open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Liucijus Suslavičius

**Liucijus Suslavičius** (1948 m. vasario 26 d. Kaune – 2007 m. spalio 29 d. Vilniuje) – transporto ir saugaus eismo inžinierius, policijos komisaras, transporto ir karinės technikos istorikas, publicistas.

## Biografija

1965 m. baigęs Kauno 4-ąją vidurinę mokyklą, įstojo į Kauno politechnikos instituto Mechanikos fakulteto automobilių transporto specialybę, 1970 m. baigęs studijas įgijo inžinieriaus mechaniko specialybę. Po studijų buvo paskirtas dirbti eismo organizavimo inžinieriumi į Lietuvos TSR vidaus reikalų ministerijos Valstybinę automobilių inspekciją. Iki milicijos reorganizavimo į policiją perėjo tarnybos pakopas nuo milicijos leitenanto – inžinieriaus iki milicijos pulkininko – Valstybinės automobilių inspekcijos valdybos viršininko pavaduotojo. 1990 m. paskirtas policijos komisaru – Kelių policijos valdybos viršininko pavaduotoju. Šiose pareigose, 1994 m. paaukštintas iki vyresniojo komisaro, išdirbo iki 1998 m. Nuo 2000 m. iki mirties valstybės įmonėje „Regitra“ ėjo vyriausiojo specialisto pareigas.

Publicistinę veiklą pradėjo 1970 m. Straipsnius transporto inžinerijos ir istorijos temomis publikavo Lietuvos ir Rusijos žurnaluose ir laikraščiuose, buvo redakcijų nariu ar nuolatiniu korespondentu. Rečiau publikuodavo straipsnius kitose šalyse. Dalyvavo automobilistų – entuziastų organizacijų veikloje Lietuvoje ir užsienyje. Bendradarbiavo su Lietuvos visuomenės informavimo priemonėmis (televizija, radiju, spauda) aktualiais transporto, eismo saugumo klausimais.

## Knygos

* «Этот многоликий автомобиль», Москва: Транспорт, 1993.
* „Automobilis Lietuvoje 1918–1940“, Vilnius: Aidai, 2005. (bendraautoris Klaudijus Driskius).

## Nuorodos

* Internetinė svetainė Liucijus.lt
Birutė Baltrušaitytė

**Birutė Baltrušaitytė-Masionienė** (1940 m. spalio 24 d. Treinoji, Tauragės rajonas – 1996 m. rugpjūčio 2 d. Vilnius) – Lietuvos rašytoja, literatūros tyrinėtoja, habilituota humanitarinių mokslų daktarė.

## Biografija

Buvo jauniausia iš trijų seserų, mokėsi Tauragės I vidurinėje mokykloje. 1965 m. baigė Vilniaus universitetą. 1992 m. habilituota humanitarinių mokslų daktarė. Nuo 1965 m. Vilniaus universiteto rusų literatūros dėstytoja.

## Kūryba
Grožinėje kūryboje, kurią pasirašinėjo Baltrušaitytės pavarde, vyrauja Mažosios Lietuvos istorinės ir kultūrinės realijos, pabrėžiamos praeities ir dabarties sąsajos, keliami tautinės savimonės, moralinės pareigos klausimai. Poezijai būdingas etinis maksimalizmas, lyrinė refleksija. Novelėse ir apysakose gausu autentiškų vaikystės atsiminimų, daug dėmesio skiriama moters likimo temai, vaizduojami iškilūs Mažosios Lietuvos kultūros veikėjai Kristijonas Donelaitis, Eduardas Gizevijus, Vydūnas, Morta Zauniūtė.

Literatūros mokslo darbus pasirašinėjo Masionienės pavarde. Tyrinėjo rusų, ukrainiečių, estų ir kt. tautų literatūras. Periodinėje spaudoje paskelbė įvairių šalių literatūros ir kultūros apžvalgų.

## Atminimo įamžinimas
* 2011 m. Birutės Baltrušaitytės vardu pavadinta Tauragės viešoji biblioteka. 

## Bibliografija

### Grožinė literatūra
* Žolynų prieglaudoj, eilėraščiai, 1980 m.
* Upių pradžioj, eilėraščiai, 1982 m.
* Šuliniai, eilėraščiai, 1986 m.
* Lietuvninkų ir prūsų žemėj, eilėraščiai, 1991 m.
* Po pietvakarių dangum, novelės, 1981 m.
* Lieptai, novelės, 1985 m.
* Sugrįžimai, 1988 m. Gabrielės Petkevičaitės-Bitės premija
* Po Žalgirio kautynių, istorinės tematikos novelių rinkinys vaikams, 1993 m.
* Mažosios Lietuvos moterys, apybraižų knyga, 1998 m.

### Mokslinė literatūra
* Dabartinės estų prozos bruožai, 1977 m.
* Levas Tolstojus ir Lietuva, 1978 m.
* Literatūrinių ryšių pėdsakais, 1982 m.
* Iš Kalevo šalies: Estų literatūros puslapiai, 1990 m.
* Su savąja tauta: Pabaltijo ir Rytinių slavų tautų literatūra, 1994 m.
* Baltijos tautos: Kultūros istorijos metmenys, 1996 m.

## Literatūra
* Viktorija Daujotytė. *Eiti savo keliu. Birutė Baltrušaitytė-Masionienė*: mažoji monografija. Vilniaus universiteto leidykla, 2011.

## Šaltiniai
2008 m. Kinijos Grand Prix

**2008 m. Kinijos Grand Prix** – 17-tas FIA rengiamas 2008 m. sezono Formulės 1 čempionato etapas. Jis vyko spalio 17-19 d. Shanghai trasoje, Šanchajaus mieste, Kinijoje.

2007 m. Kinijos GP laimėjo Kimi Raikkonenas. Kitus tris čias vykusius GP laimėjo šie pilotai: Rubensas Barrichello (2004), Fernando Alonso (2005) ir Michaelis Schumacheris (2006).

## Prieš Grand Prix

### Orų prognozė
Visą savaitgalį Šanchajuje, kur vyks lenktynės, turėtų būtų sausa, tačiau sekmadienį gali šiek tiek palyti. Prognozuojama, kad temperatūra viso savaitgalio metu svyruos apie 24°C laipsnius šilumos.

## Penktadienio treniruotės
### Pirmoji dalis
Pirmose treniruotėse greičiausias buvo sezono lyderis britas Lewis Hamiltonas, nuvažiavęs ratą per 1:35.630 min. Jam iš paskos išsidėstė abu Ferrari pilotai - pagrindinis brito konkurentas Felipe Massa (1:36.020) ir suomis Kimi Raikkonenas (1:36.052).

### Antroji dalis
Antroje dalyje vėl greičiausias buvo Lewis Hamiltonas (1:35.750), o jam iš paskos išsirikiavusius pirmoje dalyje Ferrari atstovus pakeitė Renault - Fernando Alonso (1:36.024) bei Nelson Angelo Piquet (1:36.094).

## Šeštadienio treniruotės
Šeštadienio treniruotėse patį geriausią rato įveikimo laiką pasiekė BMW Sauber komandos lenktynininkas Nickas Heidfeldas. Vokietis į priekį išsiveržė pačioje važiavimo pabaigoje, kai beveik visi sportininkai į trasą išriedėjo minkštesnėmis padangomis. Jis 0,074 sek. pranoko vakar abejose treniruotėse geriausią rezultatą pasiekusį McLaren atstovą Lewis Hamilton.

## Kvalifikacija

Red Bull Racing komanda prieš pat kvalifikacijos pradžią pakeitė variklį Mark Webber vairuojamame bolide. Dėl to australas bus nubaustas starto dešimtimi vietų žemiau bauda. Motoras M. Webber bolide sugedo šeštadienio treniruočių metu, likus 15 min. iki važiavimo pabaigos.

Kvalifikaciją laimėjo McLaren komandos pilotas Lewis Hamilton, šiemet jau septintąjį kartą pelnęs pirmąją starto poziciją lenktynėms.

Britas į pirmąją poziciją išsiveržė pačioje kvalifikacijos pabaigoje, kai 0,342 sek. pagerino Ferrari atstovo Kimi Raikkonen pasiektą rezultatą. Pagrindinis kvalifikacijos laimėtojo priešininkas kovoje dėl šių metų Formulės 1 čempiono titulo Felipe Massa liko trečias, nusileidęs 0,586 sek.

