugpjūčio 5 d. Kaune) – JAV radiotechnikos inžinierius, filosofijos daktaras.

## Biografija
1952–1957 m. studijavo Mičigano universitete. 1957 m. filosofijos daktaras. 1994 m. Lietuvos mokslų akademijos užsienio narys.

Nuo 1962 m. dirba Kalifornijos technologijos instituto Reaktyvinių variklių laboratorijoje. 1989–1996 m. Vytauto Didžiojo universiteto atkuriamojo senato narys.

## Mokslinė veikla
Svarbiausi darbai – erdvėlaivių „Mariner“ ir „Pioneer“ skrydžių metu atliktų Marso, Veneros, Jupiterio palydovo Ijo ir Saturno atmosferos tyrimų analizė.

## Šaltiniai
Religija Japonijoje

Svarbiausios **religijos Japonijoje** yra budizmas ir šintoizmas (神道, „dievų kelias“). Daugelis japonų nepriskiria savęs vienai konkrečiai religijai, bet teigia išpažįstantys jas abi. Sinkretizmas - labai dažnas reiškinys Japonijoje - tas pats žmogus gali susituokti pagal krikščioniškąsias tradicijas, bet būti palaidotas budistų šventykloje, o Japonijos gatvės šventiškai pasipuošia ir per Tanabatą, ir Bon festivalį, ir per Kalėdas.

## Šintoizmas

Šintoizmas yra viena plačiausiai praktikuojamų religijų Japonijoje, taip pat ir vietinė religija, visiškai susiformavusi ir paplitusi tik Japonijoje. Šintoizmo, religijos, kurioje išreiškiama ypatinga pagarba gamtai, ištakos siekia priešistorinius laikus.

## Budizmas

Budizmas Japonijai buvo pristatytas VI a. Bekdže karaliui atsiuntus Japonijos imperatoriui Budos paveikslą ir sutras. Japonijos aristokratai pastatė daug budistų statulų ir šventyklų tuometinėje sostinėje Naroje.

Pagal budistines apeigas atliekama didžioji dalis japoniškų laidotuvių.

## Naujosios religijos

Iš dviejų tradicinių religijų išsivystė daugybė religinių judėjimų, bendrai vadinamų Shinshūkyō, kurie, kartu sudėjus, išplito labiau nei krikščionybė.

## Religinės mažumos

### Krikščionybė

Krikščionybė į Japoniją atkeliavo XVI a. su Pranciškumi Ksaveru ir išplito platinama misionierių. Tačiau ji netrukus buvo uždrausta, o jos išpažinėjai buvo persekiojami ir žudomi iki Meidži eros. Dabar Japonijoje gyvena nuo 1 iki 3 milijonų krikščionių.

### Hinduizmas

Hinduizmas į Japoniją išplito per Kiniją ir Korėją VI a.

### Islamas

Kadangi Japonijoje nėra atliekami oficialūs surašymai pagal religiją, tikslus musulmonų skaičius nėra žinomas. Tyrėjų teigimu 2019 m. Japonijoje buvo apie 230 000 islamo išpažinėjų (0,18 % visų gyventojų).

### Judaizmas

Judaizmas praktikuojamas maždaug 600 Japonijoje gyvenančių amerikiečių ir europiečių. Japonijoje yra sinagogų Tokijuje ir Kobėje. Be to, ši religija yra praktikuojama keliose Japonijoje įkurtose JAV karinėsė bazėse. Japonijoje įsikūrusi ir krikščioniška - judaistinė sekta *[[Makuya]]*, kurios nariai save kildina iš dingusių Izraelio genčių (Dan ir Zebulum).

### Riūkiū religija

Riūkiū religiją išpažįsta senieji Okinavos ir kitų Riūkiū salų gyventojai.

### Sikhizmas

Kobėje ir Tokijuje taip pat veikia labai maža sikhų bendruomenė. Šią religiją išpažįsta imigrantai iš Indijos ar indų kilmės asmenys.

## Religija ir įstatymai

Tikėjimo laisvę Japonijoje įteisina 20-as Japonijos konstitucijos straipsnis teigia „Garantuojama tikėjimo laisvė. Valstybė nesuteikia privilegijų jokioms religinėms organizacijoms.“

## Išnašos
Itonomasas

**Itonomasas** (, ) – upė rytų Bolivijoje, Santa Kruso ir Beni departamentuose; Gvaporės kairysis intakas. Išteka Konsepsjono ežere. Teka į šiaurės vakarus. Aukštupyje ir vidurupyje vadinama **San Migeliu** arba **San Chulijanu** (*Río San Miguel/San Julián*), toliau 289 km ruože vadinama **San Pablu** (*Río San Pablo*). Nuo santakos su San Luisu iki pat žiočių upė vadinama Itonomasu.

Didžiausi intakai: Kiseras, Santa Barbara, Sapokos Nortė, San Luisas.

Itonomaso aukštupio baseinas siekia Isosogo pelkynus – piečiausiai nutolusį Amazonės baseino tašką.

Pagrindinės gyvenvietės prie upės: San Antonio de Chuntė, Pedro Ignasio Muiba, Magdalena.

## Šaltiniai
Naujosios Rėvos piliakalnis

**Naujosios Rėvos piliakalnis** – piliakalnis Vilniaus rajone, Neries regioniniame parke. Piliakalnis įrengtas aukštame Neries pakrantės iškyšulyje, šalia Naujosios Rėvos kaimo. Iš Pietų jį juosia Neris, o iš Rytų ir Vakarų – dvi šaltiniuotos daubos. Išlikusi piliakalnio aikštelė nuo greta esančių aukštumų atskirta 6 m gylio grioviu ir kūgio formos pylimu. Nusileidus nuo piliakalnio, terasoje prie Neries, archeologai yra aptikę senovės gyvenvietės liekanų. Piliakalnis datuojamas II tūkst. pradžia. Piliakalnis 1998 m. paskelbtas kultūros paminklu.

