open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Luobelė

**Luobelė** – augalo sėklą dengiantis plėviškas sluoksnis, apvalkalėlis, susidaręs iš sėklapradžio apdangalų. Sėklos luobelė apsaugo sėklą nuo išdžiuvimo ir kitų nepalankių sąlygų, padeda sėklas išplatinti. Daugelio augalų sėklų luobelės būna kietos, pralaužiamos tik aižant arba brinkinant. Kartais būna su įvairiomis ataugomis, dygliais, padedančiais sėkloms plisti arba atbaidančiomis nuo kenkėjų (pvz., kaštono, kaštainio, durnaropės, ricinmedžio). Dėl storos luobelės kai kurių augalų (pvz., barkūno, lubino, pajūrinio pelėžirnio, vilkmedžio, ąžuolo gilių) sėklos gali būti mažiau daigios. Jų daigumui padidinti luobelė įplėšiama (skarifikacija).

Luobelės pašalinimas – svarbi grandis apdirbant žemės ūkio kultūras. Dalies valgomųjų augalų (pvz., kviečių, rugių, grikių, ryžių) sėklos būna dengiamos luobelės, kuri pašalinama mechaniniu būdu (kuliant, vėtant, sijojant, grūdant). Dabar pramoniniam apdirbimui naudojami tam skirti įrengimai.

Grybų luobele vadinama jų vaisiakūnio kepurėlę dengianti ir būdingą spalvą suteikianti plėvė.
Lijana Natalevičienė

**Lijana Šatavičiūtė‑Natalevičienė** (g. 1956 m. sausio 29 d.) – Lietuvos dailėtyrininkė.

1982 m. baigė Lietuvos dailės institutą. 1982–1990 m. dirbo Lietuvos mokslų akademijos Istorijos institute. 1994 m. apsigynė humanitarinių mokslų daktaro disertaciją. 1990–2002 m. dirbo Kultūros ir meno institute (nuo 1996 m. vyresnioji mokslo darbuotoja), nuo 2002 m. – Lietuvos kultūros tyrimų institute. 1997–2003 m. dėstė Vilniaus dailės akademijoje.

Sūnus – dailininkas, kompozitorius Mykolas Natalevičius.

## Bibliografija

;Monografijos
* *[[Antanas Tamošaitis (1906)|Antanas Tamošaitis]]. Gyvenimo ir kūrybos kelias* (2003 m.)
* *[[Juozas Balčikonis (1924)|Juozas Balčikonis]]* (2007 m.)
* *[[Ramutė Aleksandra Jasudytė]]* (2011 m.)

;Kiti leidiniai
* *Lietuvos dailininkų žodynas*, III t. (1918–1944 m. laikotarpis; 2013 m.)
* *Taikomoji dailė ir dizainas. 1918–2018* (2018 m.)
* *Daiktų istorijos. Lietuvos dizainas 1918–2018* (2018 m.)

Lijana Šatavičiūtė‑Natalevičienė paskelbė mokslinių straipsnių apie XX a. lietuvių taikomąją dailę, ypač tekstilę, taip pat dailininkų biografijų. Visuotinės lietuvių enciklopedijos straipsnių autorė. Tyrinėjimų kryptis – istorinė ir šiuolaikinė Lietuvos taikomoji dailė bei dailieji amatai.

## Šaltiniai
Mercury Records

**Mercury Records** – Jungtinių Amerikos Valstijų įrašų kompanija, kuri priklauso „Universal Music Group“, JAV valdoma per „Island Records“ skyrių, Jungtinėje Karalystėje – per „Virgin EMI Records“.

Kompanija buvo įkurta Čikagoje 1945 m. Ji tapo pagrindine džiazo, bliuzo, klasikinės muzikos, rokenrolo bei kantri muzikos įrašų kompanija. „Mercury Records“ pradžioje įkūrė dvi įrašų gamybos studijas – Čikagoje ir Sent Luise. Įdiegusi automatinę įrašų gamybos sistemą ir 24 val. pamainas, kompanija iš karto tapo konkurente didžiosioms grupėms kaip „Columbia“, „Decca“, „Capitol“ ir „RCA Victor“.

Netrukus kompanija tarp savo kūrėjų pritraukė to meto garsenybes Frankie Laine, Vic Damone, Tony Fontane ir Patti Page.

„Mercury Records“ savo klientų įrašus leido ne tik per radiją, tačiau platino ir muzikinėse dėžėse.

Kompanija išleido daug įrašų ne tik savo vardu, tačiau ir per savo filialus – „Blue Rock Records“, „Cumberland Records“, „EmArcy Records“, „Fontana Records“, „Limelight Records“, „Philips Records“, „Smash Records“ ir „Wing Records“. Kiekvienas filialas turi savo muzikos stilių, kurių įrašus išleidžia.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė internete (anglų k.)
CDP (įmonė)

**Cdp.pl Sp. z o.o.** (iki 2017 m. balandžio 12 d. **cdp.pl Sp. o.o.**, iki 2012 m. rugsėjo 21 d. **CD Projekt Sp. o.o.**) – Lenkijos leidėjas, platinantis kompiuterinius bei videožaidimus, filmus, el. knygas ir audioknygas.

## Istorija
: *Taip pat skaitykite: [[CD Projekt]]*.

Įkurta 2014 m. „CD Projekt“ valdybos nariams Michał Gembicki ir Robert Wesołowski kartu įsigijus įmonių grupės kontrolinį akcijų paketą.

2015 m. sausį įmonė išplėtė savo prekių asortimentą, įtraukdama popierines ir audioknygas, muzikos įrašus, žaidimų konsoles ir kompiuterinę įrangą, taip pat stalo, kortų ir figūrėlių žaidimus. Šiam tikslui buvo paleista el. komercijos platforma *cdp.pl*.

2017 m. kovą dalis  „CDP“ akcijų, tame tarpe el. komercijos platforma *cdp.pl*, buvo išpirkta įmonių kapitalo grupės „Merlin Group S.A“.

## Išnašos
Ramoniškių ežeras

**Ramoniškių ežeras** – ežeras Lietuvoje, Šakių rajone, 11 km į vakarus nuo Kidulių, Nemuno slėnyje. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,34 km, plotis – iki 0,05 km. Altitudė 12,6 m. Krantai žemi, tik pietinis krantas kiek aukštesnis. Pakrantėse plyti pievos, apaugusios krūmokšniais ir medžiais. Kiek atokiau į šiaurę – dirbamos žemės laukai. Šiaurės vakaruose išteka upelis link Šilupio upelio (Nemuno intakas).

## Šaltiniai
Italo house

**Italų hausas** (*italo house*) − italų kurta šokių house muzika.

Hauso muzika Italijoje pradėjo plisti 1980-ųjų pabaigoje. Pirmuoju italų hauso hitu tapo 1989 m. Black Box singlas „Ride on Time“, kuris 6 savaites išbuvo JK topo pirmoje vietoje. Tos pačios grupės narių, pasivadinusių Starlight, singlas „Numero Uno“ taip pat pasiekė JK topo dešimtuką. Italų hauso muzika yra lengvesnė, lyriškesnė nei, pvz., Čikagos hauso, iš kurio kildinama, pabrėžiamas lengvas pianino tembro skambėjimas. 1990-ųjų viduryje italų hauso dainos supanašėjo su italo dance (eurodance atmaina) dainomis.