## Lenktynės

Nuobodžiose žiūrovams lenktynėse užtikrintą pergalę iškovojo McLaren komandos lenktynininkas Lewis Hamilton. Už jo antroje ir trečioje vietose finišavo Ferrari pilotai Felipe Massa ir Kimi Raikkonen.

Likus dešimčiai ratų iki finišo, K. Raikkonen dar važiavo priekyje F. Massa, tačiau po kelių ratų suomis pasielgė komandos labui, praleisdamas į priekį brazilą, taip kiek padidindamas pastarojo galimybes kovoje dėl čempiono titulo. Po lenktynių F. Massa nuo lydrio L. Hamilton skiria 7 taškai.

## Kita

## Išnašos

## Nuorodos

* FIA Kinijos GP rezultatai 
* Detalūs Kinijos GP rezultatai
Romualdas Baltrušis

**Romualdas Baltrušis** (g. 1926 m. gegužės 1 d. Ukmergėje) – Lietuvos chemikas organikas, habilituotas fizinių mokslų daktaras.

## Biografija
Baigė Ukmergės gimnaziją, 1950 m. baigė Vytauto Didžiojo universitetą. 1970 m. chemijos mokslų daktaras.

1954–1994 m. Kauno politechnikos instituto (nuo 1990 m. Kauno technologijos universitetas) dėstytojas, 1980–1990 m. Organinės chemijos katedros ir Augimo reguliatorių sintezės laboratorijos vedėjas; 1973 m. profesorius.

## Mokslinė veikla
Svarbiausi darbai iš ß-aminorugščiu sintezės ir jų darinių tyrimo. Susintetino augimo reguliatorių, naudojamų žemės ūkio augalų derlingumui didinti, polimerų termostabilizatoriu, antioksidantų, padarė išradimų. Parašė pirmąjį stambiamolekulių junginių vadovėlį lietuvių kalba, straipsnių iš lietuvių chemijos terminijos, chemijos istorijos.

## Įvertinimas
* 1975 m. LTSR valstybinė premija

## Bibliografija
* Stambiamolekulinių junginių chemijos pagrindai, 1966 m.
* Organinė chemija, vadovėlis, su kt., 2 d. 1969–1971 m., d. 1 1995 m., d. 2 1999 m.
* N-Aril (heterociklų)-ß-alaninu sintezė, kitimai ir savybės, monografija, 1999 m.
* Atsiminimų pynė, Vytauto Didžiojo universitetas, 2007 m. ISBN 9955-12-140-8

## Šaltiniai
Eduardas Gizevijus

**Eduardas Karolis Samuelis Gizevijus** (, slapyvardis „*Keliauninkas*“, 1798 m. lapkričio 11 d. Lukas, dab. Lenkija – 1880 m. gegužės 9 d. Tilžė) – Mažosios Lietuvos tautosakininkas, etnografas, vertėjas.

## Biografija
Kilęs iš suvokietėjusių Prūsijos mozūrų Gižickių giminės. Mokėsi Seinuose, Gumbinėje. 1817–1821 m. studijavo teisę ir pedagogiką Karaliaučiaus universitete, jo nebaigęs 1819-1825 mokytojavo privačiai Karaliaučiuje. 1825-1876 m. Tilžės gimnazijos mokytojas, nuo 1846 m. pirmasis joje dėstęs lietuvių k. Pasisakė už lietuvių kalbos dėstymą Mažosios Lietuvos mokyklose. 1879 m. vienas iš Lietuvių literatūrinės draugijos Tilžėje steigėjų.

## Mokslinė veikla
Rinko tautosaką ir etnografinę medžiagą. Sudarė 246 lietuvių liaudies dainų rinkinį, paliko apie 150 etnografinių piešinių, kuriuose vaizdavo Mažosios Lietuvos kraštovaizdį ir kaimo žmones (daugiausia merginas, moteris, vaikus) šventine apranga, vestuvinių apeigų scenas iš Tilžės, Ragainės, Pagėgių, Klaipėdos ir Priekulės apylinkių. Paveikslai 1918 m. ir 1929 m. buvo eksponuoti Karaliaučiuje, 1930 m. Tilžėje.
Mokslinėje periodikoje (*Preußische Provinzial-Blätter, Neue Preußische Provinzial-Blätter*) 1837–1866 m. paskelbė daug etnografinių aprašymų ir tautosakos kūrinių su savais vertimais į vokiečių k. – lietuvių dainų ir liaudies papročių aprašymų apie vestuvių (trobos puošimą, dovanų dalijimą, jaunosios gaubtuves ir kt.), gimtuvių ir krikštynų apeigas, alaus darymą, linamynį. Išvertė vokiečių pedagogo F. Richterio brošiūrą „Notūros gydymas“ (1879 m.).

Tilžėje vokiečių kalba išleistas jo raštų rinkinys ir autobiografija „Eduard Gisevius“ (1881 m., 2 leid. 1930 m.). Lietuvių kalba jo etnografinių raštų paskelbta rinkinyje „Lietuvininkai“ (1970 m.).

## Šaltiniai
Ukrainos transportas

**Ukrainos transportas** – keleivių ir krovinių pervežimams skirtos infrastruktūros ir transporto priemonių visuma Ukrainoje.

## Sausumos transportas

### Geležinkeliai
Geležinkelius eksploatuoja įmonė „Ukrzaliznycja“ (išskyrus metro sistemas miestuose). Pagal geležinkelių tinklo naudojimą Ukraina yra 11 pasaulyje.

Geležinkelių tinklo ilgis:
* 23 350 km (1520 mm pločio vėžės); iš jų 9 000 km elektrifikuoti.
* 201 km (1435 mm pločio vėžės), elektrifikuoti.

#### Geležinkelių jungtys su kitomis valstybėmis
* 
* 
* 
*  (1435 mm pločio vėžės)
*  (1435 mm pločio vėžės)
*  (1435 mm pločio vėžės)
*  (1435 mm pločio vėžės)

#### Metro
Miestai, kuriuose įdiegtas metropoliteno tinklas:
*  Kijevo metropolitenas
*  Charkovo metropolitenas
*  Dnipro metropolitenas
*  Kryvyj Riho lengvasis metropolitenas
*  *[[Doneckas|Donecko]] [[Donecko metropolitenas|metropolitenas]] (diegiama)*
*  *[[Odesa|Odesos]] [[Odesos metropolitenas|metropolitenas]] (planuojama)*
*  *[[Lvovas|Lvovo]] [[Lvovo lengvasis metropolitenas|lengvasis metropolitenas]] (planuojama)*

### Automobilių keliai

Bendras kelių ilgis:
* 172 400 km, iš jų 164 732 km su kieta danga.

Per Ukrainą driekiasi svarbūs transporto koridoriai , , ,  bei kiti. Rengiantis Euro 2012 rekonstruotos tarptautinės reikšmės autostrados.

## Vandens transportas

### Jūrų uostai

Pagrindinė krovinių laivais gabenimo įmonė šalyje yra „UkrFerry“.

Pagrindiniai jūrų uostai prie Juodosios jūros:
*  Odesa
*  Sevastopolis
*  Čornomorskas, Odesos sritis

Pagrindinis jūrų uostas prie Azovo jūros:
*  Mariupolis, Donecko sritis

### Upių laivyba
Šiuo metu laivuojama 4400 km 7 upėse, daugiausia – Dunojuje ir Dniepre. Didžiausi upių uostai: Kijevas, Čerkasai, Zaporožė, Nikopolis (visi prie Dniepro), Renis, Izmajilas (prie Dunojaus). Visos šalies upės žiemą užšąla, tačiau Kijeve Dniepre naudojami ledlaužiai.

## Naftotiekiai ir dujotiekiai
Pagal 2010-ųjų duomenis:
* dujotiekių: bendras ilgis 36 493 km;
* naftotiekių: 4 514 km.

## Oro transportas
Iš viso oro uostų:
* **437** (2007)

### Oro uostai su tvirta pakilimo juosta
* Iš viso: **193**
* Daugiau negu 3,047 m: **13**
* nuo 2,438 iki 3,047 m: **53**
* nuo 1,524 iki 2,437 m: **27**
* nuo 914 iki 1,523 m: **5**
* mažiau negu 914 m: **95** (2007)

Daugiau apie tarptautinius oro uostus: Boryspilio, Dnipro, Donecko, Odesos, bei Simferopolio.

