open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Vladas Kalvaitis

**Vladas Kalvaitis** (1929 m. birželio 27 d. Radviliškyje – 2018 m. rugsėjo 6 d. Tytuvėnuose) – lietuvių rašytojas, poetas, prozininkas ir satyrikas.

## Biografija
1936–1942 m. mokėsi Radviliškio pradžios mokykloje, 1942–1948 m. – Radviliškio gimnazijoje.

1948 m. už dalyvavimą pogrindinėje veikloje buvo suimtas. Bausmės laikotarpį praleido Komijos ASSR lageriuose, Intoje. Vėliau buvo ištremtas į Irkutsko sritį. Ten 1964 m. baigė studijas vietinio universiteto Istorijos ir filologijos fakultete, įgijo filologo, rusų kalbos mokytojo diplomą.

1966 m. grįžo į Lietuvą. Dirbo Vėliučionių specialiojoje profesinės technikos mokykloje, Tytuvėnų žemės ūkio technikume, Kelmės r. neakivaizdinėje vidurinėje mokykloje, Tytuvėnų vidurinėje mokykloje.

Gyveno Tytuvėnuose su dukros šeima.

## Bibliografija
* *Kolega įsiūlė…*: satyrinės miniatiūros, epigramos. – Vilnius: Asveja, 1997. 88 p. – ISBN 9986-504-45-7
* *(Ne)nusipelnęs*: eilėraščiai, humoristiniai eilėraščiai, satyrinės miniatiūros, epigramos. – Vilnius: Atkula, 1999. – 176 p. – ISBN 9986-536-62-6
* *Prieblandos varnas*: eilėraščiai. – Vilnius: Atkula, 2002. – 104 p. – ISBN 9955-505-09-5
* *Skuduriniai žmogeliukai*: eilėraščiai, epigramos, miniatiūros. – Radviliškis: Litera, 2004. – 164 p. – ISBN 9955-410-35-3
* *Volungė*: apsakymai. – Kaunas: VšĮ „Savaitraštis Nemunas“, 2007. – 96 p. – ISBN 978-9986-411-63-5
* *Svečias iš Magadano*: apsakymai. – Kaunas: VšĮ. „Savaitraštis Nemunas“, 2008. – 176 p. – ISBN 978-9986-41-171-0
* *Sustiprinto režimo barakas*: novelių romanas. – Kaunas: Kauko laiptai, 2011. – 447 p. – ISBN 978-6099-52-885-4
* *Stiklinė aguonų*: novelės. – Kaunas: Kauko laiptai, 2013. – 104 p. – ISBN 978-6098-09-217-2
* *Balandis ir bandonija*: novelės. – Kaunas: Kauko laiptai, 2015. – 160 p. – ISBN 978-6098-09-241-7
* *Striukos PASAKĖČIOS bet kam (senoliam ir vaikam)*: eiliuotos pasakėčios vaikams ir senoliams. – Vilnius: UAB „Litera“, 2016. – 68 p. – ISBN 978-6098-14-444-4
* *Vakarai, kurių nebuvo*: apsakymų rinktinė. – Kaunas: Kauko laiptai, 2017. – 244 p. – ISBN 978-6098-09-256-1

## Įvertinimas
* 1998, 2008 m. Reginos Biržinytės literatūrinė premija
* 1999 m. G. Stulpinienės vadybos kolegijos premija
* 2009 m. Petro Cvirkos literatūrinė premija
* 2010 m. Vieno lito literatūrinė premija
* 2012 m. Žemaitės literatūrinė premija
* 2012 m. Liudo Dovydėno literatūrinė premija
* 2013 m. „Varpų“ literatūrinė premija
* 2015 m. Lietuvos rašytojų sąjungos suvažiavimo premija už kūrybinius nuopelnus lietuvių literatūrai.
* 2016 m. Vyriausybės kultūros ir meno premija
* 2016 m. Jono Marcinkevičiaus premija

## Šaltiniai

* Rašytojai.lt 
* Prėskienis, Bronius. *Šiaulių krašto literatūros panorama*: monografija. – Šiauliai: Šiaurės Lietuva, 2003. – p. 219–220. – ISBN 9955-579-12-9

## Nuorodos
* Trumpas filmas apie Vladą Kalvaitį
Šuazelio provincija

**Šuazelio provincija** – viena iš Saliamono salų provincijų, kuri yra tarp Bugenvilio salos (Papua Naujoji Gvinėja) ir Santa Isabelės salos. Provinciją sudaro Šuazelio sala (plotas 3294 km²) ir trys mažesnės: Taro sala (1,5 km²), Vagena (243 km²) ir Rob Rojus (200 km²). Sostinė – Taro sala.

Šuazelį atrado ispanas Álvaro de Mendaña de Neira ir 1568 m. ir pavadino *San Marcos*. Ji buvo užmiršta 200 metų, kol ją antrąkart atrado prancūzų tyrinėtojas Louis Antoine de Bougainville ir pavadino užsienio reikalų ministro Šuazelio pavarde.

Kaip Buka, Bugenvilio sala ir Ontongo salos Šuazelis priklausė Vokietijos Saliamono saloms iki 1899 m., kai, išskyrus pirmas dvi, šios salos atiteko britams. Jos turėjo bendrą politinę istoriją iki nepriklausomybės 1978 m. liepos 7 d. Per Antrąjį pasaulinį karą dalį salų buvo užėmę Japonijos karinės pajėgos.

## Šaltiniai
Gardino Senasis tiltas

**Gardino Senasis tiltas** () – seniausias tiltas Gardine per Nemuną, Baltarusijoje, skirtas automobilių eismui ir pėstiesiems. Atidarytas eksploatacijai 1949 m. 

## Istorija

Pirmas didelis medinis tiltas per Nemuną Gardine buvo pastatytas dar XVI a. antrojoje pusėje, valdant Lenkijos karaliui ir Ldk  Steponui Batorui. Tuomet tiltas buvo pavaizduotas vokiečių dailininko Matiso Ciundto (*Matthias Zündt*) graviūroje pagal amžininko Hanso Adelhauzerio 1568 m. piešinius. Vėliau per vieną iš viduramžių karų tiltas buvo sugriautas. Daugiau kaip tris šimtmečius nepavyko Gardine pastatyti didesnio tilto. 1875 m. pradėta ruoštis statyti metalinį tiltą per Nemuną: parengtas statinio projektas, pradėtos gaminti kai kurių tilto elementų konstrukcijos. 1908 m. tiltas buvo pastatytas. Tai buvo metalinis, 3 tarpsnių, 194,6 m ilgio, 22 m pločio, vadintas *Aleksejaus* bei *Petro-Nikolajaus* tiltu. Ant vienos iš atramų yra išlikęs statybos metų įrašas „1907“.

Per I pasaulinį karą, 1915 m., tiltą susprogdino atsitraukianti Rusijos kariuomenė, nors vokiečiai bandė sutrukdyti. Vokiečių okupuotame Gardine šalia sugriauto tilto buvo įrengta pontonų perkėla. Vėliau, miestui tapus Lenkijos dalimi, vėl iškilo naujo tilto statybos klausimas. 1922 m. vietoje sugriautojo pagal nežinomo karo inžinieriaus projektą pastatytas naujas pastovus tiltas, bet jis neatlaikė ledonešio.

Tarpukaryje, 1935 m., Senasis tiltas, vadovaujant inžinieriui B. Perockiui, buvo atstatytas. 1944 m. fašistinė Vokietijos kariuomenė, spaudžiama Raudonosios Armijos, tiltą taip pat susprogdino. Tiltas Gardine, sujungęs šiandienines Mostovaja ir Gornovych gatves, atstatytas 1949 m. spalio 30 d. Iki 1971 m. šiuo tiltu vyko pagrindinis transporto srautas, buvo vienintelis kelių tiltas mieste. Siekiant sumažinti transporto srautus per esamus tiltus, 1986 m. buvo pradėtas eksploatuoti trečiasis – Rumliovo tiltas. 2021 m. buvo baigta apleisto geležinkelio tilto rekonstrukcija į kelių tiltą ir atidarytas ketvirtasis tiltas, pavadintas Rytų tiltu.