## Atlikėjai ir dainos
Kai kurie iš italų hauso atlikėjų ir jų dainų (atlikėjas/grupė − dainos pavadinimas (metai)):
* Black Box − „Ride on Time“ (1989)
* Starlight − „Numero Uno“ (1989)
* 49ers − „Touch Me“ (1989)
* Cappella − „Helyom Halib“ (1989)
* FPI Project – „Everybody (All Over The World)“ (1991).
* Clubhouse − „Light My Fire“ (1993)
* Corona − „Rhythm Of The Night“ (1993)
* Alex Party − „Don’t Give Me Your Life“ (1994)
* Livin' Joy − „Dreamer“ (1995)

## Išnašos
Rukšnių plynis

**Rukšnių plynis** – ežeras Lietuvoje, Šakių rajone, 6,5 km į pietryčius nuo Slavikų, Šešupės kilpoje. Ežero ilgis iš šiaurės rytų į pietvakarius – 0,32 km, plotis – iki 0,15 km. Altitudė 25 m. Krantai aukštoki, apaugę krūmynais ir medžiais. Vakarinėje ir rytinėje pakrantėse auga miškeliai, į šiaurę ir į pietus plyti dirbami laukai. Ežeras labai užžėlęs vandens augalija, užankantis. Vandens perteklius upeliuku nuteka į netoliese tekančią Šešupę. Atokiau į šiaurę įsikūręs Rukšnių kaimas.

## Šaltiniai
Ananda

**Ananda** () – svarbi hinduizmo teologinė kategorija, reiškianti džiugesį, dvasinę palaimą, malonę.

Pats žodis sutinkamas jau „Rigvedoje“, bet išplėtotas upanišadose ir vėlesnėje religinėje-filosofinėje literatūroje. „Taityrija upanišadoje“ teigiama, kad ananda – tai Brahmanas. Su ananda tapatinama dvasinį išsivadavimą pasiekusio žmogaus būklė. Advaita vedantos mąstymo srovėje ananda suvokiama kaip tobulas džiugesys, gyvasčiai (džyvai) išsilaisvinus iš kančių, nusidėjimų, ydų, dvejonių, kasdienių kūniškų ir protinių malonumų. Sugebėjęs pasiekti Brahmaną (tapęs „gyvu išlaisvintuoju“ – džyvanmukta) visą likusį gyvenimą praleidžia anandos būvoje. Vėliau apie anandos pasiekimą panašiai aiškina naujosios vedantos mokytojai Šri Aurobindo ir Ramana Maharšis. Dvaita vedantoje ananda priskiriama prie labiau kasdienės būsenos, kylančios atliekant gerus darbus ir suvaldant klaidingas mintis.

## Šaltiniai
Ananda (reikšmės)

**Ananda** gali reikšti:
* ananda – dvasinė palaima, džiugesys hinduizme;
* Ananda – Budos mokinys budizmo mitologijoje;
* Ananda Marga – dvasinis–visuomeninis hinduistinis judėjimas;
* Ananda – miestelis Dramblio Kaulo Krante;
* Ananda – indiškas vyriškas vardas (kitur paplitęs ir kaip moteriškas);
* Anandos šventykla – budistinė šventykla Mianmare (Bagane).
Ananda Kumarasvamis

**Ananda Kentišas Muthū Kumarasvamis** (, ; g. 1877 m. rugpjūčio 22 d. – m. 1947 m. rugsėjo 9 d.) – iš Ceilono (dab. Šri Lankos) kilęs mąstytojas, menotyrininkas, meno filosofas, įtakingas tradicionalizmo krypties atstovas.

## Biografija

Gimė britų valdomame Ceilone, tamilų teisininko Muthū Kumarasvamio ir anglės Elizabet Bibai (*Elizabeth Beeby*) šeimoje. Nuo 1947 m. lankė Vaiklifo koledžą Anglijoje, 1900 m. baigė Londono universiteto koledžą, gavo geologijos ir botanikos išsilavinimą. 1902–1906 m. atliko mineraloginius tyrimus Ceilone, apsigynė daktaro disertaciją. Nuo 1906 m. pradėjo sinhalų ir plačiau indų meno dokumentavimą, tyrimus bei pristatymą vakariečiams. Nuo XX a. trečiojo dešimtmečio apsigyveno JAV, dirbo Bostono Dailiųjų menų muziejuje, kur kuravo įvairių Azijos kraštų (Indijos, Indonezijos, Persijos, Arabijos) meno skyrius, rinko meno pavyzdžių kolekcijas.

Buvo vedęs 4 kartus: britę audėją Etel Mairet (*Ethel Mairet*, 1902–1913 m.), britę muzikę Elis „Ratna Devi“ Ričardson (*Alice Ratna Devī Richardson*, 1913–1922 m.), Lenkijos žydų kilmės JAv šokėją Stelą Bloch (*Stella Bloch*, 1922–1930 m.) ir argentinietę fotografę Luisą Runštein (*Luisa Runstein*, 1930–1947 m.). Turėjo 3 vaikus, iš kurių žymiausias – Rama Ponambalamas, tapęs katalikų tradicionalistų kunigu.

## Veikla
Ananda Kumarasvamis buvo Indijos nepriklausomybės judėjimo („svadeši“) rėmėjas, priklausė Rabindranatho Tagorės intelektiniam rateliui. Aprašinėjo Pietų Azijos meno sroves, jų istoriją, interpretavo menines išraiškas, jų simboliką, kėlė meno, estetikos prasmės klausimus. Ananda Kumarasvamis buvo smarkiai paveiktas tradicionalisto Renė Genono filosofijos, gilinosi į antikos, indų, sufijų mąstytojų veikalus, svarstė metafizines idėjas.

## Bibliografija
* *Teaching of Drawing in Ceylon* (1906 m.)
* *The village community and modern progress* (1908 m.)
* *The Indian craftsman* (1909 m.)
* *Essays in national idealism* (1910 m.)
* *Viśvakarmā ; examples of Indian architecture, sculpture, painting, handicraft* (1914 m.)
* *Myths of the Hindus & Buddhists* (1914 m.)
* *Vidyāpati: Bangīya padābali; songs of the love of Rādhā and Krishna* (1915 m.)
* *Buddha and the gospel of Buddhism* (1916 m.)
* *The mirror of gesture: being the Abhinaya darpaṇa of Nandikeśvara* (1917 m.)
* *Indian music* (1917 m.)
* *"The Dance of Shiva – Fourteen Indian essays* (1922 m.)
* *History of Indian and Indonesian Art* (1927 m.)
* *Archaic Indian Terracottas* (1928 m.)
* *Time and eternity* (1947 m.)
* *Am I My Brothers Keeper* (1947 m.)
* *Christian and Oriental Philosophy of Art* (1956 m.)
* *The arts & crafts of India & Ceylon* (1964 m.)
* *Early Indian Architecture: Palaces* (1975 m.)
* *Bronzes from Ceylon, chiefly in the Colombo Museum* (1978 m.)
* *A New Approach to the Vedas: An Essay in Translation and Exegesis* (1994 m.)
* *The Living Thoughts of Gotama the Buddha* (2001 m.)
* *Hinduism And Buddhism* (2007 m.)
Juozas Tumelis

**Juozas Tumelis** (1938 m. rugsėjo 2 d. Marijampolėje – 2022 m. sausio 19 d. Vilniuje) – lietuvių istorikas, bibliografas, vertėjas.

## Biografija
1956 m. Vilniaus universitete pradėjo studijuoti lietuvių kalbą ir literatūrą, bet 1959 m. pašalintas (už studentų literatūrinio almanacho „Kūryba“ rengimą), Vėliau įstojo į istorijos studijas tame pačiame universitete, jas baigė 1972 m. 1963–1979 m. dirbo bibliografu Lietuvos TSR knygų rūmuose. 1979–2003 m. Lietuvos nacionalinės M. Mažvydo bibliotekos Senų ir retų spaudinių skyriaus vyriausiasis bibliografas, vedėjas.

Įsitraukė į Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdžio veiklą, 1990–1992 m. buvo Seimo tarybos pirmininkas.