### Oro uostai su netvirta pakilimo juosta
* Iš viso: **244**
* nuo 2,438 iki 3,047 m: **3**
* nuo 1,524 iki 2,437 m: **11**
* nuo 914 iki 1,523 m: **13**
* mažiau negu 914 m: **217** (2007)

## Šaltiniai
Verkiančio kupranugario istorija

**Verkiančio kupranugario istorija** (, ) – 2003 m. mongolų-vokiečių dokumentinis filmas. Jame pasakojama apie mongolų klajoklių šeimą, bandančią išgelbėti retą kupranugario jauniklį, kai šio atsisakė motina.

2004 m. „Oskarų“ apdovanojimuose filmas nominuotas geriausio dokumentinio filmo kategorijoje.

## Veikėjai
* Janchiv – Janchiv Ayurzana, senolis
* Chimed – Chimed Ohin, senolė
* Amgaa – Amgaabazar Gonson
* Zevel – Zeveljamz Nyam
* Ikchee – Ikhbayar Amgaabazar, tėvas
* Odgoo – Odgerel Ayusch, motina
* Dude – Enkhbulgan Ikhbayar, vyresnysis berniukas
* Ugna – Uuganbaatar Ikhbayar, jaunesnysis berniukas
* Guntee – Guntbaatar Ikhbayar, berniukų sesuo
* Munkhbayar – Munkhbayar Lhagvaa, muzikos mokytojas
* Botok – jauniklis kupranugaris
* Ingen Tenne – motina kupranugarė

## Siužetas

Gobio dykumoje gyvenančiai mongolų šeimai dvi kupranugarės atveda jauniklius. Pirmoji kupranugarė atveda jauniklį lengvai ir jį priima, tačiau antroji atveda jauniklį labai sunkiai, tik su žmonių pagalba. Pasirodo, kad tai retas baltas kupranugaris. Tačiau motina atsisako jį žindyti ir nepaisant žmonių pastangų juos suvesti, ši jo neprisileidžia. Tuomet šeimos senolis nusiunčia vaikus – Ugna ir Dude į aimako centrą, kad šie pakviestų smuikininką. Atvykęs smuikininkas kartu su jurtos gyventojais atlieka folklorinės muzikos ritualą: muzikantas groja morin churu, o Odgoo gieda tol, kol kupranugarė ima verkti. Galiausiai motina priima savo jauniklį.

Filme gausu etnografinių motyvų, vaizduojama mongolų gyvenimo kasdienybė. Vienas pagrindinių filmo veikėjų – jaunas berniukas Ugna. Jis sužavėtas miesto, kuriame pamatė televizorius, kompiuterius, mokyklą. Filmo pabaigoje išsipildo vaiko svajonė – tėvas nuperka televizorių.

Filme skamba mongolų melodija – „Temeechin eej“.
Turkų meschetinų vėliava

**Turkų meschetinų vėliava** – turkų meschetinų etnoso vėliava: trispalvė su lygaus pločio jusotomis (Viršuje balta, viduryje – raudona, apačioje – juoda, o prie koto – tokio paties pločio vertikali žalia juosta, kurioje yra baltas pusmėnulis centre ragais į dešinę.

Vėliavos proporcijos – 2:3.

## Nuorodos
* Meshtekistan (Georgia)
Vakarų Trakijos turkai

**Vakarų Trakijos turkai** () – oficialiai nepripažinta etninė mažuma Graikijoje, gyvenanti Trakijos šiaurės rytų dalyje, kuri dar vadinama *Graikijos Trakija* arba *Vakarų Trakija*, kad atskirti nuo Trakijos, kuri priklauso Bulgarijai ir Turkijai.

Pagal oficialius duomenis Vakarų Trakijos turkų yra apie 50 tūkst. Jie yra dalis Graikijos gyventojų, kurie oficialiai laikomo etnine mažuma ir vadinami *Trakijos musulomonais* (jų 1991 m. buvo apie 98000). Kai kurios nevyriausybinės organizacijos visus Graikijos musulmonus laiko turkais.

Vakarų Trakijos turkai buvo išimtis, 1922–1923 m. jie nedalyvavo gyventojų mainuose tarp Turkijos ir Graikijos. Jiems buvo suteiktos ypatingos teisės, pvz., teisė mokytis mokyklose turkų kalba.

Turkijoje Vakarų Trakijos turkus vadina *Batı Trakyalı* 'Vakarų trakai', kai juos reikia tiksliai apibūdinti, arba tiesiog *Trakyalı* 'trakais', kadangi turkai paprastai juos laiko vieningos Trakijos, kurios dalis yra ne Turkijoje, kultūros atstovais.
Nemažai Vakarų Trakijos turkų gyvena Stambule, Izmire ir netoli jų, taip pat vakarų Anatolijoje. Nedaug Vakarų Trakijos turkų gyvena emigravę į Vokietiją ir kitas šalis.

Nuo 1990 m. Graikijoje veikia naujas rinkimų įstatymas, pagal kurį į parlamentą patenka partijos, surenkančios mažiausiai 3 % balsų. Musulmonai į parlamentą gali patekti kaip bet kurios partijos atstovai nuo Trakijos.
0,5 % vietų Graikijos universitetuose yra yra rezervuojamos musulmonų mažumai.
A*Teens

**A*Teens** – Švedijos pop grupė, susikūrusi 1998 metais Stokholme.

## Istorija

Legendinei grupei „ABBA“ pagerbti sukurtas projektas – „A-Teens“ – gimė Švedijoje, Stokholmo mieste, kur į vieną kompaniją susibūrė keturi švedai paaugliai: Marie Serneholt, Sara Lumholdt, Dhani Lennevald‘as ir Amit‘as Paul‘as.

1998-aisiais metais pradėję darbuotis prie debiutinio albumo „The ABBA Generation“, jie po dvejų metų jau karaliavo Europos šalių topuose su puikiai atliktu ABBA koveriu „Mamma Mia“. Tokį žygdarbį „A-Teens“ padarė praėjus lygiai ketvirčiui amžiaus po pačios „ABBA“ sėkmės su šia daina.

Albume buvo galima rasti visų didžiausių ABBA hitų, tokių kaip „Dancing Queen“, „Mamma Mia“, „S.O.S.“ bei „Take a Chance on Me“, perdarytas versijas.

Po turnė su panašaus stiliaus grupėmis ir atlikėjais (tokiais kaip „N‘Sync“ ir Britney Spears), grupė išleido antrąjį savo albumą, pavadinimu „Teen Spirit“. Jis buvo ypatingas tuo, kad jame skambėjo originalios grupės dainos.

2002-ųjų pavasarį pasirodė dar vienas „A-Teens“ koveris – rokenrolo karaliaus Elvio Presley klasika tapusio hito „Can’t Help Falling in Love“ perdaryta versija.

Šį kūrinį galima rasti trečiajame „A-Teens“ albume, „Pop 'Til You Drop“, kurį įrašų kompanija „Universal“ išleido tų metų birželį.

## Diskografija

### Albumai
Oficialiai A*Teens diskografijoje priskaičiuojami 3 albumai ir viena rinkinys, tačiau faktiškai *New Arrival* yra ketvirtas studijinis albumas.
* *The ABBA Generation* (1999). Išleistas 1999 m. rugpjūčio 25 d., tiražas – 4,5 mln. kopijų;
* *Teen Spirit* (2001). Išleistas 2001 m. vasario 26 d., tiražas – 3 mln. kopijų;
* *Pop ‘Til You Drop* (2002). Išleistas 2002 m. birželio 18 d., tiražas – 800 tūkst. kopijų;
* *New Arrival* (2003). Išleistas 2003 m. sausio 28 d., tiražas – 500 tūkst. kopijų;
* *Greatest Hits* (2004). Išleistas 2004 m. gegužės 12 d.