2008 m. tiltas buvo uždarytas rekonstrukcijai. Atnaujintas tiltas gali praleisti 3000 transporto priemonių per val. srautą.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Senojo tilto istorija 
* Senojo tilto rekontrukcijos nuotraukos
Mutarė

**Mutarė** (iki 1982 m. buvo žinomas kaip **Umtali**) – ketvirtas pagal dydį Zimbabvės miestas, įsikūręs vos 8 km nuo Mozambiko sienos.

Jame gyvena apie 170 000 gyventojų. Mutarė – Manikalando provincijos sostinė.

## Istorija
Mutarės miesto ištakos siekia 1897 m., kai įkurtas sargybos postas. 

## Sportas
* Manica Diamonds FC – futbolo klubas;
* Tenax FC (Tenax Mutare) – futbolo klubas;
* Namų rungtynes žaidžia „Sakubva“ stadione (), talpinančiame 20 tūkst. žiūrovų.

## Išnašos

## Nuorodos
* Miesto svetainė
Gveru

**Gveru** (*Gweru*; iki 1982 m. ***Gvelas*** (*Gwelo*)) – miestas vidurio Zimbabvėje, į pietus nuo Kvekvės; Midlandso provincijos administracinis centras. Mieste gyvena apie 145 000 gyventojų ir jis yra penktas pagal dydį šalies miestas. Eina geležinkeliai ir plentai į Bulavają, Hararę. Išvystyta metalo apdirbimo, tekstilės, avalynės, statybinių medžiagų, maisto pramonės. Apylinkėse kasama auksas, deimantai, asbestas, chromo rūda, klintis. Eksportuojama galvijai, kukurūzai, vilnamedžiai, tabakas. Netoli miesto veikia karinis Tornhilo oro uostas.

## Istorija
Miestas įkurtas 1894 m., o pilnas miesto teises gavo 1971 m.

## Sportas
* Sheasham FC – futbolo klubas; rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje.
* Chapungu United FC – futbolo klubas; rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje.
* Wha Wha FC (Whawha Gweru) – futbolo klubas; rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje.
* TelOne FC – futbolo klubas; rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje.
* „Askoto“ stadionas () – namų arena, kurioje rungtyniavo vietos ekipos.

## Šaltiniai
Kvekvė

**Kvekvė** (*Kwekwe*), iki 1983 m. vadinosi **Kvė Kvė** (*Que Que*) – miestas centrinėje Zimbabvėje, į pietvakarius nuo Hararės. Eina geležinkelis ir plentas į Gveru. Kvekvė yra metalo ir trąšų gamybos centras šalyje, taip pat išvystyta maisto pramonė. Apylinkėse kasama auksas, geležies rūda. Veikia Nacionalinis Zimbabvės kalnakasybos muziejus.

## Istorija
Miestas buvo įkurtas 1898 m. kaip aukso kasybos centras. Gyventojai pradėjo kurtis 1902 m. Miesto teisės suteiktos 1928 m.

## Sportas
* Kwekwe United FC – futbolo klubas; rungtyniavo pajėgiausiame šalies futbolo divizione.
* Kwekwe United Queens – moterų futbolo komanda; rungtyniavo Zimbabwe Women’s Premier Soccer League (ZWPSL).

## Šaltiniai
Denis

**Denis** – atvira laivo korpuso viršutinė dalis.

## Struktūra
Denio paskirtis yra struktūrinė bei apsauginė žmonėms ir įrangai nuo oro sąlygų ir bangų. Denio dalių kietumas laivui parenkamas pagal paskirtį. Jei laivu planuojama gabenti sunkesnius krovinius (pavyzdžiui, laivų konteinerius), tuomet denio dalys bus sunkesnės. Šiuolaikiniai dideli laivai turi kelis denius (pavyzdžiui, kruiziniai laivai). Denyje įtaisomas svarbiausias laivo įrenginys – laivo vairas.

## Konstrukcija
Laivo deniai gali būti pagaminti iš medienos, metalo, stiklo pluošto.
Tarptautinė buriavimo federacija

**Tarptautinė buriavimo federacija (ISAF)** – pasaulinė buriavimo sporto organizacija, siekianti populiarinti buriavimą visame pasaulyje ir kontroliuojanti buriavimo varžybas. Tarptautinis olimpinis komitetas pripažinęs tarptautinę buriavimo federaciją vienvaldžia pasauline organizacija buriavimo varžyboms reguliuoti. Organizacijai priklauso virš 120 valstybių.

Buriavimo varžybose ISAF naudoja skirtingus burlaivius: jachtas, burlentes, katamaranus, trimaranus, jėgos aitvarus su banglentėmis, radijo bangomis valdomus laivus, eldijas, plokščiadugnius laivus. ISAF taip pat reguliuoja varžybų tipą: masinio starto varžybos, dvikovinės varžybos, grupinės varžybos.

## Istorija
Tarptautinė buriavimo federacija įkurta 1907 m. spalio 14 d. Paryžiuje. Tuomet organizacija vadinosi *tarptautine jachtų lenktynių sąjunga*. 1996 m. organizacija pakeitė pavadinimą į dabartinį.

## Federacijos prezidentas
* 1946–1955 m. − Ralph Gore
* 1955–1969 m. − ,
* 1969–1986 m. − ,
* 1986–1994 m. − ,
* 1994–2004 m. − ,
* 2004–2012 m. − .

## ISAF metų buriuotojas
Tarptautinė buriavimo federacija nuo 1994 m. kasmet renka geriausius metų buriuotojus:

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Robert Scheidt

**Robert Scheidt** (g. 1973 m. balandžio 15 d.) – Brazilijos buriuotojas. Vienas sėkmingiausių pasaulio buriuotojų, daugkartinis pasaulio ir olimpinis čempionas.

## Biografija
Robert Scheidt pradėjo buriuoti būdamas devynerių. Būdamas vienuolikos metų amžiaus laimėjo Pietų Amerikos čempionatą „Optimist“ klasėje. Po metų pakartojo šį pasiekimą ir buvo išrinktas atstovauti Braziliją 1986 m. pasaulio čempionate. Kadangi R. Scheidt ūgis ir svoris neatitiko „Optimist“ reikalavimų, jis pradėjo varžytis „Snipe“ jachtomis ir tris kartus tapo Brazilijos jaunimo čempionu. Nuo 1990 m. buriuotojas pasirinko „Laser“ standartines jachtas ir tapo Brazilijos jaunimo čempionu. 1991 m. pasaulio jaunimo čempionate R. Scheidt laimėjo 10 iš 11 plaukimų ir tapo nugalėtoju.

1993 m. buriuotojas pelnė savo pirmąjį saugusiųjų pasaulio čempionato medalį. „Laser“ klasėje R. Scheidt pelnė bronzos medalį. 1995 m. R. Scheidt tapo žinomas savo šalyje laimėjęs aukso medalius Pan Amerikos žaidynėse ir pasaulio čempionate. Po metų sportininkas debiutavo olimpinėse žaidynėse ir jose pelnė aukso medalį. 2005 m. laimėjęs jau 8-ąjį pasaulio čempiono titulą „Laser“ klasėje R. Scheidt pasitraukė iš „Laser“ varžybų ir pradėjo varžytis „Star“ klasės laivais. 2007 m. buriuotojas pirmą kartą tapo pasaulio čempionu „Star“ klasėje.

Iš viso per savo karjerą R. Scheidt laimėjo 5 olimpinius ir 16 pasaulio čempionatų medalius.

## Asmeninis gyvenimas
1996 m. gavo verslo vadybos bakalauro diplomą. 2008 m. Kaune vedė lietuvę buriuotoją ir olimpinę vicečempionę Gintarę Volungevičiūtę.

## Šaltiniai
Čitungviza

**Čitungviza** (angl. *Chitungwiza*) – tankiai gyvenamas miestas Zimbabvėje. Miestas yra apie 30 km į pietus nuo sostinės Hararės. Čitungviza buvo įkurtas 1978 m. sujungus tris kaimus – Seke, Zengeza ir Šv. Marys. Pilnas miesto teises mistas gavo 1981 m. ir šiuo metu yra trečias pagal dydį šalyje.
Bulavajas

**Bulavajas** () – antras pagal dydį Zimbabvės miestas po sostinės Hararės. Bulavajas laikomas Zimbabvės pramonės ir verslo sostine. Mieste įsikūręs nacionalinis geležinkelio centras dėl savo patogios padėties – netoli yra Botsvana ir Pietų Afrikos Respublika. Mieste veikia Džošua Mkabuko Nkomo oro uostas.