## Istorija

Naujosios Rėvos piliakalnyje žmonės, siekdami apsiginti nuo priešų, apsigyveno II mūsų eros tūkstantmečio pradžioje.
Vietinių žmonių piliakalnis vadinamas „Ruskij Kostiol“ arba tiesiog „Popu“ („Popy“). Pasakojama, kad šiame kalne yra nuskendusi rusų bažnyčia. Žmonės esą rasdavo ant kalno šlaitų ratu išmintus takus ir matydavo tais takais einančias procesijas, girdėdavo iš po žemių sklindantį varpų skambesį. Rusų bažnyčios kaip svetimo įvaizdis katalikiškoje aplinkoje rodo, kad piliakalnis galėjo būti svetimų (baltų) šventvietė.

Šiuo metu piliakalnį prižiūri Neries regioninio parko direkcija. Įrengti mediniai laiptai, vieta iškyloms, tvarkomi šlaitai, įrengtos informacinės lentos, automobilių stovėjimo aikštelė 300 m nuo piliakalnio. Piliakalnis pastaruoju metu kenčia nuo jį siaubiančių motociklininkų.

## Išnašos

## Nuorodos
* Piliakalniai.lt – Naujoji Rėva
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai

## Nuotraukos

naujosiosrevospiliakalnis.jpg|Laiptai į piliakalnį
Vaizdas:Naujosios Rėvos piliakalnis, Vilniaus rajonas 1.JPG
Vaizdas:Naujosios Rėvos piliakalnis, Vilniaus rajonas 2.JPG
Vaizdas:Naujosios Rėvos piliakalnis, Vilniaus rajonas 3.JPG
Vaizdas:Naujosios Rėvos piliakalnis, Vilniaus rajonas 5.JPG
Vaizdas:Vaizdasnuopiliakalnio.jpg
SeaMonkey

**SeaMonkey** – nemokamas, atvirojo kodo programų rinkinys, veikiantis daugelyje operacinių sistemų. SeaMonkey yra Mozilla Application Suite programų rinkinio, naudojusio panašų išeitinį kodą, tęsinys. SeaMonkey susideda iš interneto naršyklės (SeaMonkey Navigator), kuri yra kilusi iš Netscape, elektroninio pašto programos, naujienų kliento bei HTML redaktoriaus (SeaMonkey Composer). Programų rinkinį kuria nepriklausomų programuotojų komanda.

## Istorija
2005 m. kovo 10 d. Mozilla Foundation paskelbė, jog nebeketina išleisti jokios oficialios Mozilla Application Suite programų rinkinio versijos, vėlesnės nei 1.7.x, ir visą dėmesį skirs Firefox bei Thunderbird programoms. Tai lėmė, kad nepriklausomų kūrėjų komanda Mozilla Application Suite kodo pagrindu pradėjo kurti SeaMonkey. SeaMonkey 1.0 išleista 2006 m. sausio 30 d.

*SeaMonkey Council* – komanda atsakinga už projektą ir naujų programos versijų išleidimo valdymą.

## Palaikomos operacinės sistemos

SeaMonkey projektas leidžia oficialias versijas trims operacinėms sistemoms: Microsoft Windows, Linux ir Mac OS X.

Egzistuoja ar egzistavo neoficialios versijos, skirtos FreeBSD, OpenBSD, NetBSD, IRIX, OS/2, Solaris ir BeOS / magnussoft ZETA.

## Išnašos
Konsepsjono ežeras

**Konsepsjono ežeras** (, ) – ežeras rytų Bolivijoje, Santa Kruso departamente, Čikitanijoje. Telkšo 248 m aukštyje virš jūros lygio. Ilgis 21 km, plotis iki 16 km. Plotas smarkiai kinta, priklausomai nuo metų laiko. Krantai miškingi, užpelkėję. Įteka Kimonės upė (iš Isosogo pelkynų), išteka Itonomaso upė, priklausanti Amazonės baseinui.

Konsepsjono ežeras priklauso Ramsaro konvencijos saugomiems pelkynams.

## Šaltiniai
Parapeti

**Parapeti** (, ) – upė pietryčių Bolivijoje, Gran Čiake, Santa Kruso departamente. Prasideda Anduose, Rytų Kordiljeroje, 1 500 metrų aukštyje. Teka į rytus, šiaurės rytus lygumomis. Įteka į Isosogo pelkynus, kurie susisiekia su Amazonės baseinu (Kimomės upe ir Konsepsjono ežeru). Povandeniniais srautais Parapeti taip pat jungiasi su Paragvajaus baseinu.

## Šaltiniai
Lagas (navigacija)

**Lagas** () – navigacinis prietaisas, skirtas laivo greičiui matuoti. Egzistuoja keletas lago rūšių.

Hidrodinaminis lagas matuoja vandens srauto sukeliamą slėgį, priklausantį nuo laivo greičio, indukcinis – nuo laivo greičio priklausančią elektrovaros jėgą, kurią indukuoja elektromagneto, pritvirtinto prie laivo dugno, magnetinis laukas. Sraigtinio magneto sparnuotės, kurios, plaukiant laivui, sukasi vandenyje, apsisukimų dažnis priklauso nuo laivo greičio. Seniausias yra rankinis lagas. Tai virvė (laglynis), ant kurios kas 1/120 jūrmylės surištas mazgas. Virvės galas tvirtinamas prie medinio skydelio, kuris išmetamas už borto; skydeliui užėmus tam tikrą padėtį, jūreivis leidžia per rankas virvę. Laivo greitis lygus tiek jūrmylių per valandą, kiek mazgų jūreivis perleidžia per 30 s. Iš to kilęs pavadinimas mazgas (greičio vienetas), lygus vienai jūrmylei per valandą.