### Singlai
Grupė išleido 13 tarptautinių singlų. Kai kurie iš jų buvo išleisti skirtingose šalyse. Visi, išskyrus *Dancing Queen*, pateko į Sweden Top 40.
* *Mamma Mia* (*The ABBA Generation*)(1999);
* *Super Trouper* (*The ABBA Generation*)(1999);
* *Gimme! Gimme! Gimme!* (*The ABBA Generation*)(1999);
* *Happy New Year* (nėra nei viename albume) (1999);
* *Dancing Queen* (*The ABBA Generation*) (2000) JAV;
* *Upside Down/Bouncing Off The Ceiling* (*Teen Spirit*) (2000);
* *Halfway Around The World* (*Teen Spirit*) (2001);
* *Sugar Rush* (*Teen Spirit*) (2001);
* *Heartbreak Lullaby* (*Greatest Hits*) (2001);
* *Can’t Help Falling In Love* (*Pop ‘Til You Drop*, *New Arrival*) (2002);
* *Floorfiller* (*Pop ‘Til You Drop*, *New Arrival*) (2002);
* *A Perfect Match* (*New Arrival*) (2003);
* *I Promised Myself* (*Greatest Hits*) (2004).
Vakarų Trakijos turkų vėliava

**Vakarų Trakijos turkų vėliava** – Vakarų Trakijos turkų etnoso vėliava. Trys horizontalios vienodo pločio juostos (viršutinė ir apatinė – žalios, vidurinė – balta), kairėje, prie koto, yra vertikali juoda juosta, užimanti trečdalį vėliavos ilgio. Ant juostos užklotas žalias trikampis pagrindu į kotą, o viršūnę siekiančios juodosios juostos į kraštus. Žaliajame trikampyje baltas pusmėnulis ragais nuo koto ir balta penkiakampė žvaigždė prieš pusmėnulio ragus. Ties juodosios juostos dešiniuoju kraštu dvi vertikaliai išdėstytos baltos penkiakampės žvaigždės, vienoje linijoje su vidurine balta žvaigžde.

Vakarų Trakijos turkai savo vėliavą padarė trumpai (du mėnesius 1913 m.) egzistavusios vadinamosios *Vakarų Trakijos respublikos* vėliava.

## Nuorodos
* Turkish minority in Western Thrace
Ukrainos ginkluotosios pajėgos

**[[Ukraina|Ukrainos]] ginkluotosios pajėgos** () kaip nacionalinės ginkluotosios pajėgos sudarytos 1991-ųjų gruodžio 6-ąją Ukrainos aukščiausiajai tarybai priėmus nutarimus „Dėl ginkluotųjų pajėgų“ bei „Dėl gynybos“: visos tarybinės bazės perėjo Ukrainai trijose karinėse apygardose – Kijevo, Priekarpatės ir Odesos.

1992 m. gegužę Ukraina pasirašė strateginę ginkluotės sumažinimo sutartį, kuria šalis atidavė visus branduolinius ginklus, „paveldėtus“ iš TSRS, Rusijai ir nutarė pasirašyti branduolinių ginklų neplatinimo sutartį bei tapti nebranduoline valstybe. Šalis sutartį patvirtino 1994 m. ir 1996 m. oficialiai tapo branduolinių ginklų neturinčia valstybe. Ukrainos kariuomenė yra antra didžiausių Europoje po Rusijos.

Nustatytoji Ukrainos nacionalinė politika – euroatlantinė integracija ir į NATO, ir į Europos sąjungą. Ukraina sudariusi taikos partnerystę (1994) su NATO; aktyvi dalyvė taikdarių misijose Balkanuose. Šis glaudus ryšis su aljansu labiausiai buvo pastebimas bendros misijos su Lenkija, Kosove, metu. Ukrainos kariai taip pat tarnauja Afganistane, Irake bei dalyvauja operacijoje „Aktyvios pastangos“ ().

## Ukrainos kariai užsienyje
Skliausteliuose nurodyta tarptautinės misijos pavadinimas  2015-ųjų metų duomenys.
* : ISAF (PRT CHAGHCHARAN) – 13 karininkų (3 medikai)
* : (MONUSCO) – 12 ekspertai ir keturi Mi-24 pilotai
* : (KFOR) – 128 kariai
* : (Jungtinių Tautų Laikinosios vadovybės misija Kosove) – 1 Karinių ryšių dalies štabo viršininkas, 1 ryšio karininkai
* : (UNMIL) – 277 kariai ir 2 ekspertai
* : (Padniestrė) – 10 karinių stebėtojų
* : (UNMIS) – 9 ekspertai
*  (20)

## Išnašos

## Nuorodos

* Oficialus Ukrainos gynybos ministerijos tinklalapis (ukr. ir angl. k.)
David Herbert Richards Lawrence

**Deividas Herbertas Lorensas** (1885 m. rugsėjo 11 d. Ystvude prie Notingemšyro – 1930 m. kovo 2 d. Vense, Prancūzojoje) – anglų rašytojas.

## Gyvenimas ir kūryba
Gimė 1885 m. rugsėjo 11 d. Ystvude prie Notingemšyro ir buvo ketvirtasis vaikas kalnakasio šeimoje. Jaunystės išgyvenimus ir nuotykius aprašė savo pirmajame reikšmingame romane „Sūnūs ir meilūžiai“. Romane aprašomas šeimos gyvenimas ir motinos bei sūnaus santykiai. Nuo pat gimimo D. H. Lorensas buvo silpnos sveikatos ir būdamas dvidešimt šešerių metų susirgo tuberkulioze. Notingemšyre užbaigęs mokyklą ir studijas, nuo 1908 m. Londone dirbo mokytoju, tačiau dėl sveikatos po keleto metų turėjo darbo atsisakyti. 1912 m. susipažino su vokiečių kilmės buvusio profesoriaus žmona Frida Vykli (tikr. fon Richthofen), su ja pabėgo ir po skandalingų skyrybų ją vedė. Iš pradžių jie gyveno Anglijoje, po to keliavo po Vokietiją ir Italiją. D. H. Lorensas parašė savo ilgiausią romaną „Vaivorykštė“, kuris po teismo proceso dėl nepadorumo buvo uždraustas. Kitas romanas – „Įsimylėjusios moterys“ – taip pat susilaukė dorovingosios spaudos kritikos. Pirmojo pasaulinio karo metu jie buvo įtariami šnipinėjimu ir išsiųsti iš Kornvalio, kuriame tuo metu gyveno. Lorensas užsisakė vizą į JAV, kurią gavo tik po 4 metų, karui pasibaigus. Nusivylęs jis išvyko iš Anglijos, kur nesusilaukė literatūrinės sėkmės ir buvo priverstas skursti.

Pripažinimą ir finansinę nepriklausomybę jam atnešė Amerikoje išleisti romanai ir jų vertimai. Nuo 1919 m. iki savo mirties Lorensas daug keliavo: važinėjo po Italiją, Australiją, ilgesnį laiką gyveno Niu Meksike nedidelėje rančoje. Trumpame romane „Sent Mauro žirgas“ vaizduojama laukinė nepaliesta Niu Meksiko gamta ir aštriai kritikuojama šiuolaikinė industrinė visuomenė. Beje, ši kritika jaučiama ir „Ledi Čaterli meilužyje“. Be romanų Lorensas parašė nemaža kelionių aprašymų, eilėraščių, dramų apsakymų ir esė. 1926 m. jis persikėlė į Toskaną, kur parašė „Ledi Čaterlį meilužį“. Kadangi kūrinys buvo kaltinamas nepadorumu ir santuokos griovimo aukštinimu, jis buvo uždraustas. Lorensas mirė 1930 m. kovo 2 d. Vense, Prancūzijoje. Netoli rančos Niu Meksike žmona vyro atsiminimui pastatė nedidelę koplytėlę, į kurią įmūrijo urną su vyro pelenais.

## Bibliografija
* 1911 m. Baltasis povas (The White Peacock)
* 1912 m. Pažeidėjas (The Trespasser)
* 1913 m. Sūnūs ir meilužiai (Sons and Lovers}
* 1915 m. Vaivorykštė (The Rainbow)
* 1920 m. Mylinčios moterys (Women in Love)
* 1920 m. (The Lost Girl)
* 1922 m. Aarono lazda (Aaron’s Rod)
* 1923 m. Kengūra (Kangaroo)
* 1924 m. (The Boy in the Bush)
* 1923 m. Plunksnuotoji gyvatė (The Plumed Serpent)
* 1928 m. Ledi Čaterli meilužis (Lady Chatterley’s Lover)
* 1929 m. (The Escaped Cock)
* 1930 m. Mergelė ir čigonas (The Virgin and the Gypsy)
Čigonų vėliava

**Čigonų vėliava** – čigonų etnoso vėliava: dvispalvė iš dviejų horizontalių vienodo pločio juostų – viršutinė žydra, apatinė – žalia. Vėliavos centre – raudonas ratas su šešiolika stipinų (čakra).