Mieste yra 128 pagrindinės ir 48 vidurinės mokyklos.

## Sportas
* Chicken Inn FC – futbolo klubas;
* Highlanders FC – futbolo klubas;
* Bulawayo Chiefs FC – futbolo klubas;
* Bulawayo City FC – futbolo klubas;
* Arenel Movers – futbolo klubas;
* „Barbourfields“ stadionas () talpina 32 tūkst. žiūrovų.
* „Luvevės“ stadionas () talpina 8 tūkst. žiūrovų.

## Broliški miestai
*  Aberdynas, Didžioji Britanija
*  Durbanas, PAR
*  Polokvanė, PAR
*  Katima Mulilas, Namibija

## Išnašos
Zimbabvės karinės pajėgos

**[[Zimbabvė]]s karines pajėgas** sudaro sausumos kariuomenė ir karinės oro pajėgos. Kadangi šalis neturi priėjimo prie jūros ar vandenyno, šalyje nėra vandens karinių pajėgų. Šalies karinėms pajėgoms vadovauja generolas Constantine Chiwenga.

1994 m. liepos mėnesį šalyje buvo įkurta Gynybos ministerija, vadovaujanti šalies karinėms pajėgoms. Šalies gynybai vyriausybė skiria 3,8% nuo BVP (2006 m.).

2007 m. šalies karinėse pajėgose buvo apie 29 000 karių (25 000 sausumos kariuomenėje, 4 000 – oro pajėgose).

## Nuorodos
* Zimbabvės Gynybos ministerijos svetainė
Plinkšių dvaras

**Plinkšių dvaras** – parkas ir buvusio Pliaterių dvaro statinių kompleksas Plinkšių kaime, Mažeikių rajone.

## Istorija
XVIII a. pradžioje Plinkšės jau vadinamos palivarku. Inventoriuose fiksuota nauja troba, naujas svirnas, naujai perstatyta arklidė, perstatytas tvartas, geras kluonas, sena, bet gera „odryna“. 

1717 m. Plinkšes kartu su Kuršėnais valdė Žemaitijos kunigaikštystės stalininkas Jokūbas Gruževskis. 

1720 m. pjauti sienojai trobos, kluono, svirno, tvarto statybai, minimi kokliai. 1721 m. minima kepyklos statyba. 1751 m. dokumentuose Plinkšės jau vadinamos dvaru. 

XIX a. viduryje dvarą įsigijo (pasakojama, kad išlošė kortomis) Pliateriai. Dvaro sodyboje, šalia ežero, išlikęs grafo Konstantino-Broel Pliaterio (g. 1847 m. Šateikiuose, m. 1899 m. Plinkšėse) kapas (antkapio autorius A. Volz). Manoma, kad apie 1870–1880 m., galbūt po savo vedybų 1876 m. jis Plinkšėse ėmė statyti savo rezidenciją. Spėjama, kad darbams vadovavo vokietis Rozenbankas iš Liepojos. Dvaras stačiakampio plano, dviejų aukštų su aukštu rūsiu.

Po grafo mirties 1899 m. dvarą paveldėjo vyresnioji dukra Olga Pliaterytė, ištekėjusi už Lenkijoje gyvenusio Kašovskio-Ilnickio. Iki 1914 m. rūmuose buvo 30 įvairios formos ir dydžio patalpų. Reprezentacinės salės ir gyvenamieji kambariai - pirmajame aukšte, o svečių – antrajame. Po I pasaulinio karo (nuo 1918 m.) dvarą valdė įgaliotinis D`Ersevilis. Kai O. Kašauskienė mirė, jis tapo ir jos dukters Marijos Kašauskaitės globėju. 

1934 m. dvaro centrą nupirko Žemės ūkio ministerija ir čia įsteigė žemės ūkio mokyklą (vėliau reorganizuota į technikumą, kuris 1977 m. uždarytas).

1981 m. dvaro kompleksas perduotas „Mažeikių naftai“, kuri 1983–1987 m. parko teritorijoje pastatė profilaktoriumą.

2004 m. birželio 22 d. dvaro ansamblis aukcione parduotas Šiaulių „Gubernijos“ alaus daryklos antrinei įmonei „Šiaulių Baltija“. Tais pačiais metais dvaras vėl buvo parduotas – šį kartą įmonei „Linos namai“. 2020 m. jį įsigijo įmonė „Lelijų dvaras“.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Plinkšių dvaro sodybos fotofiksacija (Lietuvos dvarų duomenų bazė)
Constantine Chiwenga

Generolas **Constantine Chiwenga** – Zimbabvės karinių pajėgų vadovas.

C. Chiwenga gimė 1956 m. Vėdza rajone tuometinėje Pietų Rodezijoje. 1973 m. C. Chiwenga prisijungė prie Rosezijos karo Mozambike.

1981 m. jis prisijungė prie naujai kuriamos Zimbabvės kariuomenės ir joje kilo karjeros laiptais – 1994 m. jis tapo sausumos kariuomenės vadovu, o nuo 2004 m. vadovauja visai šalies karinei gynybai.
Stakselis

**Stakselis** (, ) – įstrižoji burė, tvirtinama prie štago (laivavirvė, laikanti rangautą laivo diametralinėje plokštumoje).

Dažniausiai stakseliai yra trikampio formos, tačiau pasitaiko ir keturkampių.

Šiuo metu labiausiai paplitę šliupo tipo buriniai laivai turi tik vieną stakselį. Klasikiniai burlaiviai stakselių gali turėti virš dešimties. Jei burlaivis turi bušpritą, tada prie jo tvirtinami stakseliai vadinami kliveriais ().

Šiuolaikiniuose laivuose naudojami kelių tipų stakseliai: genujos (), tolbojai (), bigbojai ().
Star

**Star** – dviejų žmonių įgulos kilinis burlaivis.

## Istorija

1910 m. „Star“ klasės burlaivio dizainą sukūrė Francis Sweisguth. Pirmieji 22 „Star“ laivai buvo sukonstruoti Port Vašingtone, Niujorko valstijoje. 1932 m. burlaivio klasė įtraukta į 1932 m. vasaros olimpinių žaidynių programą ir nuo to laiko dalyvavo visose olimpinėse žaidynėse, išskyrus 1976 m. vasaros olimpines žaidynes. 2011 m. Sankt Peterburge buvo nuspręsta iš olimpinės programos išbraukti kilinius burlaivius, todėl nuo 2016 m. vasaros olimpinių žaidynių „Star“ klasė buvo išbraukta iš programos. 2012 m. vasaros olimpinės žaidynės „Star“ klasei buvo paskutinės. 2012 m. olimpinėje programoje ši burlaivių klasė buvo pati seniausia burlaivių klasė ir ilgiausiai naudota burlaivių klasė olimpinių žaidynių istorijoje.

### Olimpiniai čempionai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Tarptautinė Star klasės asociacija
Robert Mugabe

**Robertas Gabrielis Mugabė**  1924 m. vasario 21 d. – 2019 m. rugsėjo 6 d.) – antrasis Zimbabvės prezidentas, šaliai vadovavęs 1987−2017 m. Kaip vienas judėjimo prieš baltaodžių valdymą lyderių, į vadovaujamus postus R. Mugabe rinktas nuo 1980 m. Iki 1987 m. politikas buvo šalies ministru pirmininku.

## Biografija
R. Mugabė gimė 1924 m. vasario 21 d. ir buvo trečias iš šešių vaikų šeimoje. Jis baigė Maristų brolijos ir Jėzuitų mokyklas.

Aukštuosius mokslus R. Mugabė baigė Hararės (1953 m.), Gveru (1954 m.) ir Tanzanijoje (1955–1957 m.). Vėliau jis baigė dvi teisės studijas, o daktaro laipsnis buvo skirtas jau būnant šalies premjeru.

## Politinė karjera
1960 m. R. Mugabė prisijungė prie Nacionalinės demokratų partijos, o 1963 m. perėjo į Zimbabvės Afrikos nacionalinę sąjungą. Nuo 1975 iki 1987 m. politikas vadovavo šiai sąjungai.

Nuo 1987 m. R. Mugabė tapo Zimbabvės Afrikos nacionalinės sąjungos – Patriotinio fronto lyderiu.