## Šaltiniai
Emfizema

**Emfizema** ( 'išsipūtimas') – oro arba dujų susikaupimas audiniuose arba organuose.

Dažniausia plaučių emfizema, jai esant nuolat didėja oro pripildomas plotas. Kartais po krūtinės ląstos traumos, pažeidus stemplę, plyšus krūtinplėvei ir patekus orui į plaučių vartus atsiranda tarpuplaučio emfizema. Tada oras spaudžia svarbiausias kraujagysles, širdį ir gali sukelti asfiksiją, širdies veiklos nepakankamumą.

Poodžio emfizema būna, orui iš kvėpavimo takų ar stemplės plintant kaklo ir veido poodinėje ląstelienoje. Paspaudus išsipūtusios odos vietą, girdėti būdingas traškėjimas. Suspaudus trachėją, stambias kraujagysles, pradedama dusti. Į negyvus galūnių, dubens, juosmens, sėdmenų audinius patekus anaerobinei infekcijai, audiniuose pradeda kauptis dujų – atsiranda dujinė gangrena.

Pasaulyje mirtys nuo plaučių emfizemos sudaro 5 % visų mirčių.

## Išnašos
Luokavos kalnas

**Luokavos piliakalnis**, *Lokavos kalnas, Kerėžių piliakalnis* − piliakalnis Akmenės rajono savivaldybės teritorijoje, tarp Vėlaičių ir Kerėžių kaimų, Naujosios Akmenės kaimiškoji seniūnija, Lakavos miškas. Pavadintas istorinio Luokavos kaimo vardu. Pasiekiamas keliu Ramučiai–Vegeriai per Vėlaičius. Kairėje prasidėjus miškui sukti į dešinę iškart už pirmojo kanalo einančiu lauko keliuku, važiuoti į rytus 1,35&nbsp;km, miške už 0,55&nbsp;km pravažiavus pirmą kvartalinę liniją keliukų išsišakojime laikytis dešinės. Piliakalnis yra antrame kvartale (miško 4 kvartalo pietinė dalis) – atvažiavus į nedidelę miško laukymę matyti priekyje kylančio kalno šlaitas.

## Piliakalnis

Piliakalnis yra pelkėmis apjuostos aukštumos šiaurės rytiniame pakraštyje, aukščiausioje jos vietoje, nuo XIX a. pabaigos smarkiai apardytoje žvyrduobių. Išliko apie 60 m ilgio rytų−vakarų kryptimi ir 16−18 m pločio aikštelės dalis (buvo apie 50 m pločio). Aikštelė buvo apjuosta iki 1,5 m aukščio pylimu, kurio 0,5 m aukščio, 5 m pločio dalis išliko jos šiaurės vakariniame krašte. Vakarinėje aikštelės pusėje būta ir antro pylimo. Aikštelėje ir šlaituose yra kultūrinis sluoksnis, kuriame rasta lipdytos keramikos. Vidutinio statumo piliakalnio šlaitai buvo iki 20 m aukščio. Jie natūraliai išlikę tik šiaurės vakarų pusėje, kitur nuardyti žvyrduobių. Aikštelė dirvonuoja, šlaitai ir karjerų vietos apaugę pušimis. 

Rytinėje piliakalnio papėdėje, apie 1 ha plote buvo papėdės gyvenvietė. 70 m į vakarus nuo piliakalnio Kerėžių kaimo laukuose buvo XI a.−XIII a. senkapis (sunaikintas).

## Tyrimai
Piliakalnio žvalgomuosius archeologinius tyrimus 1966 m. atliko Lietuvos istorijos institutas. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu - XIII a.

## Šaltiniai

* Lietuvos kultūros ir gamtos paminklų atlasas. Enciklopedijų leidykla, Vilnius, 1991 m., p 78.
* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.&nbsp;97

## Nuorodos
* Lietuvos piliakalniai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Ignotas Masalskis

**Ignotas Jokūbas Masalskis** (, 1726 m. liepos 30 d. – 1794 m. birželio 28 d.) – Vilniaus vyskupas, Verkių rūmų statytojas, Vilniaus katedros rekonstrukcijos fundatorius, pirmasis Edukacinės komisijos pirmininkas. Targovicos konfederacijos narys; 1794 m. sukilimo metu buvo viešai pakartas už išdavystę Varšuvoje.

Yra vaizduojamas lietuvių grožinėje literatūroje – istorinėse dramose: Balio Sruogos „Apyaušrio dalioje“, Justino Marcinkevičiaus „Katedroje“.

## Galerija

Ihnaci Jakub Masalski. Ігнаці Якуб Масальскі (1780).jpg|Nežinomo dailininko miniatiūra, 1780 m.
Palace of Bishop of Vilnius Ignotas Masalskis. Lithuania.jpg|Ignoto Masalskio stayti Vyskupų rūmai Vilniuje (dab. Prezidentūra)
Ihnaci Jakub Masalski. Ігнаці Якуб Масальскі (F. Smuglevič, 1785-86).jpg|Portretas Lietuvos dailės muziejuje, 1785–1786 m. (Pranciškus Smuglevičius)


## Literatūra
* Viktoras Petkus. *Vilniaus vyskupas kunigaikštis Ignas Jokūbas Masalskis*. Vilnius: Petro ofsetas, 2000.
* Eligijus Raila. *Ignotus Ignotas*: Vilniaus vyskupas Ignotas Jokūbas Masalskis. Vilnius: Aidai, 2010.
* Eligijus Raila. *[https://www.vle.lt/straipsnis/ignotas-jokubas-masalskis/ Ignotas Jokūbas Masalskis]*, in Visuotinė lietuvių enciklopedija. Mokslo ir enciklopedijų leidybos centras.
Ólafur Ragnar Grímsson

**Olafuras Ragnaras Grimsonas** (*Ólafur Ragnar Grímsson*; g. 1943 m. gegužės 14 d. Isafjorduras, Islandija) – Islandijos prezidentas.