1992–1999 m. Lietuvos nacionalinės bibliografijos redkolegijos, 2001–2007 m. Visuotinės lietuvių enciklopedijos 1–11 tomo Mokslinės redakcinės tarybos pirmininkas, straipsnių autorius.

## Mokslinė veikla
Paskelbė daugiau kaip 60 mokslinių straipsnių iš senosios lietuvių literatūros, Lietuvos istorijos ir filosofijos istorijos. Sudarė 14 bibliografinių rodyklių.

## Bibliografija
;Kolektyvinės monografijos
* „Lietuvos TSR bibliografija“ (2 tomai, 1969–1988 m.)
* „Žmonės ir kalba“ (1977 m.)
* „Gairė – pilnutinė demokratija“ (2001 m.)
* „Baltų religijos ir mitologijos šaltiniai“ (3 tomai, 2001–2003 m.)
* „Vasario 16‑oji – Lietuvos Valstybės atkūrimo diena“ (2007 m.)

;Sudaryti leidiniai
* „Iš Lietuvos bibliotekų istorijos“ (1985 m.)
* „Stanislovas Rapolionis“ (su E. Ulčinaite, 1986 m.)
* A. Strazdo „Giesmės svietiškos ir šventos“ (1991 m.)
* „Tado Kosciuškos sukilimo (1794) lietuviškieji raštai“ (1997 m.)
* „Jurgio Baltrušaičio (1873–1944) rusiškieji raštai“

Į rusų kalbą išvertė lietuvių liaudies dainų rinkinį. Iš rusų į lietuvių kalbą išvertė A. Suchovo‑Kobylino pjeses „Trilogija“ (1985 m.), iš lenkų kalbos – Č. Milošo „Gimtoji Europa“ (2003 m., papildytas leidimas 2011 m.).

## Apdovanojimai
* 1999 m. Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino ordino Riterio kryžius
* 2002 m. Sausio 13-osios atminimo medalis
* 2006 m. Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino ordino Karininko kryžius

## Šaltiniai
Aerozolis

**Aerozolis** ( 'oras' +  'tirpalas') – viena iš zolio atmainų, dispersinė sistema, susidedanti iš dujų aplinkoje (paprastai – ore) plūduriuojančių kietų arba skystų dalelių. Aerozoliai, kurių dispersinė fazė susideda iš skysčio lašelių, vadinami rūkais. Kietų dalelių atveju, jei jos neiškrenta nuosėdomis, kalbama apie dūmus (laisvus dispersinius aerozolius) arba dulkes. Dalelių dydis aerozoliuose svyruoja nuo kelių milimetrų iki 10-7 mm.

Aerozoliai susidaro mechaniškai smulkinant ir purškiant kietuosius kūnus arba skysčius: skaldant, trinant, sprogdinant, deginant, pučiant purkštuvu.

## Istorija
1917 m. norvegų inžinierius Erikas Rotheimas gavo komerciniam naudojimui tinkamo aerozolių indelio patentą.

## Klasifikacija
 
Aerozoliai, kaip vieni iš zolių, pagal savo prigimtį skirstomi į natūralius ir dirbtinius. Natūralūs aerozoliai susidaro veikiant gamtinėms jėgoms, pavyzdžiui, išsiveržiant ugnikalniams, vykstant dirvos erozijai vėjo poveikyje, susidarant atmosferiniams reiškiniams. Dėl žmogaus ūkinės veiklos susidaro dirbtiniai aerozoliai, tarp kurių svarbią vietą užima pramoniniai aerozoliai. Pramoninio aerozolio pavyzdžiu gali būti dujų balionėlis. Šiuo metu aerozolių pagalba galima gesinti gaisrus.

## Savybės

Aerozoliams būdingas mažas dujų dispersinės aplinkos klampumas ir didelis dujų molekulių laisvas judėjimo kelias tarp susidūrimų, palyginus su dalelių dydžiu. Todėl nepaisant sąlyginai didelių dalelių dydžių, aerozoliuose vyksta intensyvus Brauno judėjimas. Aerozolių dalelės įgauna krūvius dėl sąveikos su jonais, kurių visada yra dujose. Atsižvelgiant į dujinės terpės išretėjimą, ant aerozolių dalelių nesusidaro dvigubas elektrinis sluoksnis. Dėl tos pačios priežasties, skirtingai nuo koloidinių sistemų, dalelių elektros krūvis gali būti ne tokio paties dydžio ir netgi su skirtingu ženklu. Dėl intensyvaus Brauno judėjimo ir stabilizavimo veiksnių nebuvimo aerozoliai yra nestabilios agregatinės būsenos. Dalelės jungiasi į didelius agregatus, greitai nusėdančius dujinėje terpėje.

Skiriami dvifaziai ir trifaziai aerozoliai. Pirmuosiuose dujų fazę sudaro išstumiančių dujų garai  ir vaistinių medžiagų garai - koncentratas. Purškiamų lašų dydis priklauso nuo propelento, išstumiančio aerozolio aktyviąją medžiagą, ir koncentrato santykio: kuo mažiau koncentrato, tuo mažesni lašeliai (5-10 mikronų). Trijų fazių aerozoliai susidaro tuo atveju, jei koncentrato tirpalas nesimaišo su skystuoju propelentu.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* 
* International Aerosol Research Assembly 
* American Association for Aerosol Research
Martin Lings

**Martinas Lingsas** (*Martin Lings*,  1909 m. sausio 24 d. –  2005 m. gegužės 12 d.) – britų rašytojas, literatūrologas, islamo tyrinėtojas. Tradicionalizmo krypties atstovas.

## Biografija

Gimė protestantų šeimoje Mančesterio priemiestyje Barnadže (*Burnage*). Oksfordo Madlino kolegijoje įgijo anglų kalbos ir literatūros išsilavinimą. Vėliau išvyko į Lietuvą ir Lietuvos universitete Kaune dėstė anglosaksų ir vidurinę anglų kalbą. 1939 m. išvyko į Kairą, kur tuo metu gyveno Lingsui didelę įtaką daręs metafizikas Renė Genonas. Martinas Lingsas įsidarbino Kairo universitete, statė Šekspyro dramas, mokėsi arabų kalbos. Apsigyveno kaimelyje prie piramidžių. 1952 m. Egipte kilus prieš britus nukreiptiems judėjimams, grįžo į Angliją, Londono universiteto Rytų ir Afrikos studijų mokykloje (SOAS) mokėsi arabų kalbos, 1959 m. įgijo daktaro laipsnį parašęs disertaciją apie Alžyro sufijų šeichą Ahmadą al Alavį. Po to Martinas Lingsas dirbo Britų muziejuje, taip pat Britų bibliotekoje, tvarkė įvairius rytietiškus rankraščius. Paskutiniaisiais gyvenimo dešimtmečiais Martinas Lingsas atsidėjo knygų rašymui.

1938 m. Martinas Lingsas priėmė islamą, priklausė alavijos sufijų mokyklai. Jo islamiškas vardas – Abu Bakras Siradžas ad Dinas. 1944 m. vedė Leslę Smali (*Lesley Smalley*). Buvo žymaus tradicionalisto Fritjofo Šuono mokinys.

## Veikla
Nuo studijų metų Martinas Lingsas daug dėmesio skyrė senajai anglų literatūrai, ypač Šekspyrui. Net ir priėmęs islamą, toliau tęsė Šekspyro tyrinėjimą, daug dėmesio skyrė dvasiniams Šekspyro kūrinių atžvilgiams. Gero įvertinimo susilaukė Lingso darbas apie Ahmadą al Alavį, tačiau labiausiai vertinama jo 1983 m. išleista pranašo Muhamado biografija, už kurią jis buvo apdovanotas Egipto ir Pakistano valstybiniais apdovanojimais. Be to, Martinas Lingsas rašė straipsnių ir knygų metafizikos, lyginamosios religijotyros, religinio simbolizmo, sufizmo temomis.