Nuo 1980 iki 1987 m. R. Mugabė tapo atkurtos valstybės pirmuoju ministru pirmininku.

1987 m. ministro pirmininko pareigos buvo panaikintos, o R. Mugabė tapo antruoju šalies prezidentu, pakeitęs Kanaaną Bananą. Šiose pareigose R. Mugabė buvo perrinktas 1990, 1996, 2002 ir 2008 m.

2009 m. ministro pirmininko postas vėl buvo atkurtas. Paskutiniuose rinkimuose šalies prezidento varžovu tapo šalies ministras pirmininkas Morganas Cvangirajus, kuris laikytas pagrindiniu opozicijos lyderiu šalyje.

2017 m. lapkričio 21 d. R. Mugabė atsisakė prezidento pareigų po to, kai armija įsikišo į šalies valdymą, jis buvo nušalintas iš partijos lyderio posto ir šalies parlamente jam pradėta rengti apkaltos procedūra.

## Išnašos

|-

|-
Kadoma

**Kadoma** – miestas centrinėje Zimbabvėje, apie 160 km į pietvakarius nuo šalies sostinės Hararės, prie Hararės–Bulavajo geležinkelio ir plento. Rajono centras Vakarų Mašonalando provincijoje.

Kadoma yra kalnakasybos centras, kuriame išgaunamas auksas, varis ir nikelis. Metalo, medienos apdirbimo, tekstilės, maisto pramonė. Apylinkėse auginama medvilnė, tabakas, kukurūzai, veisiami galvijai. Veikia 1925 m. įkurtas Žemės ūkio tyrimų institutas.

## Istorija

Kadoma įkurta 1907 m., miesto teisės suteiktos 1917 m.

## Šaltiniai
Zimbabvės prezidentas

**Zimbabvės prezidentas** – aukščiausias valdymo postas Zimbabvėje. Pirmuoju šalies vadovu tapo Canaan Banana iš karto po Zimbabvės nepriklausomybės paskelbimo 1980 m. Nuo 1987 m. gruodžio 31 d. iki 2009 m. vasario 11 d. panaikinus šalies premjero pareigas, prezidentas vadovavo ir šalies vyriausybei. Po 2008–2009 m. politinių derybų premjero pareigos buvo atkurtos.

Zimbabvės prezidento kadencija trunka 6 metus.

Nuo 1987 iki 2017 m. šaliai vadovavo Robert Mugabe. Jis buvo perrinktas šiose pareigose 1990, 1996, 2002, 2008 ir 2013 m.

Dabartinis šalies vadovas yra Emmerson Mnangagwa.

## Zimbabvės prezidentai
Augimo taškas

**Augimo taškas** () – kaimas ar mažas miestas Zimbabvėje, kuris yra menkai išvystytas ir iš vyriausybės gauna papildomų išteklių, skirtų skatinti tokio gyvenamojo punkto vystymą iki miesto. Vienas iš tikslų – tokio vystymo būdu sumažinti migraciją iš kaimų į miestus. Augimo taškai paprastai beveik visada yra bendruomenių žemėje, po vieną vienos bendruomenės teritorijoje. Augimo taškai gali būti laikomi bendruomenių žemių sostinėmis ir aptarnavimo centrais.

Augimo taškų pavyzdžiai Zimbabvėje: *Magunje*, *Murambinda*, *Murombedzi*, *Sadza*, *Domboshawa* ir *Gwengwerere*.

## Nuorodos
* Wekwete K.H. (1988) Rural growth points in Zimbabwe – prospects for the future. In: *Journal of Social Development in Africa*. 3, 2, 5-16 p.
Kurčiatovas

**Kurčiatovas** () – Rusijos miestas, savarankiškas Kursko srities municipalinis darinys (miesto apygarda), administracinis Kurčiatovo rajono centras.

2010 m. gyventojų surašymo duomenimis, mieste gyveno 42 691 žmogus.

Miestas išsidėstęs šalia Seimo upės, Kursko tvenkinio krante, 37 km nuo Kursko. Miestas įkurtas 1968 m., statant Kursko atominę elektrinę. Pavadintas fiziko Igorio Kurčiatovo garbei.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Miesto Dūmos tinklalapis
Pungvė

**Pungvė** (; ) – 400 km ilgio upė Zimbabvėje ir Mozambike. Ji išteka žemiau Njanganio kalno Zimbabvės Rytinėse Aukštumose ir tada teka į rytus per Manikos ir Sofalos provincijas Mozambike. Po to Mozambiko sąsiauryje, ties Beira, Pungvė sudaro didelę estuariją. Ši upė yra viena didžiausių Mozambike ir neretai sukelia potvynius.

## Pungvės baseinas
Administraciškai Pungės baseinas apima dalį Sofalos ir Manikos provincijų Mozambike bei didelę dalį Mutasos rajono Zimbabvėje. Nedidelis plotelis baseino Zimbabvėje patenka į Njangos rajoną (*Nyanga district*).

Pungvės baseino teritorijoje Mozambike gyvena apie 1 081 000 žmonių, o Zimbabvėje – apie 95 869 žmonės.

## Nuorodos
Šuazelis (sala)

**Šuazelis** () − vulkaninės kilmės sala Saliamono Salų salyne. Tai didžiausia šio salyno sala.

Salos plotas yra 2971 km². Aukščiausias taškas − Maetambės kalnas (1067 m). Gyventojų − 20 000 (1999). 

Šuazelis yra pati šiauriausia Saliamono Salų sala. Į vakarus nuo Šuazelio išsidėsčiusi Papua Naujosios Gvinėjos sala Bugenvilis. Salas skiria Bugenvilio sąsiauris. Į rytus nuo Šuazelio − Santa Isabelės sala. Į pietus nuo Šuazelio išsidėsčiusios Velja Laveljos ir Naujosios Džordžijos salos.

## Istorija
1568 m. salą atrado ispanų keliautojas Alvaras de Mendanja de Neira ir pavadino ją *San Markosu*. Tačiau ispanų keliautojas net nebuvo išlipęs į krantą. 1768 m. salą pakartotinai atrado prancūzų keliautojas Luisas Antuanas de Bugenvilis ir pavadino ją Prancūzijos užsienio reikalų ministro Etjeno Fransua Šuazelio garbei.

Iki XIX a. Šuazelio sala europiečiams ypatingo susidomėjimo nekėlė, o santykiai su kaimyninėmis salomis buvo gana priešiški. 1886 m. saloje buvo nustatytas Vokietijos imperijos protektoratas, o 1899 m. − Britanijos imperijos protektoratas. 1916 m. Šuazelyje įsiplieskė karas tarp vietinių genčių, kuris tęsėsi iki 1921 m.

II Pasaulinio karo metais Šuazelyje buvo išsilaipinę ir japonų ir amerikiečių kariai. Tačiau nuo esminių karinių veiksmų, sala buvo pernelyg nutolusi.

1978 m. Šuazelio sala tapo nepriklausomos Saliamono Salų valstybės sala.

## Nuorodos
*Saliamono Salų salos  (anglų k.)
*Šuazelio salos bendruomenė (anglų k.)
NKL 2010–2011 m. sezonas

NKL 2010–2011 metų sezonas – 6-as lygos sezonas, kuriame dalyvavo 15 klubų. Lygoje triumfavo Pasvalio „Pieno žvaigždės“.

## Reguliarusis sezonas

### Pirmasis etapas

### Antrasis etapas

## Atkrintamosios varžybos

### Aštuntfinaliai

### Finalai

## Nuorodos
Čiveras

**Čiveras** (), anksčiau **Makilveino ežeras** () – tvenkinys ant Manjamos upės Zimbabvėje, pietvakariuose nuo sostinės Hararės.

Seniau vadinosi *Makilveino ežeras*, taip buvo pavadintas buvusio Zimbabvės Aukščiausiojo teismo teisėjo ir Zimbabvės dirvų ir vandens apsaugos judėjimo įkūrėjo garbei.

Tvenkinys yra Hararės miesto vandens išteklis. Jis naudojamas ir kaip vandens šaltinis laukų drėkinimui. Taip pat – komercinei žvejybai.

Tvenkinys buvo statomas 2,5 metų ir atidarytas 1952 m. Užtvankos ilgis 400 m.

Tvenkinyje aptinkamos tokios žuvys kaip baltasis amūras, didžioji tigrinė tetra ir kitos.