## Biografija

Gimė 1943 m. gegužės 14 d. Isafjordure, kirpėjo šeimoje. Tėvas – Grímur Kristgeirsson, motina – Svanhildur Ólafsdóttir Hjartar.

1962 m. baigė Reikjaviko gimnaziją, vėliau išvyko mokytis į Angliją, Mančesterio universitetą. 1965 m. jį baigė ir įgijo ekonomikos ir politologijos bakalauro laipsnį.

Islandijos universitete buvo politologijos profesoriumi (1971–1988 m.), taip pat buvo Altingo nariu.

Nuo 1970 m. politologijos mokslų daktaras.

## Šaltiniai
Mis Pasaulis

**Mis Pasaulis** () – kasmet nuo 1951 m. vykstantys gražiausios pasaulio merginos rinkimai.

## Laimėtojos

## Konkursinės užduotys
* Paplūdimio gražuolė (2003-dabar)
* Mis talentas (2003-dabar)
* Mis sportas (2003-dabar)
* Grožis A tikslu (2005-dabar)
* Top modelis (2004, 2007-dabar)
* Žmonių pasirinkimas (2003)
* Asmenybė (2003)
* Dalyvių pasirinkimas (2004)

## Vedėjai ir atlikėjai

## Lietuvos dalyvavimas
* Mis Pasaulis 1993 – Jūratė Mikutaitė
* Mis Pasaulis 1995 – Gabrielė Bartkutė
* Mis Pasaulis 1996 – Daiva Anužytė
* Mis Pasaulis 1997 – Asta Vyšniauskaitė
* Mis Pasaulis 1998 – Kristina Pakarnaitė
* Mis Pasaulis 1999 – Renata Mackevičiūtė
* Mis Pasaulis 2000 – Martyna Bimbaitė
* Mis Pasaulis 2002 – Oksana Semenishina
* Mis Pasaulis 2003 – Vaida Grikšaitė
* Mis Pasaulis 2004 – Agnė Maliaukaitė
* Mis Pasaulis 2007 – Jurgita Jurkutė 
* Mis Pasaulis 2008 – Gabrielė Martirosianaitė
* Mis Pasaulis 2009 - Vaida Petraškaitė
* Mis Pasaulis 2010 - Gritė Maruškevičiūtė

## Nuorodos

* Mis Pasaulis oficiali svetainė
Malūnėlis

**Malūnėlis** – vaikų tautinių šokių kolektyvas, įkurtas 1951 metais Kaune.

## Istorija
Vaikų tautinių šokių kolektyvas. 1951m. choreografė Genovaitė Montvilaitė subūrė tautinių šokių ratelį, kuris buvo vienas iš nedaugelio Kauno mieste. Tai buvo nedidelis tautinio meno ugdymo židinys tuometiniu sudėtingu pokario laikotarpiu. 1976m. kolektyvui pradėjo vadovauti choreografė Birutė Brazdžiūtė. Jai vadovaujant šokių ratelis išaugo į vaikų tautinių šokių ansamblį, jungiantį apie du šimtus dalyvių: šešias skirtingo amžiaus šokėjų grupes, liaudies instrumentų orkestrą ir kaimišką kapelą. Dalyvių amžius nuo 4 iki 18 metų.
 
Ansamblis tituluojamas vienu geriausiu Lietuvos vaikų šokių kolektyvu. Kolektyvo repertuaras itin platus, įvairus ir nuotaikingas. Pasipuošęs lietuviškais tautiniais kostiumais kolektyvas daug koncertuoja Kaune ir kitose Lietuvos vietose, dalyvauja respublikiniuose renginiuose ir konkursuose bei įvairiuose festivaliuose užsienio šalyse: Latvijoje, Švedijoje, Vokietijoje, Lenkijoje, Turkijoje, Brazilijoje, Prancūzijoje, Graikijoje, Vengrijoje, Ukrainoje, Kroatijoje, Bulgarijoje. 2000 m. kolektyvas respublikiniame vaikų tautinių šokių konkurse "Aguonėlė" buvo pripažintas profesionaliausiu vaikų tautinių šokių ansambliu visoje respublikoje, 2004 m. "Malūnėlis" tame pačiame konkurse pelnė laureato vardą. 2001 m. kolektyvas apdovanotas "Aukso paukštės" prizu kaip geriausias vaikų tautinių šokių kolektyvas šalyje bei už nuopelnus Lietuvos liaudies menui.

Dabar jau profesionalaus vaikų kolektyvo meno vadove ir baletmeistere ketvirtą dešimtį dirba Birutė Brazdžiūtė. Groti originaliais liaudiškais ir klasikiniais muzikos instrumentais vaikus moko: Zita Labutienė, Danutė Šimakauskaitė, Vincentas Kurša, Audronė Ravkienė ir Alfonsas Ūsas. Koncertmeisterė - Zita Dirgėlienė.
Aleksandro I Žemė

**Aleksandro I Žemė** – didžiausia sala Antarktyje. Yra Belingshauzeno jūroje, šalia vakarinio Antarktidos pusiasalio kranto, nuo jo atskirta Margaritos įlanka ir Jurgio VI sąsiauriu. Su žemynu jungia ledo šelfas. Plotas 43 250 km². Salos ilgis 435 km, plotis iki 200 km. Aleksandro I Žemėje iškilęs Daglaso kalnagūbris, kuriame yra aukščiausia salos vieta – Stefensono kalnas (2987 m).

Salą 1821 m. sausio 28 d. atrado Fadėjaus Belingshauzeno ekspedicija ir pavadino Rusijos caro Aleksandro I garbei. Ilgai buvo manoma, kad Aleksandro Žemė yra Antarktidos dalis, tačiau 1940 m. įrodyta, kad tai – sala.