## Bibliografija
* *The Book of Certainty: The Sufi Doctrine of Faith, Wisdom and Gnosis* (1952 m.)
* *The Elements, and Other Poems* (1967 m.)
* *The Heralds, and other Poems* (1970 m.)
* *The Quranic Art of Calligraphy and Illumination' (1976 m.)
* *Muhammad: His Life Based on the Earliest Sources* ([[Islamic Texts Society]], 1983 m.)
* *Symbol & Archetype : A Study of the Meaning of Existence* (1991 m.)
* *A Sufi saint of the twentieth century: Shaikh Ahmad al-°Alawi, his spiritual heritage and legacy* (1993 m.)
* *Sacred Art of Shakespeare : To Take Upon Us the Mystery of Things* (1998 m.)
* *The Secret of Shakespeare : His Greatest Plays seen in the Light of Sacred Art* (1998 m.)
* *What is Sufism* (1999 m.)
* *Ancient Beliefs and Modern Superstitions* (2001 m.)
* *Collected Poems, revised and expanded* (2002 m.)
* *The Eleventh Hour: the Spiritual Crisis of the Modern World in the Light of Tradition and Prophecy* (2002 m.)
* *Mecca: From Before Genesis Until Now* (2004 m.)
* *Sufi Poems : A Mediaeval Anthology* (2005 m.)
* *A Return to the Spirit : Questions and Answers* (2005 m.)
* *Splendors of Qur’an Calligraphy And Illumination* (2005 m.)
* *The Underlying Religion'' (2007 m.)
SK Slavia Praha (moterys)

**Slavia** – Čekijos futbolo klubas iš Prahos. **SK Slavia Praha Ženy** rungtyniauja aukščiausioje šalies moterų futbolo lygoje ().

## Istorija
Moterų futbolo komanda susikūrė 1970 metais. 

UEFA moterų čempionų lyga 2018–2019 m. turnyro šešioliktfinalyje (1/16 f.) susitiko su FC Gintra. Čekės Lietuvoje nugalėjo „Gintrą“ rezultatu 3-0, o namuose dar kartą įrodė pranašumą rezultatu 4-0, bei pateko į kitą turnyro etapą.

## Pasiekimai
; Čekoslovakija
* Čempionės: 11 (1970, 1971, 1972, 1974, 1975, 1979, 1983, 1987, 1988, 1992, 1993)
; Čekija
* Čempionės: 11 (2003, 2004, 2014, 2015, 2016, 2017, 2020, 2022, 2023, 2024, 2025)
* Taurės laimėtojos: 2 (2014, 2016)

## Sezonai
; Pastarųjų metų sezonai

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia tradicine apranga. 

## Garsesnės žaidėjos
*  Tereza Kožárová, puolėja

## Taip pat skaitykite
* SK Slavia Praha – vyrų komanda

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* SOCCERWAY
* Globalsportsarchive
Fabinho

**Fabijus Enrikė Tavarešas** (*Fábio Henrique Tavares*), geriau žinomas kaip **Fabinjas** (*Fabinho*, g. 1993 m. rugpjūčio 23 d., Kampinase, Brazilijoje) – brazilų futbolininkas, atraminis saugas.

## Karjera

2013 m. buvo išnuomotas Prancūzijos Monaco klubui. 2015 m. pasirašė ketverių metų sutartį su Monako klubu.

2018 m. gegužės pabaigoje persikėlė į Anglijos Liverpool FC klubą ir pasirašė ketverių metų sutartį. 2021 m. rugpjūčio pradžioje pratęsė ją dar penkiems metams.

2023 m. liepos 31 d. Fabinho pasirašė trejų metų trukmės sutartį su Al-Ittihad Club (Saudo Arabija).

## Rinktinė
2015 m. debiutavo nacionalinėje komandoje.

## Apdovanojimai

;AS Monaco
* Prancūzijos futbolo čempionatas: 2016–17 m. (čempionai)

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Išnašos

## Nuorodos
* 
*
Rafinavimas

**Rafinavimas** – technologinis apdorojimo procesas, kurio metu objektas ar žaliava valoma bei gryninama siekiant atskirti tik pageidaujamą medžiagą bei jos pavidalą.

Plačiausiai žinomi bei naudojami rafinavimo būdai – distiliacija, tirpinimas, frakcionavimas, kristalizacija, redukcija, filtravimas, mechaninis atskyrimas.

Rafinavimo procesas plačiai taikomas gryninant metalus, aliejus, kurus, cukrus, druskas, alkoholius, dujas, stiklą, silikoną.
Skaitmeninės sąmonės

**Skaitmeninės sąmonės** () – britų rašytojo Richard K. Morgan 2002 m. išleistas kiberpanko - detektyvinis romanas, 2003 m. laimėjęs Philip K. Dick premiją. Jo veiksmas vyksta tolimoje ateityje, kur žmonės ne tik gali naudoti kibernetines galūnes, organus ar pilnai kibernetinius kūnus, bet ir perkelti sąmones iš vieno kūno į kitą ar į kompiuterį. Turtingiausieji nuolat daro atsargines savo sąmonės kopijas, automatiškai siunčiamas į kosmose esančias saugias duomenų bazes, kad mirties atveju būtų galima atstatyti jų asmenybę naujame kūne. Romane galimai nusižudęs ir iš dviejų dienų senumo kopijos atstatytas multimilijardierius, nežinodamas kas atsitiko per tas dvi dienas, negali patikėti oficialia policijos versija, jog nusižudė, ir pasamdo privatų asmenį, buvusį specialiųjų pajėgų karį Takeši Kovač () tirti žmogžudystės versiją.

Knygą sekė tęsiniai apie kitus Takeši Kovač darbus – „Palaužti angelai“ () ir „Pažadintos furijos“ (). 2018 m. Netflix pradėjo rodyti kažkiek knyga paremtą serialą, taip pat pavadintą „Altered Carbon“.

## Nuorodos
*Knygos puslapis Goodreads portale
Džajnagaras Madžilpuras

**Džajnagaras Madžilpuras** (, ) – miestas Indijos rytinėje dalyje, Vakarų Bengalijos valstijoje, vienas iš pietinių Kalkutos priemiesčių. Geležinkelio stotis. Yra žymi Kali Dhanvantarės šventykla.

Susidaręs sujungus Džajnagaras ir Madžilpuras miestus.
Filipo K. Diko premija

**Filipo K. Diko premija** – kasmetiniai mokslinės fantastikos apdovanojimai, teikiami konvente „Norwescon“. Apdovanojimus remia
Filadelfijos mokslinės fantastikos draugija ir (nuo 2005 m.) Filipo K. Diko globos fondas. Premija pavadinta mokslinės ir maginės fantastikos rašytojo Filipo K. Diko garbei. Apdovanojimai teikiami nuo 1983 m., metai po rašytojo mirties. Premija įteikiama už geriausią praėjusiais metais JAV išleistą originalios kūrybos knygą minkštu viršeliu.

Premiją su David G. Hartwell, Paul S. Williams ir Charles N. Brown pagalba įsteigė Thomas Disch. Nuo 2016 m. premijos skyrimu rūpinasi Gordon Van Gelder, iki jo – Algis Budrys, David G. Hartwell ir David Alexander Smith.