Tvenkinį ir pakrantės žemės saugomi kaip *Čivero ežero rekreacinis parkas* ().

,
Vaivorykštės tiltas (Kėdainiai)

**Vaivorykštės tiltas** – arkinis pėsčiųjų tiltas per Nevėžį Kėdainiuose. Tiltas jungia miesto centrą su kairiajame Nevėžio krante esančia miesto dalimi, kurioje yra didžiausios Kėdainių kapinės.

75 metrų ilgio ir 3,2 metrų pločio tiltas kartu su 800 metrų pėsčiųjų taku, besidriekiančiu nuo Josvainių g. iki Kauno g., pastatytas per pusantrų metų. Statinys savo išraiškinga architektūra įsilieja į bendrą Kėdainių urbanistinį vaizdą ir puikiai tarnauja gyventojų poreikiams. Dėka originalių ir tik šiam tiltui būdingų arkų tiltas primena vaivorykštės lanką Nevėžio pievose. Atidarius tiltą, buvo paskelbtas konkursas tinkamiausiam tilto pavadinimui sugalvoti. Du mėnesius kėdainiškiai aktyviai rinko pavadinimą naujajam tiltui, konkurso organizatoriams parašydami per 150 elektroninių laiškų bei skambindami telefonu. Daugiausiai kėdainiškių pasiūlė tiltą pavadinti „Vaivorykštės“ vardu. Tarp siūlytų pavadinimų antroje vietoje pagal populiarumą buvo „Ramybės“, trečioje – „Svajonių“ pavadinimai. Konkurso laimėtojas iš visų „Vaivorykštės“ pavadinimą siūliusiųjų išrinktas loterijos būdu. Juo tapo kėdainiškė moteris, kuriai atiteko 1000 litų premija, įsteigta tiltą pastačiusių bendrovių.

Tilto statybas lydėjo projektuotojų klaidos ir savivaldybės darbuotojų neatidumas. Prasidėjus tilto statyboms iš savivaldybės biudžeto buvo skirta apie 2,27 mln. litų, o įpusėjus darbams paaiškėjo, kad dėl projektuotojų klaidų ir neteisingai numatytos objekto sąmatos, pritrūkta virš 280 tūkst. litų. Trūkstamus pinigus rajono taryba skyrė iš savivaldybės biudžeto. 

Tiltą pastatė susisiekimo infrastruktūros bendrovės „Tiltra Group“ valdomos įmonės „Kauno tiltai“ ir „Kėdainių automobilių keliai“. Statinio architektūrinės idėjos autorius – Kėdainių rajono savivaldybės architektas Vytautas Kundrotas.

## Incidentai

2020 m. gegužės 2 d. tiltas piktavalių buvo padegtas. Išdegė vienos tilto pusės medinės laikančiosios konstrukcijos, dėl ko statinys tapo visiškai nebetinkamas naudoti. Tiltas ilgai prastovėjo netvarkomas, užtvertas praėjimui. Po pusmečio savivaldybė paskelbė, kad gaisro padarinių sutvarkyti nepakanka, reikia tiltą tvarkyti kapitališkai. Išaiškinti keturi jaunuoliai, sukūrę laužą, nesiėmę priemonių užgesinti į tiltą persimetusių liepsnų. Jiems apribota laisvė, priteista solidariai atlyginti turtinę žalą.


Kėdainiai. Vaivorykštės tiltas 2.jpeg|Dalis tilto ant kranto
Kėdainiai. Vaivorykštės tiltas.jpeg|Laikančioji arka
Kėdainiai., po Vaivorykštės tiltu.jpeg|Medinė perdanga


## Šaltiniai

## Nuorodos

* Vaivorykštės tiltas *wikimapia.com*
49er

**49er** – dvivietė sportinė burluotė.

## Istorija
„49er“ pavadinimas kilo nuo laivo korpuso ilgio, kuris yra 4,99 m. Dizainą sukūrė Julian Bethwaite. Ši klasė išsiskyrė iš kitų burluočių savo manevringumu. Taip pat tai − greičiausia monokorpusinė dvivietė burvaltė. 2000 m. vasaros olimpinėse žaidynėse „49er“ klasė pirmą kartą buvo įtraukta į olimpinę programą.

### Olimpiniai čempionai

## Šaltiniai

## Nuorodos
*Tarptautinė 49er asociacija
Korpusas (laivyba)

**Korpusas** – laivo dalis, kuri saugo laivą nuo vandens patekimo į vidų.

## Konstrukcija
Nuo korpuso povandeninės dalies formos priklauso jūrinės laivo savybės, stovumas. Išsami informacija apie korpuso formą pateikiama teoriniame laivo brėžinyje. Kiekybinės korpuso formos charakteristikos apskaičiuojamos laikantis laivo teorijos taisyklių ir taikant atitinkamus metodus. Laivų klasifikavimas priklauso nuo korpusų skaičiaus: vieno, dviejų korpusų (katamaranas), trijų korpusų (trimaranas). Kad avarijos metu plūdrumo atsarga būtų eikvojama racionaliai, laivo korpusas atskiriamas pertvaromis ir deniais. Kiekvieno laivo korpusas padalintas į keletą vandeniui nepralaidžių skyrių tam, kad į vieną skyrių patekęs vanduo negalėtų patekti į kitus skyrius.

## Medžiagos
Pagal medžiagą, iš kurios pagamintas korpusas, laivai skirstomi taip:
* mediniai,
* metaliniai (plienas, aliuminio ir magnio lydiniai, duraliuminis),
* plastmasiniai,
* gelžbetoniniai,
* kompoziciniai.
Stephane Mallarmé

**Stephane Mallarmé** (gim. 1842 m. gegužės 18 d. – 1898 m. rugsėjo 9 d.) – prancūzų poetas ir kritikas. Tikras vardas **Étienne Mallarmé**. Gimė Paryžiuje, Prancūzija. Buvo vedęs (1863 m. rugpjūčio 10 d.) *Maria Christina Gerhard*. Turėjo dukrą (Stéphanie Françoise) Geneviève Mallarmé.

## Veikla
Poeziją laikė raktu, atveriančiu duris į pažinimą, teigė kad pažinimas turėtų atspindėti daiktų vidinę prigimtį, o poetinė kalba turi būti suprantama tik ypatingai pasišventusiems. Jo paties labai sunkiai suprantami eilėrasčiai pasižymi dideliu žodiniu muzikalumu. Žinomiausias kūrinys – „Fauno popietė“ (1876 m.), kuriai Claude Debussy parašė preliudą. Stephane Mallarmé buvo vertinamas kaip simbolistinės poezijos atstovas.

## Šaltiniai
Barbara Johnson, „Translator’s Note“ to Stéphane Mallarmé, Divagations, trans. Johnson, Cambridge, MA: Harvard University Press, 2007, pg. 301
Animacijos režisierius

**Animacijos režisierius** – vadovas, atsakingas už visus animacijos proceso aspektus kuriant animacinį filmą ar animacinį intarpą gyvo veiksmo filme. Šios pareigos gali apimti personažų dizainą, fono animaciją ir bet kokį kitą animacijos aspektą.

Šios pareigos skiriasi nuo animacinio filmo režisieriaus pareigų. *Animacijos režisierius* kartais reiškia asmenį, kuris rūpinasi techniniais animacijos aspektais, o animacinio filmo režisierius dirba prie kadruočių ().

## Skirtumai tarp amerikietiškojo ir japoniškojo modelių

Jungtinėse Valstijose terminai *animacijos režisierius* ir *prižiūrintysis animatorius* kartais naudojami kaip sinonimai ir, iš esmės, reiškia tą patį. Kadangi, žmonės, užimantys šias pareigas, amerikietiškoje tradicijoje vadinami prižiūrinčiaisiais animatoriais, animacijos režisieriai dirbantys JAV taip ir bus vadinami. Vis dėlto yra vienas svarbus skirtumas: pagal klasikinį „Disney“ amerikietiškosios animacijos modelį, prižiūrintysis animatorius tiesiogiai prižiūri kurio nors vieno personažo animacijos procesą. Pavyzdžiui: Eric Goldberg buvo Džino (*The Genie*) prižiūrintysis animatorius filme „Aladinas“ (*Aladdin*), tačiau jis neprisidėjo nei prie vieno kito svarbaus personažo animacijos ar sekų.