## Išnašos
Ugnies Žemės sala

**Ugnies Žemės sala** arba **Didžioji Ugnies Žemės sala** () – sala Pietų Amerikos pietuose, didžiausia Ugnies Žemės salyne. Nuo žemyno atskirta Magelano sąsiauriu. Priklauso Čilei ir Argentinai. Tai yra 29-a pagal plotą sala pasaulyje. Plotas 47 992 km². Iškilę žemi kalnai, vyrauja tundros, viržynai. Aukščiausia salos vieta – Darvino kalnas (2488 m). Yra naftos telkinių.

Pagrindiniai miestai Ugnies Žemėje: Ušuaja, Rio Grandė, Toluinas (Argentina), Porveniras (Čilė).
Šiaurės sala (Naujoji Žemė)

**Šiaurės sala** () – šiaurinė Naujosios Žemės salyno Rusijoje sala. Nuo Pietų salos atskirta 2-3 km pločio Matočkino sąsiauriu. Tai 30-a pagal plotą, pasaulio sala, užimanti 48 904 km² teritoriją. Dengia ledynai.

Salos šiaurėje, Troškimų kyšulyje, veikia meteorologinė stotis.
Logitech

**Logitech International S.A.** (SIX: LOGN, NASDAQ: LOGI) – IT gamintoja, įsikūrusi Šveicarijoje. Bendrovė įkurta 1981 m.

„Logitech“ gamina išorinius asmeninių kompiuterių įrenginius: klaviatūras, peles, žaidimų pultus ir internetines vaizdo kameras ir kitokius išorinius įrenginius. Taip pat gamina asmeniniams kompiuteriams kolonėles, ausines, bevielius garso įrenginius, skirtus MP3 grotuvams, mobiliesiems telefonams ir kitokiems mobiliesiems įrenginiams.

2008 m. kompanija pagamino milijardinę pelę.

## Produktų galerija

Vaizdas:Logitech G5 mouse.png|Logitech G5 – Logitech lazerinė pelė, skirta žaidėjams
Vaizdas:Logitech-trackball.jpg|Logitech *TrackMan Wheel* pelė su valdymo rutuliuku
Vaizdas:Logitech MX900 bluetooth mouse.jpg|Logitech MX900 Bluetooth optinė pelė
Vaizdas:Logitech-gamepad.JPG|Žaidimų pultas
Vaizdas:Logitech MX.JPG|Logitech MX
Vaizdas:Logitech MX 600.JPG|Logitech MX600
Vaizdas:Logitech Quickcam Pro 4000.jpg|Kamera Quickcam Pro 4000
Vaizdas:2023 Mysz komputerowa Logitech M705.jpg|Logitech M705


## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficialus „Logitech“ tinklalapis (anglų, vokiečių k.)
Berknerio sala

**Berknerio sala** () arba **Berknerio ledo aukštuma** – sala Antarktyje, antra pagal dydį po Aleksandro I Žemės. Visiškai padengta ledu. Plotas 43 873 km². Ilgis 320 km, plotis 135 km. Tai yra labiausiai į pietus nutolusi pasaulio sala, tačiau ji nėra pasiekiama jūra, kadangi ją supa Flišnerio-Rionės šelfinis ledynas. Šiauriausias salos taškas yra 17 km nuo atviros jūros. Aukštis iki 869 m (*Thyssenhöhe* k.).

Salą 1958–1959 m. atrado norvegas Finn Ronne. Pavadinta amerikiečių fiziko Lloyd Berkner garbei.
Pietų sala (Naujoji Žemė)

**Pietų sala** () – pietinė Naujosios Žemės salyną Rusijoje sudaranti sala. Nuo Šiaurės salos atskirta siauru Matočkino sąsiauriu. Pietuose nuo Vaigačo salos atskirta ~50 km pločio Karos Vartų sąsiauriu. Plotas 33 275 km². Tai trečia pagal dydį sala Rusijoje. Vyrauja tundra, peri didelės jūrų paukščių kolonijos.

Seniau saloje gyveno nencai, tačiau TSRS laikotarpiu buvo evakuoti, kadangi saloje atlikinėti branduoliniai bandymai.
Kęstutis Staliūnas

**Kęstutis Staliūnas** (slapyvardis – **Kęstutis Plankas**, g. 1963 m. birželio 5 d. Intoje, Komijos ATSR) – Lietuvos fizikas, Katalonijos politechnikos universiteto profesorius, habilituotas fizinių mokslų daktaras.

## Biografija

Gimė 1963 m. birželio 5 d. tremtinių šeimoje Intoje, Komijos ATSR, užaugo Liaušiuose. 1980 m. baigė Ukmergės rajono Želvos vidurinę mokyklą. 1985 m. baigė Vilniaus valstybinio universiteto Fizikos fakultetą. Čia 1989 m. apgynė fizikos ir matematikos mokslų kandidato (dabar – daktaro) disertaciją tema „Moduliuotų bangų savaiminio reguliavimo ir chaoso klausimai dvibangėje parametrinėje sąveikoje“ (vadovas Algis Petras Piskarskas ir Eugenijus Gaižauskas), o 2001 m. – habilituoto fizinių mokslų daktaro disertaciją tema „Erdviniai šviesos dariniai netiesiniuose rezonatoriuose“.

1985–1991 m. buvo Fizikos fakulteto Kvantinės elektronikos katedros mokslo darbuotojas, 1993–1998 m. dirbo Braunšveigo Fizikos-technikos institute (Vokietija), 1998–2003 m. – Hanoverio universitete (Vokietija), nuo 2003 m. yra Katalonijos politechnikos universiteto (Ispanija) profesorius.

Parašė šmaikščių eilėraščių rinkinį „Eilėraščiai nešvankūs beigi prieš valdžią“.