## Laureatai
* 2017 – Carrie Vaughn. *Bannerless*
* 2016 – Claudia Casper. *The Mercy Journals*
* 2015 – Ramez Naam. *Apex*
* 2014 – Meg Elison. *The Book of the Unnamed Midwife*
* 2013 – Ben H. Winters. *Countdown City*
* 2012 – Brian Francis Slattery. *Lost Everything*
* 2011 – Simon Morden. *The Samuil Petrovitch Trilogy*
* 2010 – Mark Hodder. *The Strange Affair of Spring-Heeled Jack*
* 2009 – C. L. Anderson *Bitter Angels*
* 2008 – (ex aequo) Adam-Troy Castro. *Emissaries from The Dead* ir David Walton. *Terminal Mind*
* 2007 – M. John Harrison. *Nova Swing*
* 2006 – Chris Moriarity. *Spin Control*
* 2005 – M. M. Buckner. *War Surf*
* 2004 – Gwyneth Jones. *Life*
* 2003 – Richard Morgan. *[[Altered Carbon]]*
* 2002 – Carol Emshwiller. *The Mount*
* 2001 – Richard Paul Russo. *Ship of Fools*
* 2000 – Michael Marshall Smith. *Only Forward*
* 1999 – Stephen Baxter. *Vacuum Diagrams*
* 1998 – Geoff Ryman. *253: The Print Remix*
* 1997 – Stepan Chapman. *The Troika*
* 1996 – Stephen Baxter. *The Time Ships*
* 1995 – Bruce Bethke. *Headcrash*
* 1994 – Robert Charles Wilson. *Mysterium*
* 1993 – (ex aequo) John M. Ford. *Growing Up Weightless* ir Jack Womack. *Elvissey*
* 1992 – Richard Grant. *Through the Heart*
* 1991 – Ian McDonald. *King of Morning, Queen of Day*
* 1990 – Pat Murphy. *Points of Departure*
* 1989 – Richard Paul Russo. *Subterranean Gallery*
* 1988 – (ex aequo) Paul J. McAuley. *Four Hundred Billion Stars* ir Rudy Rucker *Wetware*
* 1987 – Patricia Geary. *Strange Toys*
* 1986 – James P. Blaylock. *Homunculus*
* 1985 – Tim Powers. *Dinner at Deviant’s Palace*
* 1984 – William Gibson. *[[Neuromancer]]*
* 1983 – Tim Powers. *The Anubis Gates*
* 1982 – Rudy Rucker. *Software*

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Locus

**„Locus“** – JAV žurnalas, kas mėnesį išeinantis Oklande, Kalifornijoje. Jame nušviečiamos aktualijos mokslinės ir maginės fantastikos srityse. Žurnale taip pat skelbiami naujų šiuose žanruose išleistų knygų sąrašai. Žurnalo redakcija taip pat organizuoja kasmetinius Locus premijos apdovanojimus.

## Istorija
Žurnalą, tuo metu fanzino formoje, 1968 m. įsteigė Charles N. Brown, Ed Meskys ir Dave Vanderwerf, siekdami pareklamuoti paraišką surengti 1971 m. pasaulinės mokslinės fantastikos konventą Bostone, Masačusetse. Pradžioje fanziną ketinta leisti tik iki kol pasibaigs vietos rinkimo balsavimai, vykę 1969 m. „WorldCon“ Sent Luise, Misūryje, metu. C. N. Brown vis tik nusprendė ir toliau platinti mimeografu dauginamą leidinį mokslinės ir maginės fantastikos niuzino (naujienų žurnalo) pavidalu.

1970 m. „Locus“ pakeitė mėnesinį niuziną „Science Fiction Times“ (buv. „Fantasy Times“, įsteigtą 1941 m.), kai šio leidyba buvo nutraukta. Brown ėjo žurnalo leidėjo ir vyriausiojo redaktoriaus pareigas 40 metų, nuo 1968 m. iki pat savo mirties 2009 m. liepą, sulaukus 72 metų. Naująja redaktore tapo Liza Groen Trombi.

1997 m. balandžio mėn. buvo paleista pusiau autonominė internetinė žurnalo versija *Locus Online*.

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Redondela

**Redondela** () – miestas šiaurės vakarų Ispanijoje, Galisijos regione, Pontevedros provincijoje. Įsikūręs ant kairiojo Vigo upės estuarijos kranto, 12 km į šiaurės rytus nuo Vigo; Vigo metropolinės zonos dalis. Gyventojų 29 tūkst. (2017 m. duomenys).

Žymiausi miesto orientyrai – du tarpusavyje sujungti geležinkelių viadukai *El Viaducto de Madrid* ir *El Viaducto de Pontevedra*, pastatyti 
XIX a. Kartu paėmus jų ilgis siekia 411 m.

## Šaltiniai
Lectio divina

**Lectio divina** ( – šventasis skaitymas) – įvairūs metodai pamaldžiai skaityti Šventąjį Raštą.

Nuosekli lectio divina sistema aprašyta XII a., kartūzų vienuolio Gvigono II knygoje „Scala Claustralium“. Ten išvardintos keturios pakopos:

# Lectio ( – skaitymas)
# Meditatio ( – apmąstymas)
# Oratio ( – malda)
# Contemplatio ( – kontempliacija)

Kiti autoriai siūlo ir kitokių pakopų, pavyzdžiui, Studio ( – studijavimas), Compassio ( – atjauta), Operatio ( – veikimas).

## Išnašos
Goetharto tema

**Goetharto tema** – tai šachmatų uždavinių tema, kurioje surištoji figūra tam, kad negalėtų gintis, iš anksto, užstojama kita figūra, kas leidžia, netiesiogiai atrišus surištąją figūrą, skelbti matą (dviejų ėjimų uždavinyje) karaliui.

Kai užstojančioji figūra yra juodos spalvos, ši tema dar vadinama *Juoduoju Goethartu,* arba tiesiog *Goethartu*, o kai baltos spalvos – *Baltuoju Goethartu*.

Tema daugiausia naudojama, kuriant dviejų ėjimų šachmatų uždavinius.

Jos antiforma yra *Antigoetharto* tema. 

## Istorija

Temą 1917 m. pasiūlė olandų šachmatų kompozitorius Gerardus Goethartas (*Goethart, Gerardus Hendrik * (1892–1969), patalpinęs savo uždavinį Amsterdamo laikraštyje „Algemeen Handelsblad“.
Vėliau buvo nustatyta, kad britų šachmatų kompozitorius Kominsas Mensfildas (*Comins Mansfield*; 1896–1984) panašių uždavinių buvo paskelbęs 1914–1915 m., tačiau temos pavadinimas liko nepakeistas.

### Goetharto temos uždaviniai

Pradinėje pozicijoje šios temos šachmatų uždaviniams būdingi požymiai: jie turi vieną ar keletą linijų su surišta figūra ir dar: priešininko figūrų bateriją, nutaikytą į karalių.

Jei pirmuoju ėjimu atveriančioji baterijos figūra patektų į surištosios figūros liniją, ji atrištų surištąją figūrą, kuri kritiniame laukelyje, užstodama ar nukirsdama, matuojančiąją figūrą, trukdytų skelbti matą.

Tam, kad taip neatsitiktų, surištoji figūra iš tos linijos pusės, kuri veda į kritinį laukelį, iš anksto, užstojama kita figūra. Ir tik po to, atvėrus bateriją, galima skelbti matą, nes atrištoji figūra yra užstota ir todėl nebetrukdo.

*Juodojo Goetharto* temos uždaviniuose juodieji, gindamiesi nuo mato 
grėsmės, priversti patys užstoti savo surištąją figūrą, kuo pasinaudoja baltieji. Tai iliustruoja estų didmeistrio ir šachmatų kompozitoriaus Paulio Kereso uždavinys.

Surištosios figūros užstojimas *Baltojo Goetharto* temos uždaviniuose atliekamas paprastai. Antai, rusų šachmatų kompozitoriaus Igorio Agapovo sutarto mato uždavinio antrajame sprendinyje baltieji pirmu ėjimu rikiu užstoja surištąjį juodųjų bokštą.