Tačiau, Japonijoje animacijos režisierius (vadinamas *Sakuga Kantoku* arba *Sakkan*) prižiūri visų personažų, veiksmų ir sekų kūrimą nebent šį darbą jis dalinasi su kitais animacijos režisieriais. Tokiu atveju, animacijos režisierius tiesiogiai prižiūri sekas, ne personažus, ir dažnai piešia daugelį pagrindinių kadro pozų, kurios vėliau tampa pagrindu kuriant likusią scenos dalį. Kadangi, japoniškoje produkcijoje kūrėjai dalinasi personažais, nes jie yra piešiami visų animacijos režisierių, čia retai galima išvysti amerikietiškajai produkcijai būdingą „specializavimąsi“ (kuomet animacijos režisierius pasirenka vieną personažą). Vietoje to, didelis dėmesys yra skiriamas veiksmui ir detalėms, ypač pilnametražiuose filmuose. Vienas iš garsiausių Japonijos animacijos režisierių buvo Yoshifumi Kondō, kuris dirbo „Studio Ghibli“ studijoje ir daugelio buvo laikomas vienu geriausių animacijos kūrėjų Japonijoje.

Vis dėlto dabar Japonijoje animatoriai yra padalinti į dvi grupes: personažų (piešia gyvas būtybes) ir mašinų (daugiausiai piešia negyvus objektus: automobilius, lėktuvus, robotus).

Mechaninės animacijos režisieriai yra unikali anime žanro savybė. Jie prižiūri animaciją visų objektų, kurie juda naudodamiesi savo galia (pvz.: automobiliai, tankai, milžiniški robotai). Kartais, jie taip pat animuoja didelius, ne žmogiškus personažus (pvz.: monstrai, drakonai ir gyvos mašinos). Netgi dažniau nei personažų animacijoje, yra didelis persipynimas tarp mechanikos dizainerių ir animacijos režisierių ir beveik visada mechaninės animacijos režisierius turi animuoti efektus (pvz.: sprogimai ar užtaisų tūtelės išmetamos iš ginklų).
Dubingių tiltas

**Dubingių tiltas** – medinis tiltas, nutiestas per ilgiausią Lietuvoje Asvejos ežerą ties Dubingiais Molėtų rajone. Tiltas yra Asvejos regioniniame parke. Tai vienas iš trijų Lietuvos medinių tiltų, esančių valstybiniuose keliuose – rajoniniame kelyje . Statinio ilgis – 76,4 m, plotis – 6 m, aukštis – 2,6 m, 12 angų, jį laiko ąžuoliniai poliai. Tiltu važiuojančių transporto priemonių svoris ribojamas iki 5 t. Statinį eksploatuoja VĮ „Utenos regiono keliai“.

Tai pirmasis medinis tiltas per ežerą Lietuvoje, 1934 m. pastatytas Lietuvos prezidento Antano Smetonos iniciatyva. 1992 m. buvo įrašytas į Kultūros vertybių registrą, suteiktas regioninės reikšmės inžinerijos ir kraštovaizdžio paminklo statusas.

## Istorija

Iki tilto pastatymo per ežerą grafo Tiškevičiaus rūpesčiu buvo įrengtas keltas ir keltininko namelis. 1933 m. Lietuvos prezidentas A. Smetona atvykęs į Dubingius negalėjo per ežerą persikelti į miestelį. Ta priežastis ir vietos gyventojų prašymas lėmė, kad būtų leista pastatyti tiltą. 1934 m. birželio 3 d. dalyvaujant Lietuvos prezidentui tiltas buvo iškilmingai atidarytas.

1998 m. žvalgymų metu šalia Dubingių tilto rasti senovinio tilto poliai. 24 ąžuolinių ir spygliuočių medienos polių liekanos stūkso 1,20- 12,0 m gylyje. Tai viduramžių tilto, jungusio tuometinę Dubingių piliavietės salą su krantu, liekanos. Ilgalaikį tilto tarnavimą byloja tai, kad tiltas ne sykį buvo remontuotas ar perstatinėtas, nes dalis polių nesusieina į vientisą sistemą. Ankstyviausią Dubingių pilies piešinį (1872 m.), kartu vaizduojantį buvusių rūmų griuvėsius ir link piliavietės vedantį tiltą, yra palikęs dailininkas Napoleonas Orda.

2020 m. tiltas kapitališkai suremontuotas, darbams išleista daugiau kaip 1,8 mln. eurų. Nekeičiant išorės gabaritų, buvo sumontuotos naujos laikančios konstrukcijos. Mediniai poliai, esantys po vandeniu, pakeisti metaliniais, o stovintys virš vandens – naujais mediniais, taip pat įrengti mediniai apsauginiai bortai ir turėklai.

## Galerija

Vaizdas:Dubingiai, medinis tiltas.jpg|Tiltas 2019 m.
Vaizdas:Dubingiai Lake.jpg|Tiltas 2007 m.
Vaizdas:Dubingiai14.JPG|Tiltas 2009 m.
Vaizdas:Dubingių tilto informacinis stendas.jpg|Tilto informacinis stendas
Vaizdas:Vaizdas nuo tilto į rytų pusę.jpg|Vaizdas nuo tilto į pietryčių pusę
Vaizdas:Vaizdas nuo tiltoį šiaurės vakarų pusę.jpg|Vaizdas nuo tilto į šiaurės vakarų pusę
Vaizdas:Dubingių tiltas nuo Dubingių piliavietės.jpg|Reginys nuo Dubingių piliavietės 2025 m.


## Šaltiniai

 
## Nuorodos

* Dubingių tilto atidarymas
* Didikų Radvilų paveldas 
* Dubingių tiltas ''efoto.lt'' svetainėje
Canaan Banana

**Canaan Banana** (1936 m. kovo 5 d. – 2003 m. lapkričio 10 d.) – pirmasis Zimbabvės prezidentas, vadovavęs šaliai nuo 1980 balandžio 18 d. iki 1987 m. gruodžio 31 d.

Savo politinės veiklos metu prezidentas sujungė dvi svarbiausias Zimbabvės partijas – Zimbabvės Afrikos nacionalinę sąjungą ir Zimbabvės Afrikos žmonių sąjungą. C. Banana buvo diplomatas Afrikos vienybės organizacijoje, vadovavo religijos departamentui Zimbabvės universitete.

## Biografija
C. Banana gimė 1936 m. tuometinėje Pietų Rodezijoje. 1961 m. C. Banana vedė, vėliau susilaukė 4 vaikų.

Būsimas politikas baigė teologijos mokslus Solsberio koledže Jungtinėje Karalystėje, o 1962 m. tapo metodistų ministru. 1974–1975 m. C. Banana mokėsi JAV, o 1975 m. grįžęs į Zimbabvę tapo Afrikos nacionalinio konsulo viceprezidentu.

1975 ir 1976 m. jis du kartus areštuotas už Zimbabvės Afrikos vienybės sąjungos rėmimą, tačiau greitai paleistas.

Šaliai priėmus naująją konstituciją, 1980 m. tapo pirmuoju šalies vadovu. 1987 m. jį šiame poste pakeitė Robert Mugabe.

Palikęs prezidento postą, C. Banana dirbo diplomatu Afrikos vienybės organizacijoje. 1988 m. politiko dėka susijungė dvi svarbiausios šalies politinės jėgos – Zimbabvės Afrikos nacionalinė sąjunga ir Zimbabvės Afrikos žmonių sąjunga.

## Kaltinimai sodomija ir areštas
1997 m. buvęs šalies vadovas buvo areštuotas ir apkaltintas lytiniu nukrypimu sodomija. Šie įtarimai kilo tiriant buvusio prezidento asmens sargybinio Jefta Dube nužudymo bylą. Prezidentas buvo kaltinamas 11 sodomijos atvejų, sodomijos ketinimais ir nepadoriais išpuoliais 1998 metų bėgyje. C. Banana neigė visus kaltinimus, sakydamas, kad homoseksualumas „yra įžūlu, bjauru ir neteisinga“ ir visi kaltinimai mesti norint sugriauti asmens politinę karjerą. Vėlesnėse diskusijose politiko žmona Janet Banana pritarė galimam jos vyro homoseksualumui, tačiau teigė, kad kaltinimuose buvo daug politinių motyvų.