## Simbolika
* žydra – dangus, amžinos dvasinės vertybės
* žalia – žemė, augimas, žemiškosios vertybės
* raudonas ratas (čakra) – kaip nuoroda į indišką čigonų kilmę, reprezentuoja judėjimą ir pažangą, ir ugnies pliūpsnį, iš kurio laiko pradžioje atsirado visa kas egzistuoja.

## Istorija
Vėliavą patvirtino 1971 m. Londone (D. Britanija) vykęs Pirmasis pasaulinis čigonų suvažiavimas, kurį organizavo Tarptautinis čigonų komitetas. Buvo paimta 1933 m. vykusios konferencijos vėliava, tik dabar papuošta čakra.
Stasia Baltus

**Stasia Baltus-Daminaitytė** (1926 m. liepos 14 d. Šaltuosiuose Šaltiniuose, Kalvarijos valsčiuje – 2015 m. rugpjūčio 10 d. Briuselyje, Belgijoje) – Belgijos lietuvių veikėja.

## Biografija
Mokėsi Marijampolės gimnazijoje. 1944 m. pasitraukė į Vokietiją, 1945 m. persikėlė į Belgiją, į Briuselį. 1956–1999 m. Belgijos lietuvių bendruomenės pirmininkė, vėliau garbės pirmininkė. Atstovavo lietuviams Rytų ir Vidurio Europos kraštų asociacijoje „Solidarité Européenne“. Belgų visuomenės buvo pripažįstama atsakinga tautinės mažumos atstove.

## Įvertinimas
* 2000 m. Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino ordino medalis

## Šaltiniai
Jonas Baltušis

**Jonas Baltušis** (1926 m. liepos 26 d. Pandėlyje – 2004 m. liepos 7 d. Kaune) – lietuvių bibliotekininkas.

## Biografija
1961 m. baigė Vilniaus universitetą.

1951–1952 m. Kauno srities bibliotekos Bibliografijos skyriaus vedėjas, 1952–1975 m. direktoriaus pavaduotojas, 1975–1976 m. direktorius. 1976–1982 m. Lietuvos nacionalinės Martyno Mažvydo bibliotekos direktorius. 1976–1990 m. biuletenio „Bibliotekų darbas“ vyr. redaktorius. Nuo 1973 m. dėstė Vilniaus universiteto Kauno fakultete, 1982–1988 m. Lietuvos kultūros darbuotojų tobulinimosi institute.

## Šaltiniai
Juozas Gavenauskas

**Juozas Gavenauskas** (1951 m. kovo 7 d. Kaune – 2026 m. vasario 25 d.) – Lietuvos choro dirigentas, pedagogas.

## Biografija
Mokėsi Kauno 4-ojoje vidurinėje mokykloje, dalyvavo Kauno berniukų chore nuo pat jo įkūrimo. Iš vidurinės mokyklos 10-klasės perėjo į J. Gruodžio aukštesniąją muzikos mokyklą mokytis chorinio dirigavimo. Ją baigęs 1970 m. įstojo į LSSR konservatoriją (dabar LMTA).

Po baigimo 1975 m. buvo paskirtas į Šiaulius, dirbo pedagoginį darbą Šiaulių aukštesniojoje muzikos mokykloje, vadovavo miesto Jovaro dainų ir šokių ansambliui (1975–1981; 1988–1999 m.), Šiaulių mokytojų mišriam chorui „Varsa“ (1983–1988 m.), miesto mišriam chorui „Žiburys“ (1994–1998 m.). Su šiais kolektyvais koncertavo Lietuvoje ir užsienyje (Latvijoje, Estijoje, Ukrainoje, Rusijoje, Lenkijoje, Moldovoje, Vokietijoje, Čekoslovakijoje, Armėnijoje). Buvo daugelio miesto ir respublikinių dainų švenčių vyr. dirigentas, žiuri komisijų narys.

## Šaltiniai
Rimantas Baltušis

**Rimantas Baltušis** (1960 m. gruodžio 27 d. Vilnius – 2000 m. liepos 20 d.) – vienas pirmųjų po 1990 m. atkurtos Lietuvos Respublikos kariuomenės karininkų, pulkininkas leitenantas.

## Biografija
Baigęs Klaipėdos jūreivystės mokyklą dirbo prekybiniame laivyne Vladivostoke. Grįžęs į Lietuvą įsitraukė į Sąjūdžio apsaugos (vad. žaliaraiščių) veiklą. 1990 m. rugsėjo 28 d. pradėjo tarnybą Krašto apsaugos departamente. 1990 m. lapkričio 7 d. saugodamas sovietinius veikėjus parodijavusį „Šėpos teatrą“ nuginklavo įsiveržusius sovietinius kareivius. 1991 m. su kitais saugojo Lietuvos Respublikos Aukščiausiosios Tarybos rūmus. Nuo 1992 m. lapkričio „Geležinio vilko“ brigados atskirojo Klaipėdos motodesantinio bataliono organizatorius ir vadas. 1993–1995 m. mokėsi JAV pėstininkų mokykloje Fort Beninge (Džordžijos valstija). 1996 m. pulkininkas leitenantas. Pirmasis Lietuvoje pradėjo štabo darbą tvarkyti pagal NATO standartus. Nuo 2000 m. liepos mėn. brigados „Žemaitija“ štabo viršininkas.

Palaidotas Saltoniškių kapinėse.

## Įvertinimas
* Lietuvos kariuomenės kūrėjų savanorių medalis
* 1993 m. Vyčio kryžiaus 5 laipsnio ordinas 
* Sausio 13-osios atminimo medalis
* Šaulių žvaigždė
* „Geležinio Vilko“ garbės ženklas

## Šaltiniai
Maorių vėliava

**Maorių vėliava** - maorių etnoso vėliava.

Viena labiausiai pripažintų maorių vėliavų yra *Tino Rangatiratanga* 'Maorių nepriklausomybės judėjimo' vėliava. Ją 1990 m. sukūrė *Hiraina Marsden*, *Jan Smith* ir *Linda Munn*, ji laimėjo nacionalinį konkursą maorių vėliavai sukurti.

Vėliava yra trispalvė. Viršutinė dalis juoda, apatinė - raudona, jas skiria siaura balta horizontali juosta, kuri ties riba tarp pirmo ir antro trečdalių yra „perlaužta“ sūkurio tipo „lūžiu“.

## Simbolika
* Juoda spalva reiškia *Te Korekore* 'potencialaus buvimo karalystė'. Spalva simbolizuoja ilgą tamsą, iš kurios atsirado žemė. Kartu juoda spalva simbolizuoja *Rangi* - dangų, vyrišką, beformę, pasyvią jėgą,
* Raudona spalva reiškia *Te Whei Ao* 'atėjimą į būtį, pradėjimą egzistuoti'. Ji simbolizuoja *Papatuanuku* žemę - motiną, visų gyvų būtybių maitintoją ir kartu sausumą ir aktyvią jėgą.
* Balta spalva reiškia *Te Ao Marama* 'būties ir šviesos karalystę'. Ji simbolizuoja fizinį pasaulį, skaistumą, harmoniją, nušvitimą ir pusiausvyrą.
* Spiralo pavidalo KORU - simbolizuoja išsiskleidžiantį paparčio lapą ir kartu - besivystančią naują gyvybę, viltį ateičiai ir atsinaujinimo procesus.

Visas derinys perteikia gamtos jėgų, vyriškų ir moteriškų, aktyvių ir pasyvių, potencialių ir fizinių, oro ir žemės pusiausvyrą. Derinį kartais interpretuoja kaip baltą debesį, kuris driekiasi virš žemės - tai atspindi maorišką Naujosios Zelandijos pavadinimą Aotearoa 'ilgo balto debesies žemė'.

## Nuorodos
* New Zealand - Maori Flags
Boryspilio tarptautinis oro uostas

**Boryspilio tarptautinis oro uostas** () – didžiausias civilinis oro uostas Ukrainoje, įsikūręs Boryspilyje, 29 km į rytus nuo Kijevo. Atidarytas 1959 m. birželio 22 d.

## Istorija

Įkurtas pagal Ukrainos TSR Ministrų tarybos nutarimą 1959 m. birželio 22 d. vietoje buvusio karinio aerodromo. Po poros savaičių liepos 7 d. buvo priimtas pirmasis orlaivis ir atidaryta reguliaraus susisiekimo linija Maskva - Kijevas. 1960 m. atidaryta reguliaraus susisiekimo linija su Leningradu. 1965 m. atidaryta nauja aero stotis (terminalas; ). TSRS buvo naudojamas tiktais vidaus skrydžiams. Pagal Ukrainos susisiekimo ministro įsakymą nuo 1993 m. kovo 11 d. įkurtas Valstybinis tarptautinis oro uostas „Boryspilis“.