R. Kofmano uždavinyje pirmu ėjimu **1.Rg6** baltieji užbaigia žirgo-rikio baterijos kūrimą ir sukuria grėsmę **2. Žf6#**. Juodieji, atremdami grėsmes, užstoja figūromis savo surištąjį bokštą, kuris dėl to negali kirsti laukelyje **g6** matuojančio rikio.

|width="33%" |

|width="33%" |

### Paplitimas
Šią temą šachmatų kompozitoriai naudoja, kurdami: tiesioginius, sutarto mato, atvirkščio mato, šachmatų uždavinius.
{|

|width="33%" |

|width="33%" |

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Uždaviniai Goetharto tema

* Baltojo Goetharto temos uždaviniai
Penthouse

**„Penthouse“** – žurnalas vyrams. Turinį sudaro straipsniai gyvenimo būdo, erotinėmis temomis, vaizduojama erotinės fotografijos ir pornografiniai vaizdai. Priklauso bendrovei „WGCZ Holding“ (Xvideos.com).

Žurnalo logotipo dizaine vaizduojami tiek Marso, tiek Veneros simboliai.

## Istorija
Jungtinėje Karalystėje žurnalą 1965 m. įsteigė amerikietis Bob Guccione. 1969 m. juo prekiauti pradėta ir Jungtinėse Valstijose, siekiant nurungti Hugh Hefnerio „Playboy“.

Pradžia buvo nelengva. Neturėdamas daug lėšų Guccione pats imdavosi fotografuoti modelius pirmiesiems žurnalo leidimams. Neturėdamas profesionalių žinių, Guccione savo fotografijoms pritaikydavo turimas tapybos žinias, tokiu būdu joms suteikdamas išsklaidyto, lengvo fokusavimo atvaizdą, kas vėliau tapo žurnalo iliustracijų skiriamuoju bruožu. Žurnalo iliustracijose buvo galima išvysti daugiau seksualinio pobūdžio turinio nei kituose to laikmečio vyrų žurnaluose. „Penthouse“ buvo pirmasis žurnalas, kuriame atvirai pradėta rodyti moters gaktos plaukus, vėliau ir kūną visu nuogumu bei vulvos ir išangės sritis. XX a. pab. imta rodyti daugiau fetišo turinio. „Penthouse“ taip pat buvo galima išvysti be sutikimo publikuotų įžymybių, tokių kaip Madonna ar Vanessa Williams, nuotraukų. Šiuo atveju abiejų atlikėjų fotografijos buvo darytos jų karjeros pradžioje ir išplatintos tik joms tapus įžymioms. B. Guccione žurnalas galėjo pasiūlyti sensacingesnį, skandalingesnį turinį, redaktoriai sugebėdavo „prisikasti“ iki pat vyriausybinių slėpimų. Tokie rašytojai kaip Seymour Hersh, Craig S. Karpel, James Dale Davidson ir Ernest Volkman į viešumą iškėlė daugybę skandalų ir korupcijos atvejų, paliečiančių Jungtinių Valstijų vyriausybės narius.

„Penthouse Global Media“ patyrus bankrotą, 2018 m. birželio 4 d. aukcione už 11,2 mln. JAV dol. visas teises į žurnalą įsigijo pornografinio turinio svetainės *Xvideos.com* savininkai.

## Bendradarbiai
Žurnalo gyvavimo laikotarpiu prie jo rengimo ir leidimo prisidėjo: Isaac Asimov, James Baldwin, Howard Blum, Victor Bockris, T.C. Boyle, Alexander Cockburn, Harry Crews, Cameron Crowe, Don DeLillo, Alan Dershowitz, Edward Jay Epstein, Joe Flaherty, Chet Flippo, Albert Goldman, Anthony Haden-Guest, John Hawkes, Nat Hentoff, Warren Hinckle, Abbie Hoffman, Nicholas von Hoffman, Michael Korda, Paul Krassner, Michael Ledeen, Anthony Lewis, Peter Manso, Joyce Carol Oates, James Purdy, Philip Roth, Harrison E. Salisbury, Gail Sheehy, Robert Sherrill, Mickey Spillane, Ben Stein, Harry Stein, Tad Szulc, Jerry Tallmer, Studs Terkel, Nick Tosches, Gore Vidal, Irving Wallace ir Ruth Westheimer.

## Išnašos

## Nuorodos

* Oficiali svetainė
Flotilės admirolas

**Flotilės admirolas** (, ) – žemiausias karinis laipsnis, suteikiamas karinio jūrų laivyno admirolams. 

Flotilės admirolas yra viršesnis už jūrų kapitoną, suteikiamas karo laivynų karininkams Belgijoje, Bulgarijoje, Danijoje, Lietuvoje, Latvijoje, Suomijoje, Švedijoje, Vokietijoje. Šis laipsnis atitinka JAV, Didžiosios Britanijos ir kai kurių kitų šalių karo laivynų komodoro arba „nepilno“ kontradmirolo () su viena žvaigžde rangą.

## Skiriamieji ženklai

Generic-Navy-O8.svg|Belgijoje – *Amiral de flottille*
Rank insignia of Комодор of the Bulgarian Navy.png|Bulgarijoje – *флотилен адмирал*
Generic-Navy-O8.svg|Danijoje – *flotilleadmiral*
LTV flotes admiralis.jpg|Latvijoje – *flotiles admirālis*
Antpetis juru 16 flotiles admirolas.png|Lietuvoje – flotilės admirolas
Lippueamiraali hihalaatta.svg|Suomijoje – *lippueamiraali*
SWE-NavyOF6.svg|Švedijoje - *flottiljamiral*
MDS 61 Flottillenadmiral Trp.svg|Vokietijoje – *Flottillenadmiral*


### Bulgarijoje

Bulgarijos karo laivyne šis vardas buvo skiriamas Respublikos Prezidento dekretu pirmo rango kapitonams, sėkmingai baigusiems bendrojo lavinimo kursą karo akademijoje. Aukštesnis laipsnis yra kontradmirolas. Flotilės admirolo antpečius puošia didelė penkiakampė žvaigždė. 2000 m. įvestas brigados generolo laipsnis, kuris buvo naudojamas iki 2010 m., kai buvo pervadintas į komodorą. Pagal Respublikos Prezidento 2017 m. sausio 6 d. dekretą, karinis komodoro laipsnis pervadintas į flotilės admirolo laipsnį. Šio rango karininkams nuo 2005 m. nustatyta 60 metų amžiaus riba.

### Latvijoje

Latvijos karo laivyne iki 1940 m. ir Latvijos jūrų pajėgose iki 1999 m. buvo tik vienas admirolo laipsnis. 2000 m. patvirtinti nauji kariniai laipsniai, tarp jų buvo komodoras, tačiau vėliau jis pervadintas flotilės admirolu (). Šis laipsnis gali būti suteikiamas jūrų kapitonams, baigusiems aukštuosius karo vadų kursus. 2018 m. flotilės admirolo laipsnį turėjo Karinių jūrų pajėgų vadas Ingus Vizulis.

### Lietuvoje

1992 m. sukurta Karinių jūrų pajėgų flotilė. Nepriklausomoje Lietuvoje flotilės admirolo laipsniai suteikti R. S. Baltuškai (1997), K. Macijauskui (2005), A. Mockui (2018), G. Premeneckas (2024).

### Vokietijoje

Vokietijoje flotilės admirolas atitinka brigados generolo laipsnį Bundesvere ir oro pajėgose, arba JAV „nepilno“ kontradmirolo ir Didžiosios Britanijos komodoro laipsnius. Antpečius puošia auksinė penkiakampė žvaigždė ir dvi atskirtos juostelės – viena siaura ir plati.