## Mokslinė veikla

Svarbiausi darbai iš tvarkių ir netvarkių darinių šviesos pluoštuose dinamikos, netiesinių šviesos darinių lazerinėse sistemose. Nuoroda tikrinta 2008-12-13.. Virš 200 mokslinių publikacijų, 4 patentų autorius ir bendraautorius.

## Bibliografija

**Mokslinės knygos:**
* M. Vasnetsov, Kęstutis Staliūnas. *Optical Vortices*. New York: Nova Science Publishers, 1999. – 218 p.:iliustr. ISBN 978-1-56072-671-5
* Kęstutis Staliūnas, Victor J. Sánchez-Morcillo. *Transverse Patterns in Nonlinear Optical Resonators*. Springer, 2003. – 226 p.:iliust. ISBN 978-3-540-00434-9

**Poezija:**
* Kęstutis Staliūnas. *Eilėraščiai nešvankūs beigi prieš valdžią*. Vilnius: 1993. – 103 p.:iliustr.

## Įvertinimas

* 1991–1992 m. – Aleksandro fon Humbolto mokslo premija.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Apie prof. habil. dr. Kęstutį Staliūną VU FF Kvantinės elektronikos katedros tinklalapyje
* Kestutis Staliunas, Research Professor of ICREA
Makijivka

**Makijivka** (, ) – srities pavaldumo miestas Ukrainoje, Donecko srities srityje. Įkurtas 1690, miesto statusas nuo – 1920-ųjų. 389,5 gyventojų (rusų – 50 %, ukrainiečių – 45 %), gyv. tankumas – 1 786 žm./km². Plotas – 1 786 km². 13 km nutolęs nuo srities centro Donecko, tačiau *[[de facto]]* su juo susiliejęs. Išvystyta akmens anglių kasimo pramonė.

|Soboras mieste


## Nuorodos
* Oficiali svetainė (ukr.,rus. ir angl. k.)
Bananalas

**Bananalas** () – didžiausia pasaulyje upinė sala, esanti centrinėje Brazilijoje, Tokantinso valstijoje, Aragvajos upėje. Plotas 19 162 km². Ilgis 350 km, plotis 55 km. Sala susidariusi labai plokščioje vietoje, Aragvajos upės išsišakojime. Vyrauja ekvatorinės Amazonijos džiunglės, pelkynai.

Šiaurinė salos dalis įeina į Aragvajos nacionalinį parką, pietinė saugoma kaip indėnų rezervatas. Pagrindinės gentys: žavaesai, karažai, ava kanoeirai, tušai.

Bananalą 1773 m. atrado Žozė Pintas Fonseka.
Tomas Vaitkevičius

**Tomas Vaitkevičius** (g. 1972 m. rugsėjo 11 d. Vilniuje) – teisininkas, Vilniaus apskrities atiekų tvarkymo centro vadovas, buvęs LR teisingumo viceministras.

## Biografija
Tomas Vaitkevičius Vilniaus universiteto Teisės fakultete baigė teisės studijas.

Seime parlamentinių frakcijų referentas teisiniais klausimais, 8 metus – Socialinės komunikacijos instituto lektorius, nuo 2008 m. gruodžio 12 d. LR teisingumo viceministras (LR teisingumo ministro Remigijaus Šimašiaus įsakymu). Įvairių darbo grupių (teisės aktų projektams rengti ir pan.) bei komisijų narys.

Buvęs Lietuvos liberalų sąjūdžio narys (dalyvavęs partinėje veikloje – liberalų sąjūdžio valdybos darbe, tarybos posėdžiuose ir kt.).

## Šaltiniai
Kuneriai

**Kuneriai** (*Tautogolabrus*) – lūpažuvinių (*Labridae*) šeimos žuvų gentis.

## Rūšys
* Kuneris (*Tautogolabrus adspersus*)
* *[[Tautogolabrus brandaonis]]*
Paprastosios drugelinės lūpažuvės

**Paprastosios drugelinės lūpažuvės** (*Wetmorella*) – lūpažuvinių (*Labridae*) šeimos žuvų gentis.

## Rūšys
* *[[Wetmorella albofasciata]]*
* *[[Wetmorella nigropinnata]]*
* *[[Wetmorella tanakai]]*
Talasomos

**Talasomos** (*Thalassoma*) – lūpažuvinių (*Labridae*) šeimos žuvų gentis.

## Rūšys
Genčiai priklausančios rūšys:
* *[[Thalassoma amblycephalum]]*
* *[[Thalassoma ascensionis]]*
* *[[Thalassoma ballieui]]*
* *[[Thalassoma bifasciatum]]*
* *[[Thalassoma cupido]]*
* *[[Thalassoma duperrey]]*
* Tamsioji talasoma (*Thalassoma fuscum*)
* *[[Thalassoma genivittatum]]*
* *[[Thalassoma grammaticum]]*
* Juodadryžė talasoma (*Thalassoma hardwicke*)
* *[[Thalassoma hebraicum]]*
* *[[Thalassoma heiseri]]*
* *[[Thalassoma jansenii]]*
* *[[Thalassoma loxum]]*
* *[[Thalassoma lucasanum]]*
* Mėnulinė talasoma (*Thalassoma lunare*)
* *[[Thalassoma lutescens]]*
* *[[Thalassoma newtoni]]*
* *[[Thalassoma nigrofasciatum]]*
* *[[Thalassoma noronhanum]]*
* *[[Thalassoma pavo]]*
* Purpurinė talasoma (*Thalassoma purpureum*)
* *[[Thalassoma quinquevittatum]]*
* *[[Thalassoma robertsoni]]*
* *[[Thalassoma rueppellii]]*
* *[[Thalassoma sanctaehelenae]]*
* *[[Thalassoma septemfasciata]]*
* *[[Thalassoma trilobatum]]*
* *[[Thalassoma virens]]*