## Struktūra
* Terminalas "A", veikė keliaujantiems šalies viduje, nuo 2011 m. rugsėjo 14 d. uždarytas.
* Terminalas "B", skirtas keliaujantiems į užsienį.
* Terminalas "C", iki 2012 m. rugpjūčio 1 d. buvo skirtas VIP klientams.
* Terminalas "D", didžiausias Ukrainoje aviacijos terminalas, atidarytas 2012 m. gegužės 28 d.
* Terminalas "F", skirtas tarptautiniams reisams, daugiausia čarteriniams skrydžiams ir žemų kaštų aviakompanijoms, atidarytas 2010 m. spalio 31 d.

## Statistika
2019 m. oro uostas aptarnavo 15 260 300 keleivių.

## Išnašos

## Nuorodos

* Oficiali oro uosto svetainė
Sojas

**Sojas** (kikongo: *Mbanza Soyo*, seniau: *San Antonio de Zaire*) – miestas Angoloje, šiaurinėje jos pakrantėje, prie pat Kongo Demokratinės Respublikos sienos.

Per ilgą savo istoriją buvo bakongų Sojo karalystės sostine.
Sojo karalystė

**Sojo karalystė** – senovinė nedidelė karalystė Vidurinėje Afrikoje, prie Atlanto vandenyno, Kongo upės pietinėje pakrantėje. Šiaurėje ribojosi su Ngojo karalyste, rytuose su Kongo Imperija. Gyventojai kalbėję kikongo kalba. Karalystės teritorijoje konsolidavosi atskira bakongų etninė subgrupė – **solongai**.

## Istorija
Sojo, kaip atskira sritis, tikriausiai buvo žinoma dar nuo XIV a., kuomet plečiantis Kongo imperijai, ji buvo prijungta prie jos ir tapo viena iš feodalinių sričių. Vėliau, portugališku pavyzdžiu, jai buvo suteikta grafystės pozicija. XVI a. Sojo uostas Mpinda tapo svarbiausiu Kongo imperijos uostu, per kurį buvo prekiaujama su portugalais. Šie iš čia plukdydavo vergus, dramblio kaulą, varį.

Sojo karalystė nuolat siekė nepriklausomybės nuo Kongo, kaip buvo padarę šiaurinės karalystės Ngojas, Kakongas ir Loangas, tačiau manikongo centralizacija trukdė tai padaryti. Manikongai patys skirdavo Sojo valdytojus.

1641 m. Konge į valdžią atėjus Garsijai II, Sojuje į valdžią atėjo priešiško klano atstovas Daniel da Silva. Tai sukėlė priešiškumą, ir galiausiai inspiravo ilgą karą tarp Kongo ir Sojo, kuris buvo nesėkmingas imperijai. Kongas netgi prašė portugalų pagalbos šiame kare, tačiau ir portugalai 1670 m. pralaimėjo Kitombo mūšį, taip galutinai palikdami Soją nepriklausomą.

Per visą Kongo pilietinį karą iki XVIII a. pradžios Sojas vis labiau stiprėjo, kontroliuodamas prekybą. Jo valdytojai ėmė tituluotis Didžiaisiais kunigaikščiais. Jis aplenkė Kongo imperiją, kuri buvo sugniuždyta ilgo karo ir klanų kivirčų. Sojas visuomet buvo prieglobsčiu Kimpanzu klanui.

Valstybė nustojo egzistuoti XIX a. pabaigoje, kuomet Berlyno konferencijoje buvo nuspręsta, kad jos teritorija atiteks Portugalų Vakarų Afrikai.
Jonas Baltokas

**Jonas Baltokas** (g. 1977 m. Jonavoje) – bardas, vaikiškų dainų autorius.

Nuo 2007 m. dalyvauja Lietuvos bardų klubo inicijuotame projekte „Bardų žygis per Lietuvą“. Nuo 2007 m. gyvena Klaipėdoje. Rengia teminius vakarus „Dpoezija“.

2008 m. kartu su Rimantu Černiausku įrašė vaikams skirtą kompaktinę plokštelę „Slieko dainos“.

## Nuorodos
* Bardai.lt biografija
* Blogas
Anthony Davidson

**Anthony Denis Davidson** (g. 1979 m. balandžio 18 d. Hemel Hempstede, Hertfordšyre, Anglijoje) – Formulės 1 lenktynininkas. Jis lenktyniavo Minardi, Super Aguri, Honda ir BAR ekipose. Po šių metų Super Aguri pasitraukimo iš Formulės 1 čempionato britas nelenktyniauja. Dabar jis yra Brawn ekipos test pilotas.

## Karjera

### Karjeros pradžia
Davidsonas pradėjo savo karjerą 1987 m. dalyvaudamas įvairiuose Didžiosios Britanijos, Europos ir Šiaurės Amerikos čempionatuose. Jis laimėjo tris Didžiosios Britanijos (du kartus 1994 m. ir 1995 m.), vieną Italijos čempionatą ir dalyvavo Formula A Europos čempionate. 1999 m. jis nugalėjo Formula Fords čempionatą.

### Formulė

2001 m. sezone britas pasirašė sutartį su BAR ekipa ir tapo jos pilotu bandytoju. Po metų jis porą lenktynių startavo mažoje Minardi ekipoje, tačiau vėliau vėl grįžo į BAR ekipos bandytojo vietą.

2006 m. sezone jis perėjo į japonų Honda ekipą, o po metų tapo visateisiu dukterinės jų ekipos Super Aguri pilotu. Kartu su Takuma Sato jis lenktyniavo iki 2008 m. Ispanijos GP, po kurio silpna japonų ekipa pasitraukė iš Formulės 1 čempionato. Nuo to laiko britas nelenktyniauja Formulėje 1.

### Karjeros statistika

## Nuorodos

* Oficiali Anthony Davidsono svetainė
Rita Baltušytė

**Rita Baltušytė** (g. 1938 m. balandžio 26 d. Kaune) – Lietuvos ir Australijos žurnalistė, redaktorė, rašytoja.

## Biografija
Pavardė gimimo metu – Rita Juzėnaitė. Tėvas – rašytojas Juozas Baltušis. Tėvams išsiskyrus, jos vardas ir pavardė pakeisti į Margaritą Baltušytę, vėliau – Rita Baltušytė. 1960 m. baigė Vilniaus universitetą, įgijo žurnalistės specialybę.

Nuo 1959 m. dirbo Lietuvos radijuje, nuo 1962 m. dienraščio „Sovetskaja Litva“ literatūrinė darbuotoja, 1966–1971 m. telegramų agentūros ELTA budinčioji redaktorė, rajoninės spaudos skyriaus redaktorė, 1971–1979 m. žurnalo „Jaunimo gretos“ skyriaus redaktorė. 

1981 m. išvyko į Australiją. 1985–1986 m. ir 2000–2001 m. savaitraščio „Mūsų pastogė“ redaktorė. 1986–1993 m. radijo stoties „Amerikos balsas“ lietuvių skyriaus laidų rengėja. Nuo 1994 m. laikraščio „Lietuvos rytas“ korespondentė Australijoje.

## Kūryba
Sukūrė apybraižų, humoreskų, reportažų, 1997 m. parengė knygą apie dukterį „Akvilė. Paveikslai, laiškai, atsiminimai“; 2010 m. sudarė knygą „Baltušis iš arti. Laiškai ir kt“.

## Šaltiniai
Timo Glock

**Timas Glokas** (; g. 1982 m. kovo 18 d. Lindenfelse, Vokietijoje) – automobilių sporto lenktynininkas. 2004 m. Formulės 1 sezone jis tapo vienu iš kelių pilotų, kuris pelnė taškus savo pirmose Formulės 1 lenktynėse. 2007 m. jis tapo GP2 serijos čempionu.

## Karjera
### Karjeros pradžia
T. Glockas pradėjo savo karjerą 1998 m. būdamas 15 metų. Jis laimėjo keletą kartingų čempionatų bei 2000 m. BMW ADAC Formula Junior bei 2001 m. Formula BMW ADAC čempionatus. 2002 m. jis finišavo trečias Vokietijos F3 čempionate, o 2003 m. laimėjo trejas lenktynes Formula 3 serijoje.