## Šaltiniai
Ignacio Ramonet

**Ignasijus Ramonetas Migesas** (; g. 1943 m. gegužės 5 d. Redondeloje) – Ispanijos žurnalistas, mokslininkas ir rašytojas. Išaugo Tanžere. Ramonet turi semiotikos ir kultūros istorijos mokslų daktaro laipsnį, įgytą Paryžiaus aukštojoje socialinių mokslų mokykloje. Jis yra Paryžiaus Diderot universiteto komunikacijos teorijos profesorius.

Nuo 1991 iki 2008 m. ėjo laikraščio „Le Monde diplomatique“ vyriausiojo redaktoriaus pareigas. Šiame laikraštyje jo parašytas vedamasis straipsnis 1997 m. privedė prie Finansinių sandorių ir piliečių veiksmų apmokestinimo asociacijos () įkūrimo.

I. Ramonetas yra vienas nevyriausybinės organizacijos „Media Watch Global“ įkūrėjų ir dabartinis jos prezidentas. Jis taip pat yra vienas „El País“ redaktorių, taip pat kanalo TeleSUR patariamosios tarybos narys.

## Veikalai
* 1981 : *Le Chewing-gum des yeux* (liet. *Kramtomoji guma akims*)
* 1989 : *La Communication victime des marchands*
* 1995 : *Cómo nos venden la moto*, kartu su Noam Chomsky
* 1996 : *Nouveaux pouvoirs, nouveaux maîtres du monde* (liet. *Naujos galios, nauji pasaulio šeimininkai*)
* 1997 : *Géopolitique du chaos* (liet. *Chaoso geopolitika*)
* 1998 : *Internet, el mundo que llega* (liet. *Internetas – besiartinantis pasaulis*)
* 1998 : *Rebeldes, dioses y excluidos* (liet. *Maištininkai, dievai ir išskirtieji*), kartu su Mariano Aguirre
* 1999 : *La Tyrannie de la communication* (liet. *Komunikacijos tironija*)
* 1999 : *Geopolítica y comunicación de final de milenio* (liet. *Geopolitika ir komunikacija tūkstantmečio pabaigoje*)
* 2000 : *La golosina visual*
* 2000 : *Propagandes silencieuses*
* 2001 : *Marcos, la dignité rebelle*
* 2002 : *La Post-Télévision*
* 2002 : *Guerres du XXIe siècle* (liet. *XXI amžiaus karai*)
* 2004 : *Abécédaire partiel et partial de la mondialisation*, kartu su Ramón Chao ir Wozniak
* 2006: *Fidel Castro: biografía a dos voces* (liet. *Fidelis Castro: dviejų balsų biografija*), taip pat dar pavadinta *Cien horas con Fidel* (Liet. *Šimtas valandų su Fideliu*)
* 2018: *Cinco entrevistas a Noam Chomsky* (*Le Monde Diplomatique* / straipsnis *Aun Creemos en los Sueños*), kartu su Michel Foucault, Daniel Mermet, Jorge Majfud ir Federico Kukso. 

## Išnašos
Atlantic Records

**Atlantic Records** – Jungtinių Amerikos Valstijų įrašų kompanija. Priklauso įmonių grupei „Warner Music Group“. „Atlantic Records“ pirmininko pareigas eina Craig Kallman.

## Istorija
Kompaniją 1947 m. spalį įsteigė Ahmet Ertegün ir Herb Abramson. Per pirmuosius 20-čia gyvavimo metų „Atlantic Records“ užsitarnavo vienos svarbiausių JAV įrašų kompanijų vardą. Tuomet kompanija platino tokių afroamerikiečių atlikėjų, kaip Aretha Franklin, Ray Charles, Wilson Pickett, Sam and Dave, Ruth Brown ir Otis Redding įrašus, kuriamus džiazo, R&B ir soul stiliais.

1967 m. visas teises į „Atlantic Records“ įsigijo „Warner Bros.-Seven Arts“ (dab. „Warner Music Group“). Į leidžiamų įrašų asortimentą buvo įtraukta roko ir popmuzikos įrašų, sudainuotų tokių grupių, kaip antai Led Zeppelin ar Yes.

2004 m. „Atlantic Records“ ir jos seserinė kompanija „Elektra Records“ buvo sujungtos į vieną bendrą įmonę „Atlantic Records Group“.

## Išnašos

## Nuorodos
*
2018 m. pasaulio baidarių ir kanojų irklavimo sprinto čempionatas

**2018 m. [[pasaulio baidarių ir kanojų irklavimo sprinto čempionatas]]** – tarptautinės baidarių ir kanojų irklavimo federacijos organizuojamas geriausių pasaulio baidarių ir kanojų irklavimo sprinto sportininkų čempionatas, kuris vyko rugpjūčio 23 d. – rugpjūčio 26 d. Portugalijoje.

## Medalininkai
### Vyrai

### Moterys

### Neįgalieji

## Dalyvaujančios šalys
: Skliaustuose pateikiamas sportininkų skaičius

## Lietuva čempionate
;Kanojos

;Baidarės

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Pasaulio baidarių ir kanojų irklavimo sprinto čempionatas

**Pasaulio baidarių ir kanojų irklavimo sprinto čempionatas** – kasmetinis tarptautinės baidarių ir kanojų irklavimo federacijos organizuojamas geriausių pasaulio baidarių ir kanojų irklavimo sprinto rungčių čempionatas. Nuo 2010 m. į pasaulio čempionato programą įtrauktos ir neįgaliųjų irklavimo rungtys.

## Čempionatai

## Nuorodos
* Tarptautinė baidarių ir kanojų irklavimo federacija
Imperatorius Nintoku

**Imperatorius Nintoku **() – 16–asis Japonijos imperatorius,  skaičiuojant pagal tradicinį Japonijos imperatorių sąrašą. Nors nenustatyta tiksli data, kada imperatorius Nintoku valdė, bet manoma, kad tai galėjo būti nuo 313 iki 399 m.

## Istorija

Istorikai Nintoku laiko V a. „legendiniu imperatoriumi“. Imperatoriaus Kimėjaus (apie 509–571), 29-ojo imperatoriaus, valdymo laikotarpis yra pirmo imperatoriaus,  kurio gyvenimo datos yra nustatytos šiuolaikinėje istoriografijoje; tačiau įprastai pripažinti ankstesniųjų imperatorių vardai ir datos nebuvo patvirtinti kaip „tradiciniai“ iki imperatoriaus Kanmu (737–806), 50-ojo valdovo iš Jamato dinastijos.

Pagal japonų kroniką *[[Nihon Shoki]]*, jis buvo ketvirtasis Imperatoriaus Odžino sūnus. Jo motina buvo *Nakatsuhime no Mikoto*, imperatoriaus Keiko proproanūkė. Jis taip pat buvo imperatorių Ričiū, Handzėjaus ir Ingijo tėvas.

Nintoku karališkas titulas neturėtų būti įvardijamas *tennō*, nes daugelis istorikų įsitikinę, kad šis titulas nebuvo įvestas iki imperatoriaus Temu ir imperatorės Džito valdymo. Tikėtina, tai buvo *Sumeramikoto* ar *Amenoshita Shiroshimesu Ōkimi* (治天下大王) titulai, reiškiantys „didįjį karalių, kuris valdo viską po dangumi“.  Kaip alternatyva, Nintoku galėjo būti vadinamas „Didžiuoju Jamato karaliumi“ ヤマト大王/大君).

*[[Daisen Kofun]]* (didžiausia kapavietė Japonijoje) Sakajuje (Osakos prefektūra) laikomas paskutine imperatoriaus poilsio vieta. Tikroji Nintoku kapavietės vieta nėra žinoma.

## Gyvenimo faktai

Nors kronika *Nihon Shoki* nurodo Nintoku valdymo metus nuo 313 iki 399 m., šiuolaikiniai tyrinėtojai teigia, kad šios datos nėra tikslios.