File:Thalassoma ballieui by NPS.jpg|*[[Thalassoma ballieui]]* 
File:Thalassoma duperreyi by NPS.jpg|*[[Thalassoma duperrey]]* 
File:Female Scarus sp.jpg| Juodadryžė talasoma (*Thalassoma hardwicke*)
File:Thlun u0.gif|*[[Thalassoma lutescens]]* 
File:Female Thalassoma pavo.JPG|*[[Thalassoma pavo]]* 
File:Thalassoma purpureum.jpg|Purpurinė talasoma (*Thalassoma purpureum*)
File:Thalassoma trilobatum by NPS.jpg|*[[Thalassoma trilobatum]]* 
File:Thalassoma lucasanum.jpg| *[[Thalassoma lucasanum]]* 


## Šaltiniai
Votadiniai

**Votadiniai** (; *Wotādīnī*, *Votādīnī*) – geležies amžiaus keltų tauta Didžiojoje Britanijoje. Jų gyvenamos žemės trumpą laiką buvo Romos Britanijos provincijos dalis. Jų teritorija buvo pietryčių Škotija ir šiaurės rytų Anglija, į pietus nuo Forto upės įlankos (*Forth of Firth*), nuo Stirlingo apylinkių iki Taino (*Tyne*) upės Anglijoje. Didžiausio klestėjimo laikais jie gyveno ir rytų Škotijos Folkerko (*Falkirk*), Lotiano (*Lothian*) ir Škotų sienos (*Borders*) regionuose bei šiaurės rytų Anglijos Nortumberlande.

Manoma, kad jų sostinė galbūt buvo *Traprain Law* piliakalnis iki šis buvo apleistas V a. pradžioje, o po to sostinė persikėlė Din Eidyną (*Din Eidyn*; dabartinis Edinburgas).

Tauta klasikiniuose šaltiniuose žinoma kaip *votadiniai* (*Votadini*). Jų palikuonys sudarė ankstyvųjų viduramžių karalystę, kuri senąja valų kalba vadinosi *Guotodin*, o vėlyvąja – Gododinas (*Gododdin*).

## Priešistorė
Votadinių žemės buvo apgyvendintos dar 3000 m.p.m.e. Apie 1500 m.p.m.e. prie *Traprain Law* piliakalnio jau laidojo, aptiktos 1000 m.p.m.e. gyvenimo ir pylimų žymės. Kasinėjant Edinburgo pilyje aptikti vėlyvojo bronzos amžiaus (~850 m.p.m.e) radiniai.

Britų keltiška kultūra ir kalba į regioną pateko po VIII a.p.m.e., spėjama, kad greičiau per kultūrinius kontaktus, negu masines invazijas. Susidarė karalysčių tinklas. Gausūs piliakalniai ir gyvenvietės patvirtina romėnų užrašus apie besikivirčijančias gentis ir mažytes karalystes.

## Romėnų tarpsnis
I a. romėnai votadinius apibūdino kaip keltų britų gentį. 138–162 m. juos tiesiogiai valdė romėnų kariškiai, nes votadiniai gyveno regione tarp Adriano sienos ir Antonino sienos. Romėnams atsitraukus už Adriano sienos votadiniai sudarė romėnams draugišką nepriklausomą buferinę valstybę. Bendradarbiavimas baigės apie 400 m., kai romėnai pasitraukė iš pietinės D. Britanijos. Romėnų gamybos daiktai, aptikti *Traprain Law* apylinkėse, rodo, kad bendravimas buvo naudingas votadiniams.

## Poromėninis tarpsnis
V a. pradžioje atsitraukus romėnams votadinių žemės sudarė darinį, vadinamą *Hen Ogledd* ('Senoji Šiaurė').

Apie 470 m. susidarė Gododino karalystė, apėmusi didžiąją dalį votadinių žemių. Pietinė dalis tarp Tvydo (*Tweed*) ir Taino (*Tyne*) upių sudarė atskirą karalystę Brynaichą. Legendinis Gvynedo karalystės šiauriniame Velse įkūrėjas Kuneda (*Cunedda*), manoma, buvo vienas Gododino vadų, pasitraukęs į pietvakarius.

Abi karalystes vėliau užkariavo Bernicijos anglai.

## Nuorodos
Juodadėmė australinė lūpažuvė

**Juodadėmė australinė lūpažuvė** (*Austrolabrus maculatus*) – lūpažuvinių (*Labridae*) šeimos žuvis. Paplitusi pietinės Australijos pakrantėse, kur aptinkama priekrantės vandenyse 10–40 m gylyje. Užauga iki 12,6 cm ilgio. Tai vienintelė *Austrolabrus* genties rūšis.

## Išnašos
Mažažiotės lūpažovės

**Mažažiotės lūpažovės** (*Centrolabrus*) – lūpažuvinių (*Labridae*) šeimos žuvų gentis.

## Rūšys
* *[[Centrolabrus caeruleus]]*
* Mažažiotė lūpažuvė (*Centrolabrus exoletus*)
* *[[Centrolabrus trutta]]*
Siūlapelekės lūpažuvės