### Debiutas Formulė 1
2004 m. sezone jis pasirašė sutartį su Jordan ekipa kaip pilotas bandytojas. Jo debiutas lenktynėse įvyko Kanados GP, kai jis pakeitė ekipos pilotą Giorgio Pantano vienerioms lenktynėms. Jis finišavo 11-tas, tačiau po finišo buvo dikvalifikuotos Toyota ir Williams ekipos, tad Glockas pelnė pirmuosius savo taškus. Po to vokietis startavo dar trejose lenktynėse sezone.

### Champ Car ir GP2
2005 m. Timo Glockas nusprendė dalyvauti JAV vyksiančiose Champ Car lenktynėse. Geriausias jo rezultatas sezone buvo antroji vieta, o sezono pabaigoje jis buvo surinkęs 202 taškus, ko užteko užimti 8 vietą galutinėje įskaitoje.

2006 m. jis startavo GP2 čempionate. Pelnęs 2 pergales jis užėmė 4 vietą, o kitais metais pelnęs 5 pergales jis tapo GP2 serijos čempionu.

### Sugrįžimas į Formulė 1
Po pergalingo 2007 m. čempionato jis patraukė kelių Formulės 1 komandų dėmesį. Po derybų jis pasirašė sutartį su Toyota ekipa. Jo komandos draugas tapo italas Jarno Trulli. Per pirmas dvejas lenktynes Timo Glockas finišo nepasiekė, tačiau po to vis gerino savo rezultatus. Kanados GP jis pelnė 4 vietą, o savo pirmąjį podiumą karjeroje jis pelnė Vengrijos GP finišuodamas antroje vietoje. Vokietis šiame sezone sužibėjo ir Singapūre, kur pelnė 4 vietą.

**Virgin Racing**

2009 m. sezono pabaigoje žlugus Toyota F1 komandai, jis perėjo į naują Manor GP komandą.

### Karjeros statistika

 – Sezonas vyksta

## Nuorodos

* Oficialus Timo Glocko puslapis
* Timo Glocko karjeros statistika
Sebastien Bourdais

**Sebastjanas Burdė** (; g. 1979 m. vasario 28 d. Le Mane, Prancūzija) – autosporto lenktynininkas iš Prancūzijos. Nuo 2011 m. jis lenktyniauja IndyCar čempionate.

Jis yra pats sėkmingiausias Champ Car serijos lenktynininkas, laimėjęs šį čempionatą 4 kartus iš eilės (2004–2007 m.).

## Karjera

### Ankstyva karjera
Gimęs sportiškoje šeimoje (jo tėvas Patrickas lenktyniavo automobilių lenktynėse, buvo alpinistas), Bourdais pradėjo savo lenktynių karjerą būdamas 10 metų su kartingais. 1990-1991 m. jis lenktyniavo įvairiuose kartingų čempionatuose, daugelį iš jų laimėdamas.

### Junior Formula
Bourdais progresavo ir 1995 m. dalyvavo Formula Campus čempionate, sezoną baigęs 9 vietoje. Po to dvejus metus jis praleido Prancūzijos Formula Renault čempionate. 1997 m. jis finišavo antras, o kitais metais tapo metų naujoku Prancūzijos Formula 3 serijoje. 1999 m. jis tapo šios serijos čempionu, pelnęs 8 pergales ir 3 pole pozicijas.

### Formulė 3000
Sulaukęs daug sėkmės žemesnėse lygose prancūzas prisijungė prie Prost Junior komandos Tarptautiniame F3000 čempionate. Sezoną jis baigė 9-tas. 2001 m. jis perėjo į DAMS komandą ir su ja pelnė pirmąją savo pergalę čempionate. Kitais metais jis vėl pakeitė komandą, su kuria pelnė dar tris pergales.

### Champ Car

Sekdamas kitų pilotų (Juan Pablo Montoya, Bruno Junqueira) pavyzdžiu prancūzas perėjo į Champ Car čempionatą 2003 m. Tais metais jis tapo metų naujoku ir sezoną baigė 4 vietoje.

Per kitus 4 metus praleistus Champ Car Bourdais dominavo ir pelnė 4 Champ Car čempiono titulus. Iš viso jis pelnė 31 pergalę, 39 podiumus ir 27 pole pozicijas. Iki šiol jo rekordo (4 pasaulio čempiono titulai) niekas nėra pagerinęs.

### Formulė 1
2002 m. prancūzas pirmą kartą išbandė Formulės 1 bolidą per bandymus su Arrows ekipa, tačiau bankrutavus ekipai negalėjo pasirašyti su ja sutarties.

Į Formulę 1 jis grįžo 2007 m. pabaigoje. Jis atliko keletą bandymų su Scuderia Toro Rosso ekipa, su kuria jis pasirašė sutartį 2008 m. 2008 m. kovo 18 d. jis debiutavo Formulės 1 lenktynėse Australijoje. Tose lenktynėse jis sugebėjo pelnyti 2 taškus. Likusio sezono metu taškuose jam pavyko finišuoti tik Belgijoje. Galutinėje įskaitoje su 4 taškais jis liko 17-tas.

2009 m. liepos 2 d. S. Bourdais buvo atleistas iš Scuderia Toro Rosso komandos, o jį pakeitė Jaime Alguersuari.

### Suerleague Formula

2009 m. rugsėjo pradžioje prisijungė prie Sevilla FC komandos, Superleague Formula lenktynėse. Jis važiavo 6 lenktynėse ir su 253 taškais užėmė 9 vietą.

### IndyCar
Nuo 2011 m. prancūzas lenktyniauja JAV vykstančiame IndyCar čempionate. 2011 m. su Dale Coyne Racing komanda surinkęs 188 taškus jis liko 23-ioje vietoje. 2012 m. sezone sportininkas atstovauja Lotus-Dragon Racing komandai.

### 24 val. Le mano lenktynės
Nuo 1999 m. Bourdais kasmet dalyvauja 24 val. Le Mano lenktynėse. 2007, 2009 ir 2011 m. prancūzas su Team Peugeot Total komanda LMP1 klasėje užėmė 2 vietas.

### Formulės 1 rezultatai

## Nuorodos

* Oficiali S. Bourdais svetainė
Juozas Baltušnikas

**Juozas Baltušnikas** (1909 m. sausio 2 d. Juostininkai, Anykščių valsčius – 1956 m. rugpjūčio 17 d. Monte Grandė, Argentina) – Argentinos lietuvių bendruomenės veikėjas.

## Biografija
1927 m. baigė Raguvos progimnaziją. 1929 m. atvyko į Argentiną. 1931 m. su kt. įsteigė Lietuvių liaudies teatrą. „Susivienijimo lietuvių Argentinoje“, sąjungos „Laisvoji Lietuva“ veikėjas, 1944–1946 m. Centro valdybos sekretorius. 1934–1937 m. žurnalo „Dabartis“ bendradarbis, 1936–1943 m. savaitraščio „Momentas“ redaktorius.

## Šaltiniai
Alan Henry

**Alan Henry** (1947 m. birželio 9 d. – 2016 m. kovo 3 d.) – britų sporto žurnalistas, rašytojas, Didžiosios Britanijos Grand Prix reporteris. Buvo vienas gerbiamiausių savo srities specialistų.

## Karjera
A. Henry dirbo Formulės 1 apžvalgininku nuo 1970 m. 1987–2012 m. dirbo britų dienraščio „The Guardian“ Formulės 1 apžvalgininku. Rengė laidas BBC radijui.

Dirbo žurnalų „Autocourse“, „F1 Racing“ ir „Autocar“ redakcijose. Per savo gyvenimą jis parašė daugiau nei 50 knygų autosporto tematika. 2008 m. parengė ir išleido knygą „100 geriausių Formulės 1 lenktynininkų“ apie geriausius Formulės 1 lenktynininkus bei knygą „Grand Prix Companion“ apie užkulisinį Formulės 1 gyvenimą.

1984 m. jam įteiktas Sporto rašytojų gildijos „Pierre Dreyfus“ apdovanojimas už knygą „Ferrari: The Grand Prix Cars“.