Paleistas už užstatą, C. Banana išskrido į PAR, bijodamas, kad esamas prezidentas R. Mugabe planuoja jo nužudymą. Jis grįžo į Zimbabvę 1998 m. gruodį po susitikimo su Nelson Mandela, kuris įtikino politiką priimti savo likimą. C. Banana buvo nuteistas 1999 m. sausio 18 d. 10-čiai metų kalėjimo, iš kurių devyneri – lygtinai. Taip pat jam buvo atimtos visos religinės teisės. Iš viso kalėjime politikas praleido 6 mėnesius, paleistas 2001 m. sausį. Jo žmona 2000 m. gavo politinį prieglobstį Jungtinėje Karalystėje.

2003 m. lapkričio 10 d. C. Banana Londone mirė nuo vėžio. Palaidotas Zimbabvėje.

## Šaltiniai

|-
Girmantė Vaitkutė

**Girmantė Vaitkutė** – Lietuvos dainininkė, kūrėja, buvusi grupės „Bekešo vilkai" pagrindinė solistė, buvusi Sounds in G vedėja. Groja smuiku, fleita, fortepijonu, tačiau scenoje dažniausiai pasirodo tik atlikėjos amplua.

Daug metų dainavo gospel chore „Sounds in G", vėliau pati tapo jo vadove. Kelerius metus buvo žinomų atlikėjų – Rositos Čivilytės, Jurgos Šeduikytės, Donato Montvydo, Povilo Meškėlos, Česlovo Gabalio, Rūtos Ščiogolovaitės ir kitų pritariančioji atlikėja.

Nuo 2009-ųjų Girmantė ryžosi pradėti dainuoti savarankiškai ir parengė solinę programą „Gerų filmų garsios dainos“, kurią pristatė muzikiniame klube „Tamsta”. Sulaukusi sėkmės, Girmantė sukūrė dar kelis koverių projektus, tokius kaip „Tribute to Whitney Houston”, „Meeting Adele”, „Beyonce Unplugged”. Taip pat dalyvavo *a cappella* kolektyvo „Voice Lab” veikloje, bei dainavo su funk ir acid jazz grupe „Bekešo vilkai”.

2013 m. įgarsino Elzos personažą Walt Disney Pictures filme „Ledo šalis“ ().

2014 m. žiemą Girmantė išleido pirmąjį solinį albumą „Mood“.

2020 sausį Girmantė su Andrejumi Polevikovu, Denisu Murašovu ir Andriumi Kairiu išleido liaudies muzikos ir džiazo albumą „Upės“.

## Dalyvavimas „Eurovizijoje“
: 
2013-ųjų m. atrankoje Girmantė Vaitkutė užėmė 2/3-ią vietą.

## Dalyvavimas „Auksiniame balse“
: 

Girmantė Vaitkutė dalyvavo finale 2013 m. gruodžio 8 d.

## Šaltiniai
NKL 2009–2010 m. sezonas

NKL 2009–2010 metų sezonas – 5-as lygos sezonas, kuriame dalyvavo 16 klubų. Lygoje triumfavo Palangos „Naglis“.

## Reguliarusis sezonas

### Pirmasis etapas

### Dėl paskutinių vietų

## Atkrintamosios varžybos

### Aštuntfinaliai

### Finalai

## Nuorodos
Bekešo vilkai

**Bekešo vilkai** – funk ir acid jazz stilių muzikos grupė iš Vilniaus, susikūrusi 2003 m.

Pavadinimą tuo metu bevardei grupei pirmojo koncerto, vykusio Užupio Respublikos gimtadienyje, metu suteikė Užupio Respublikos prezidentas. Grupės sudėtis (2013 m.):
* Girmantė Vaitkutė (vokalas)
* Vytautas Rasimavičius (gitara)
* Vytas Bikus (klavišiniai)
* Mantas Šilanskas (bosinė gitara)
* Jonas Narbutas (mušamieji)
* Jievaras Jasinskis (trombonas)
* Karolis Levarauskas (saksofonas)
* Adas Meškėnas (trimitas)

Per devynerius grupės gyvavimo metus „Bekešo vilkai” niekuomet nėra groję pagal fonogramą. Grupės trombonistas J. Jasinskis taip pat yra ir kompozitorius bei aranžuotojas, todėl „Bekešo vilkai” visuomet groja savo kūrinius.
Asta Kupčinskaitė-Ryklienė

**Asta Kupčinskaitė-Ryklienė** (1971 m. birželio 2 d.) – humanitarinių mokslų daktarė, septynių knygų ir keliasdešimties straipsnių įvairiais lingvistikos ir retorikos klausimais autorė ir sudarytoja, tarptautinių konferencijų, seminarų pranešėja, interneto kalbos tyrimo Lietuvoje pradininkė.



## Biografija
* Nuo 2002 m. – Kalbos ir komunikacijų centro direktorė (nuo įstaigos įkūrimo)
* 1993–2002 m. – Lietuvių kalbos instituto mokslo darbuotoja
* 1996–1998 m. – Valstybinės lietuvių kalbos komisijos specialistė
* 2000–2002 m. – Vilniaus pedagoginio universiteto dėstytoja
* 2001–2006 m. – Vilniaus universiteto lektorė
* 2004 m. – Lietuvos Respublikos švietimo ir mokslo ministerijos organizuoto mokslo populiarinimo darbų konkurso I vietos laimėtoja už knygą „Kalbos konsultacijos“
* 2006–2009 m. – LTV laidos „Žodžių kišenė“ kalbininkė ekspertė
* 2008 m. – Lietuvos Respublikos švietimo ir mokslo ministerijos organizuoto mokslo populiarinimo darbų konkurso paskatinamosios premijos laimėtoja už straipsnių ciklą „Verslui – apie gerą kalbą“

## Bibliografija
* SMALLINC dictionary: English-Lithuanian-Latvian. Atsakingoji redaktorė Asta Kupčinskaitė-Ryklienė. Vilnius, „GEG“, 2004
* Kalbos konsultacijos. Sudarytoja Asta Kupčinskaitė-Ryklienė. Vilnius, LKI leidykla, 2003
* Bendrinės kalbos ribos. Teminis tezių rinkinys. Sudarytoja Asta Kupčinskaitė-Ryklienė (kartu su J. Vileikiene). Vilnius, LKI leidykla, 2002
* Elektroninis diskursas: kalbos ypatybės ir stilius. Daktaro disertacijos santrauka. Asta Kupčinskaitė-Ryklienė. Vilnius, LKI, 2001
* Lietuvių kalbos žinynas. Skyriaus „Bendrieji kalbos dalykai“ autorė Asta Kupčinskaitė-Ryklienė. Kaunas, „Šviesa“, I leid. – 1998, II leid. – 2000, p. 15–66, III leid. – 2003, p. 14–65
* Trumpas vengrų-lietuvių ir lietuvių-vengrų kalbų žodynas. Redaktorė Asta Kupčinskaitė-Ryklienė. Vilnius: „Enciklopedija“, 1997
* Tarkų pilis: žodynas pastabumui. Knygos autorė Asta Kupčinskaitė. Vilnius: Bonus Animus ir UAB Kalbos ir komunikacijų centras, 2019

## Nuorodos
* Ryklienė A. Bendravimas internetu: kalbėjimas rašant. 
* Tinklo etiketas: 10 pagrindinių bendravimo internetu taisyklių
Dainius Kinderis

**Dainius Kinderis** (1981 m. rugsėjo 21 d. Žukuose, Šilutės raj.) – Lietuvos keliautojas, knygų apie keliones autorius.

Nuo 2000 m. Dainius Kinderis aktyviai keliavo po 85 pasaulio šalis, dirbo savanoriu Filipinuose, autostopu keliavo per Afriką nuo Maroko iki Pietų Afrikos Respublikos. Šiuo metu UAB „Magelano kelionės“ turizmo vadovas.

## Sportinė veikla
Dainius Kinderis dalyvauja klasikinių maratonų bėgimuose. Dalyvavo aštuoniuose maratonuose Lietuvoje, Lenkijoje ir Ruandoje bei 2 ultramaratonuose Lietuvoje.

2012 m. dalyvavo ir trasą įveikė prestižinėse Iron Man triatlono varžybose Teksase. Bėgimo klubo *Šviesos kariai* narys.