**Siūlapelekės lūpažuvės** (*Cirrhilabrus*) – lūpažuvinių (*Labridae*) šeimos žuvų gentis.

## Rūšys
* *[[Cirrhilabrus condei]]*
* *[[Cirrhilabrus cyanopleura]]*
* *[[Cirrhilabrus earlei]]*
* *[[Cirrhilabrus exquisitus]]*
* *[[Cirrhilabrus filamentosus]]*
* *[[Cirrhilabrus flavidorsalis]]*
* *[[Cirrhilabrus joanallenae]]*
* *[[Cirrhilabrus johnsoni]]*
* *[[Cirrhilabrus jordani]]*
* *[[Cirrhilabrus katherinae]]*
* *[[Cirrhilabrus katoi]]*
* *[[Cirrhilabrus laboutei]]*
* *[[Cirrhilabrus lanceolatus]]*
* *[[Cirrhilabrus lineatus]]*
* *[[Cirrhilabrus lubbocki]]*
* *[[Cirrhilabrus lunatus]]*
* *[[Cirrhilabrus luteovittatus]]*
* *[[Cirrhilabrus marjorie]]*
* *[[Cirrhilabrus melanomarginatus]]*
* *[[Cirrhilabrus morrisoni]]*
* *[[Cirrhilabrus pylei]]*
* *[[Cirrhilabrus rhomboidalis]]*
* *[[Cirrhilabrus roseafascia]]*
* *[[Cirrhilabrus rubrimarginatus]]*
* *[[Cirrhilabrus rubripinnis]]*
* *[[Cirrhilabrus rubrisquamis]]*
* *[[Cirrhilabrus rubriventralis]]*
* *[[Cirrhilabrus sanguineus]]*
* *[[Cirrhilabrus scottorum]]*
* *[[Cirrhilabrus solorensis]]*
* Siūlapelekė lūpažuvė (*Cirrhilabrus temminckii*)
* *[[Cirrhilabrus tonozukai]]*
* *[[Cirrhilabrus walindi]]*
* *[[Cirrhilabrus walshi]]*
Papūginės lūpažuvės

**Papūginės lūpažuvės** (*Pseudolabrus*) – lūpažuvinių (*Labridae*) šeimos žuvų gentis.

## Rūšys
* *[[Pseudolabrus biserialis]]*
* *[[Pseudolabrus eoethinus]]*
* *[[Pseudolabrus fuentesi]]*
* *[[Pseudolabrus gayi]]*
* *[[Pseudolabrus guentheri]]*
* *[[Pseudolabrus japonicus]]*
* *[[Pseudolabrus luculentus]]*
* *[[Pseudolabrus miles]]*
* *[[Pseudolabrus rubicundus]]*
* *[[Pseudolabrus semifasciatus]]*
* *[[Pseudolabrus sieboldi]]*
* *[[Pseudolabrus torotai]]*
Rašidas Nurgalijevas

**Rašidas Gumarovičius Nurgalijevas** ( g. 1956 m. spalio 8 d. Žetikara, Kazachstanas) – totorių kilmės Rusijos politikas, vidaus reikalų ministras, armijos generolas.

Nuo 1981 m. KGB, nuo 1995 iki 2002 m. – FSK ir FSB tarnautojas.

Nuo 2004 iki 2012 m. - Rusijos vidaus reikalų ministras. Šiuo metu yra Rusijos saugumo tarybos sekretoriaus pavaduotojas

Nurgalijevas vedęs; turi du vaikus.

## Nuorodos

* Biografija .

|-
Didžiažiaunės lūpažuvės

**Didžiažiaunės lūpažuvės** (*Pteragogus*) – lūpažuvinių (*Labridae*) šeimos žuvų gentis.

## Rūšys
**[[Pteragogus aurigarius]]* 
**[[Pteragogus cryptus]]* 
**[[Pteragogus enneacanthus]]* 
**[[Pteragogus flagellifer]]* 
**[[Pteragogus guttatus]]* 
**[[Pteragogus pelycus]]* 
**[[Pteragogus taeniops]]*
Seramas

**Seramas** () – sala Indonezijoje, Molukų salyne, Maluku provincijoje. Plotas 17 100 km². Sala kalnuota. Aukščiausia vieta – Binajos kalnas (3027 m). Dengia tropiniai miškai.

Salos šiaurės rytuose išgaunama nafta. Apdirbama kopra, dervos, sago, auginami gvazdikėliai, muskatai, žvejojama žuvis. Senieji salos gyventojai yra vemaliai ir aluniai. Didžiausias Seramo miestas – Masohis.

XV–XVI a. Seramas buvo pavaldus Ternatei ir jos vasalinei valstybei Buru. XVI a. aktyviai veikė portugalų misionieriai. Nuo XVII a. pr. Seramas tapo pavaldus olandams.
Vytautas Markevičius

**Vytautas Markevičius** (g. 1962 m. sausio 4 d. Milvydos kaime, Varėnos rajonas) – advokatas, buvęs politikas, ministras.

## Biografija

1985 m. Vytautas Markevičius baigė Vilniaus universiteto Teisės fakultetą, pradėjo dirbti Vilniaus m. prokuratūros sistemoje. LRV aparato Teisėsaugos skyriaus vedėjas (1991 m.), bendros Lietuvos ir Danijos įmonės UAB „CLAN-BALT" teisininkas (1993-1994 m.).

1995 m. išlaikė advokato egzaminus, įsteigė savo vardu pavadintą advokato kontorą. Lietuvos vidaus reikalų viceministras (1999 m.). 11-osios Vyriausybės vidaus reikalų ministras (nuo 2000 m. spalio 30 d.). Lietuvos teisingumo ministras (2001 m. liepos 5 d. iki 2004 m. gruodžio 14 d.). Nuo 2006 m. advokatas. 2006 m. įsteigė advokatų profesinę bendriją „Markevičius, Gerasičkinas ir partneriai MARGER“.

|-

## Nuorodos

* LR TM informacija .
Tarstono sala

**Tarstono sala** () – ledu padengta sala Antarktyje, netoli Antarktidos Elsvorto Žemės šiaurės vakarinio kranto, atskirta Pykoko sąsiauriu, kurį dengia Aboto šelfinis ledynas. Plotas 15 700 km². Salos ilgis 215 km, plotis 90 km.

Salą 1940 m. iš oro atrado amerikiečių aviatorius Richard Evelyn Byrd ir pavadino Niujorko tekstilininko ir antarktinės ekspedicijos remėjo W. Harris Thurston garbei. Iki 1960 m. teritorija žymėta kaip pusiasalis, tik vėliau ištirta, jog tai sala.