## Asmeninis gyvenimas
A. Henry gyveno Esekso grafystėje su šeima. Mirė po ligos 2016 m. kovo 3 d.

## Bibliografija

*Dalinė bibliografija*
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Išnašos
Viktoras Baltutis

**Viktoras Baltutis** (1927 m. kovo 23 d. Užšustyje, Žemaičių Naumiesčio valsčiuje – 2018 m. rugpjūčio 21 d. Adelaidėje, Pietų Australijoje, Australijoje) – ekonomistas, Australijos lietuvių bendruomenės ir spaudos darbuotojas. 

## Biografija
1944 m. vokiečių suimtas, išvežtas darbams į Vokietiją. 1948 m. baigė gimnaziją Diuseldorfe. 1948 m. emigravo į Australiją. 1965–1969 m. Adelaidės Technologijos institute studijavo buhalteriją ir ekonomiką. 

Nuo 1950 m. aktyviai dalyvavo lietuvių kultūros ir sporto organizacijų, Australijos lietuvių bendruomenės veikloje, jos tarybos ir krašto valdybos narys. 1975 m. įkūrė Lietuvių kredito kooperatyvo draugijos „Talka“ skyrių Adelaidėje, jo bendradarbis. 1978–1983 m. vadovavo Adelaidės universiteto radijo stoties laidai lietuvių kalba. 1983 m. išrinktas į Pasaulio lietuvių bendruomenės seimą; nuo 1997 m. garbės teismo narys. Nuo 1990 m. Australijos lietuvių bendruomenės archyvo vedėjas.

Redagavo „Australijos lietuvių metraštį“ (t. 2 1983 m.). Parašė pjesių („Šuolis į laisvę“, apie S. Kudirką, pastatyta 1972 m., „Svetimoje žemėje“), feljetonų, knygą „Išsinešėme tik ilgesį“ (1996 m.). Bendradarbiavo periodiniuose leidiniuose „Mūsų pastogė“, „Tėviškės žiburiai“, „Pasaulio lietuvis“ ir kt. Talkino Visuotinei lietuvių enciklopedijai.

Palaidotas Centennial Park kapinėse.

## Šaltiniai
Kauno Drobė

**Kauno „Drobė“** – istorinis Lietuvos krepšinio klubas, įkurtas 1938 metais. 1993 krepšinio klubas debiutavo LKL čempionate, kur iškovojo 8 vietą. Klubas lygoje rungtyniavo tik vieną sezoną.

## Istorija
Nuo 1962 m. klubas tapo devynis kartus Lietuvos čempionu ir šešis kartus laimėjo Respublikos taurę. Klubo komandoje žaidė ilgamečiai Lietuvos rinktinės nariai: Gediminas Budnikas, Algirdas Brazys ir Sergejus Jovaiša.
Bronius Kazys Balutis

**Bronius Kazys Balutis** (1880 m. sausio 5 d. Seirijai, Rusijos imperija – 1967 m. gruodžio 30 d. Londonas) – Lietuvos diplomatas, politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija
1898 m. baigė Vymyšlino (Plocko gubernija) mokytojų seminariją, 1904 m. – Pskovo matininkų mokyklą. 1905–1919 m. gyveno JAV. 1908–1910 m. „Tėvynės mylėtojų draugijos“ pirmininkas. 1909–1910 m. V. Kudirkos raštų išleidimo iniciatorius. 1912–1919 laikraščio „Lietuva“ redaktorius. 1916 m. baigė Čikagos Kento teisės kolegiją. 1915 m. sudarė ir išleido Suvalkijos žemėlapį. 1919 m. kaip JAV lietuvių atstovas buvo Lietuvos delegacijos prie Paryžiaus taikos konferencijos narys.

1920 m. grįžo į Lietuvą. 1920 m. kovo – lapkričio mėn. Lietuvos užsienio reikalų ministerijos (URM) Politikos departamento direktorius. Vadovavo Lietuvos delegacijai derybose su Lenkija Kalvarijoje ir Suvalkuose, pasirašė Suvalkų sutartį. 1920–1921 m. URM viceministras, 1921–1927 m. Vakarų ir Politikos departamentų direktorius, 1927 m. URM generalinis sekretorius. Nepritarė 1926 m. gruodžio 27 d. valstybės perversmui, atsisakė vykdyti perversmo organizatorių reikalavimą perimti vadovavimą užsienio reikalų ministerijai.

1928–1934 m. Lietuvos nepaprastasis pasiuntinys ir įgaliotasis ministras JAV, nuo 1934 m. Olandijoje ir Didžiojoje Britanijoje (iki mirties, nes Didžioji Britanija nepripažino Lietuvos inkorporavimo į TSRS). 1940 m. liepos 25 d. Didžiosios Britanijos vyriausybei įteikė notą dėl TSRS įvykdytos Lietuvos aneksijos. 1940 m. liepos 26 d. vadinamoji Liaudies vyriausybė iš jo atėmė pilietybę, uždraudė grįžti į Lietuvą, konfiskavo jo turtą. Diplomatinėmis priemonėmis gynė Lietuvos aukso atsargas Didžiojoje Britanijoje, stengėsi išsaugoti Lietuvos pasiuntinybę Londone, tarpininkavo tarp VLIK ir diplomatinės tarnybos derinant politinius veiksmus. Aktyviai dalyvavo Jungtinės Karalystės lietuvių bendruomenės veikloje.

## Literatūra
* Bronius Kazys Balutis. Jo gyvenimas ir darbai, Čikaga, 1962 m.
* J. Skirius. Lietuvos visuomenininkas ir diplomatas Bronius Kazys Balutis (1880–1967), Vilnius, 2002 m.

## Šaltiniai
Kauno Lavera

**Kauno Lavera** – istorinis Lietuvos krepšinio klubas, įkurtas 1991 metais. Klubą įkūrė taksi parko įmonė, pradėjusi remti I lygoje žaidžiantį Kauno „Taksistas“ klubą. LKL čempionate klubas rungtyniavo 2 sezonus, 1995 metais klubas bankrutavo.

## Istorija
1993–1994 metų reguliariajame sezone užėmė trečią vietą, tačiau mažajame finale pralaimėjo Vilniaus „Statybai“ ir medaliais nepasipuošė. Kitame sezone „Lavera“ reguliariajame sezone vėl liko trečia ir po atkaklios kovos pusfinalyje nusileido Kauno „Atletui“. Varžybos dėl trečios vietos organizuojamos nebuvo. Iškart po sezono klubas paskelbė apie savo bankrotą.

## Klubo sudėtis
Žaidėjai:
* Tomas Pačėsas;
* Dainius Staugaitis;
* Gedminas Meiliūnas;
* Virginijus Praškevičius;
* Singaras Tribė;
* Erikas Bublys;
* Ramūnas Cvirka;
* Andrius Vyšniauskas;
* Žydrūnas Urbonas;
* Gintaras Staniulis:

Treneris:
* Henrikas Giedraitis

## Nuorodos

## Šaltiniai
Liudas Balvočius

**Liudas Balvočius** (1905 m. rugpjūčio 25 d. Šatėse, Mosėdžio valsčius – 1984 m. kovo 28 d. Los Andžele) – žurnalistas, JAV lietuvių bendruomenės veikėjas.

## Biografija
1925 m. baigęs Telšių gimnaziją, Vytauto Didžiojo universitete studijavo humanitarinius ir teisės mokslus. 1931-1932 m. leido savaitraštį „Akis“ Dirbo spaustuvėje „Spindulys“, knygų ir laikraščių leidimo bei platinimo bendrovėje „Pažanga“, dienraščio „Lietuvos aidas“ redakcijoje, bendradarbiavo žurnale „Vairas“. 1940-1944 m. – valstybės leidyklos Kaune redaktorius.

1944 m. pasitraukė į Vokietiją. 1945 m. Kaselio ir Visbadeno karo pabėgėlių stovyklose su kitais leido lietuviškus laikraščius. Persikėlęs į JAV nuo 1955 m. gyveno Los Andžele. Bendradarbiavo laikraštyje „Draugas“, jo skyrelyje „Spygliai ir dygliai“. Buvo JAV lietuvių bendruomenės Los Andželo apylinkės valdybos pirmininkas. Išleido eiliuotą humoreską „Epopėja“ apie Los Andželo lietuvių gyvenimą (1963 m.).

## Šaltiniai
Kauno NECA

**Kauno NECA** - istorinis Lietuvos krepšinio klubas, įkurtas 1993 metais. LKL čempionate rungtyniavo du sezonus. 1995 metais klubas bankrutavo. Pirmame 1993-1994 sezone reguliariajame sezone užimta 5 vieta.

## Šaltiniai