## Pasirodymai žiniasklaidoje
Periodiškai dalyvauja televizijos ir radijo laidose, taip pat reklaminiuose klipuose.

## Apdovanojimai
2007 m. – Lietuvos Magelanas 2006, pagrindinis geriausio Lietuvos keliautojo rinkimų prizas.

2010 m. – Mato Šalčiaus premija.

## Bibliografija
* *Atgal į Afriką* – Tyto Alba (2008), ISBN 9789986166344
* *Filipinai. Ugnies žiedo kerai* – Metodika (2011), ISBN 9786094440205
* *Valgis. Meilė. Dvasia: 7 šalys, į kurias norisi grįžti* – Metodika (2012), ISBN 9786094440656

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Dainiaus Kinderio biografija
Finn

**Finn** – vienvietė sportinė burvaltė.

## Istorija
„Finn“ klasę 1949 m. sukūrė kanojų dizaineris iš Švedijos Rickard Sarby specialiai 1952 m. vasaros olimpinėms žaidynėms. Nuo to laiko klasė įtraukta į visas olimpines žaidynes ir tapo viena populiariausių olimpinių buriavimo klasių.

2024 m. Finn klasė išbraukta iš olimpinės programos.

### Olimpiniai čempionai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Tarptautinė Finn klasės asociacija
* sailboatdata.com
Isė (Japonija)

**Isė** (), anksčiau **Udžijamada** (宇治山田) – miestas Japonijos Honšiu saloje, Mijės prefektūros rytuose. Yra šintoistų Didžioji Isė šventykla, Isė-Šimos nacionalinis parkas.

## Istorija
Miesto istorija tiesiogiai susijusi su Didžiaja Isė šventykla, kurią sudarė dvi atskiros dalys, viena nuo kitos išsidėsčiusios per 6 km. Gyvenvietės ėmė kurtis aplink šias dvi šventyklas. Edo laikotarpiu Isė buvo populiarus piligrimystės maršrutas. Aplink vidinę šventyklą įsikūrusi gyvenvietė buvo pavadinta **Udži**, o tolėliau esanti – **Jamados** pavadinimu. Edo laikotarpiu šiogūnatas Jamadoje įsteigė magistratą.

Meidži laikotarpyje, 1889 m., šios dvi gyvenvietės buvo sujungtos į vieną savivaldos vienetą, pavadintą **Udžijamada**. Šis pavadinimas išsilaikė 66 metus ir lig šiol tebenaudojamas kaip sinonimas. 1906 m. suteiktas miesto statusas. 1909 ir 1930 m. mieste nutiestos dvi geležinkelio linijos, jungusios su Osakos ir Nagojos miestais. 1931 m. atidaryta Udžijamados traukinių stotis. Antrojo pasaulinio karo pab. miestą bombardavo JAV B-29 bombonešiai. Dėl to sudegė apie 39 % miesto. 1955 m. pavadinimas pakeistas į Isė. To priežastis buvo išvengti pavadinimų painiavos tarp šio ir vėliau įkurtų Udžio (Kioto prefektūra) bei Jamados (dab. Kama, Fukuokos prefektūra) miestų. 1959 m. miesto apylinkes nusiaubė nuožmus taifūnas.

## Miesto simboliai
Oficialus miesto medis yra sakura (*Oyane-zakura*).

## Išnašos
Kanojų buriavimas

**Kanojų buriavimas** – kanojų su pritvirtina bure irklavimas.

## Istorija
Pirmosios burinės kanojos atsirado II tūkstantmetyje po Kr. Polinezijos regione. Tuomet kanojos buvo naudojamos susisiekimui tarp salų ir buvo statomos iš salose randamų augalinių pluoštų ir medienos. Šiais laikais kanojų buriavimas yra daugiau sportininis užsiėmimas, kuris labai paplito Havajuose. Modernios burinės kanojos gaminamos jau ne iš medžio, o iš stiklaplastikio ar anglies pluošto armuoto polimero, o burės iš polietileno tereftalato arba kevlaro. XIX a. kanojų buriavimas pradėjo plisti Šiaurės Amerikoje. JAV pradėta rengti daug kanojų buriavimo varžybų.
Isao Takahata

**Isao Takahata** (; 1935 m. spalio 29 d. – 2018 m. balandžio 5 d.) –  Japonijos kino režisierius, animatorius, scenaristas ir prodiuseris. Pelnė tarptautinį kritikų pripažinimą už anime filmų režisūrą. Vienas iš kino studijos „Studio Ghibli“ bendraįkūrėjų. Jo režisuotas animacinis filmas „Jonvabalių kapas“ kino kritiko Roger Ebert pripažintas vienu geriausių visų laikų karo tematikos filmu.

## Biografija
I. Takahata gimė Udžijamadoje (dabar Isė). Buvo jauniausias iš septynių vaikų. 1943 m. persikėlė gyventi į Okajamą, kur tėvas vadovavo vietos aukštajai mokyklai. Po šios mokyklos baigimo I. Takahata 1954 m. įstojo į Tokijo universitetą ir 1959 m. baigė prancūzų literatūros studijas. Tuo metu susipažino su prancūzų scenaristo Žako Preverto kūryba ir pamatė Polio Grimo filmą „Karalius ir paukštė“, kuriam Ž. Prevertas buvo parašęs scenarijų. Ši įtaka buvo lemiama, paskatinusi I. Takahatą dirbti animacijos srityje. 2006 m. jis publikavo savo paties į japonų kalba verstas Ž. Preverto eiles. Kuomet Takahata ieškojo darbo savo universitete, jo draugas jam pasiūlė priimti režisieriaus padėjėjo darbą „Toei Animation“ animacijos studijoje. Pirmieji jo savarankiški režisūriniai darbai buvo kelios TV serialo „Kenas, berniukas-vilkas“ (1963−65 m.) serijos. Pirmasis jo režisuotas pilnametražis filmas buvo 1968 m. anime „Hols: Prince of the Sun“, kuris netapo komerciškai sėkmingu, todėl Takahata buvo pažemintas pareigose. Kad sukurti Pepės Ilgakojinės animacinį filmą, 1971 m. Takahata kartu su Joiči Kotabe (*Yoichi Kotabe*) ir Hajao Mijadzakiu paliko „Toei Animation“ ir įsidarbino „A Production“ (dab. „Shin-Ei Animation“) studijoje. Nepavykus gauti teisės režisuoti filmą, įsimintus Švedijos miestų Stokholmo ir Visbio vaizdus jie vėliau pavaizdavo anime filme „Kikės siuntų tarnyba“ (1989 m.). 1971 m. kartu su Mijadzakiu režisavo keletą TV anime serialo „Lupin III“ serijų. 

2014 m. I. Takahatos režisuotas filmas „Princesė Kaguja“ buvo nominuotas „Oskaro“ apdovanojimui, 2015 m. režisierius apdovanotas Prancūzijos menų ir literatūros ordinu. I. Takahata mirė 2018 m. balandžio 5 d. nuo plaučių vėžio.

## Filmografija
Žymesni Takahatos kūriniai:

### Televizija
* 1971: *[[Lupin III|Lupin III: Part 1]]* (7, 8, 10, 11, 13–23 anime serijos; rež.)
* 1974: *Heidi, Girl of the Alps* (rež.)
* 1976: *3000 Leagues in Search of Mother* (rež.)
* 1978: *[[Future Boy Conan]]* (rež.)
* 1979: *Anne of Green Gables* (rež.)

### Kinas
* 1968: *Hols: Prince of the Sun* (rež.)
* 1972: *Panda! Go, Panda!* (rež.)
* 1980: *3000 Leagues in Search of Mother* (rež.)
* 1982: *Gauche the Cellist* (rež.)
* 1983: *Little Nemo: Adventures in Slumberland* (rež.)
* 1984: *[[Nausicaä of the Valley of the Wind]]* (prodius.)
* 1986: *[[Castle in the Sky]]* (prodius.)
* 1988: *[[Grave of the Fireflies]]* (rež.)
* 1989: *[[Kiki's Delivery Service]]* (muzikos rež.)
* 1991: *[[Only Yesterday]]* (rež.)
* 1994: *Pom Poko* (rež.)
* 1999: *My Neighbors the Yamadas* (rež.)
* 2003: *Winter Days* (vienas iš daugelio autorių)
* 2013: *[[The Tale of Princess Kaguya]]*

## Išnašos