Kronika pažymi sekančius Nintoku valdymo pasiekimus:
* sukūrė įtvirtintų kuolų pakrantę, pavadintą *Naniwa no Horie*, kad užkirstų kelią potvyniams Kavačio lygumose ir panaudotų vystymuisi; daroma prielaida, kad tai buvo pirmasis Japonijos didelio masto inžinerinių statinių projektas.
* įsteigė įtvirtintą lauko valdą, kurią tiesiogiai kontroliavo imperatoriaus rūmai.
* pastatė *Yokono bank* (horizontalus sklypas, *Ikuno-ku, Osaka-shi*).

## Žmonos ir vaikai

Imperatorienė (pirmoji): princesė *Iwa* (磐之媛命), poetė ir *Katsuragi no Sotsuhiko* (葛城襲津彦) duktė
* Princas *Ooe no Izahowake* (大兄去来穂別尊) imperatorius Ričiū
* Princas *Suminoe no Nakatsu* (住吉仲皇子)
* Princas *Mizuhawake* (瑞歯別尊) imperatorius Handzėjus
* Princas *Oasatsuma wakugo no Sukune* (雄朝津間稚子宿禰尊) imperatorius Ingijas

Imperatorienė (antroji): *Yatanohimemiko* (八田皇女), imperatoriaus Odžino duktė

*Himuka no Kaminagahime* (日向髪長媛), *Morokata no Kimi Ushimoroi* (諸県君牛諸井) duktė
* Princas *Ookusaka* (大草香皇子)
* Princesė *Kusaka no hatabihime no Himemiko* (草香幡梭姫皇女)

*Uji no Wakiiratsume* (宇遅之若郎女), imperatoriaus Odžino duktė

*Kurohime* (黒日売), *Kibi no Amabe no Atai* (吉備海部直) duktė

## Šaltiniai
Mažasis nandas

**Mažasis nandu** (*Rhea pennata*) – neskraidantis paukštis, priklausantis nandinių (*Rheidae*) šeimai. Gyvena Altiplano ir Patagonijos teritorijose Pietų Amerikoje.

## Aprašymas
Mažojo nandu ūgis siekia maždaug 90–100 cm, svoris nuo 15 iki 28,6 kg. Kaip ir daugumos nandinių, mažojo nandu galva ir snapas nedideli. Snapo ilgis būna nuo 6,2 iki 9,2 cm. Kaklas ištįsęs, kojos ilgos. Ši rūšis turi santykinai didesnius sparnus nei kiti nandiniai, todėl bėga itin greitai, gali pasiekti 60 km per valandą greitį. Nuo plėšrūnų ginasi aštriais pirštų nagais.

Mažasis nandu dažniausiai minta žole, kartais neatsisako ir mažų gyvūnų (driežų, vabalų, žiogų).

## Šaltiniai
13-oji nuovada

**„13-oji nuovada“** () – lenkiškas televizijos serialas, situacijų komedija. Režisierius ir scenarijaus autorius Maciej Ślesicki. Pagrindinius vaidmenis atlieka Cezary Pazura ir Marek Perepeczko. Serialą sudaro 83 serijos, padalintos į 2 sezonus, kurių pirmąjį sudaro 41 serija, o likusios 42 – antrąjį sezoną pavadintą **„13-oji nuovada 2“**.

Nuo 1997 m. gruodžio 24 d. iki 1998 m. gruodžio 1 d. rodytas kanalu „Canal+“, vėliau, nuo 1998 m. rugsėjo 1 d. iki 2000 m. sausio 21 d. kanalu „Polsat“. 2007 m. pirmasis sezonas leidyklos „Mayfly“ išleistas 5 DVD pakuotėje.

## Siužetas

Čarekas dirba policijos nuovadoje. Čia jį dažnai lanko jo sesuo Agniežka. Dirba gan keistoki policininkai. Vienas susijaudinęs ima mikčioti, kitas turi daug raumenų ir mažai smegenų, trečias yra beveik aklas ir nuolat grasinasi susidoroti su žmona. Nuovados viršininkas nesiskiria su šunimi ir labai jį lepina. Nuovadoje taip pat dirba kelios moterys. Kasia, kuri įsimylėjusi Čareką ir vyresnio amžiaus policininkės, kurios kartais duodavo jaunimui naudingų patarimų, bet viskas nuolatos gaudavosi ne taip, kaip turėtų būti. Veiksmas vyksta tik nuovadoje, bet ją lanko ir nukentėjusieji, kurie naiviai tikisi pagalbos, ir girtuokliai, vagys. Net sugautos prostitutės pristatomos į nuovadą. Visa ši keistuolių šutvė sukelia daug chaoso ir nesusipratimų virtinę. Vienoje iš serijų iš psichiatrinės pabėgę pavojingi veikėjai tikrina nuovadą, o tikrus gydytojus policija uždaro, nes pasirodo įtartini.

## Aktoriai
: *Aktorius – veikėjas*
* Cezaris Pazura : Cezary Cezary, pagrindinis veikėjas, policijoje dirbantis vyrukas.
* Aleksandra Woźniak : Kasia (vyr. serżantė), kuri įsimylėjusi Čereką.
* Marek Perepeczko: komendantas Władysław Słoik ir jo šuo Peršingas.
* Piotr Zelt: policininkas Arnoldas, raumeningas ir kvailas policininkas.
* Paweł Burczyk : Luksus, mikčiojantis policininkas.
* Marek Walczewski : Stępień, pagalbininkas.
* Joanna Sienkiewicz : Zofia, vyr. seržantė.
* Agnieszka Włodarczyk : Agnieszka Cezary (Čareko sesuo), moksleivė.

## Šaltiniai

## Nuorodos
*
Šaudymas 2004 m. vasaros olimpinėse žaidynėse

**[[Sportinis šaudymas]] 2004 m. vasaros olimpinėse žaidynėse** vyko 22-ą kartą olimpinių žaidynių istorijoje. Turnyras vyko Atikos pusiasalyje įsikuriame olimpiniame sportinio šaudymo centre.

## Medalininkai

### Vyrai

### Moterys

## Medalių lentelė

## Nuorodos
*Sports-Referene
Traversia lyalli

***Traversia lyalli*** ( arba *Stephens Island wren*, pažodžiui 'Laijalo pita' arba 'Stivenso salos pita') – XIX a. pabaigoje išnykęs mažas, neskraidantis žvirblinių būrio paukštis, priklausantis Naujosios Zelandijos pitų šeimai. Anksčiau buvo paplitęs visoje Naujojoje Zelandijoje, tačiau 1894 m. mokslininkams atkreipus į jį dėmesį, paukštis gyveno tik Kuko sąsiaurio Stivenso saloje. Dažnai jo išnykimas siejamas su vienintele būtybe (švyturio prižiūrėtojo kate), tačiau iš tikrųjų šios pitos tapo saloje užsiveisusių benamių kačių aukomis. Paukštį beveik vienu metu aprašė  Walter Rothschild ir Walter Buller, tačiau visai netrukus jis išnyko. 

## Aprašymas

Paukščio mokslinis vardas suteiktas pagerbiant salos švyturio prižiūrėtoją Deividą Laijalą (*David Lyall*), kuris pirmasis atkreipė mokslo dėmesį į paukštį. Aprašytas kaip monotipinės genties *Traversia* atstovas, įamžinant gamtininką Henry Travers, kuriam D. Laijalas sugaudavo daug vietos paukščių. Kiti autoriai rūšį priskiria genčiai *Xenicus*.

Laijalo pita buvo iki 10 cm ilgio, turėjo raibas alyvines rudas plunksnas su geltonais dryžiais ties akimis. Patelių papilvė buvo pilka, patinėlių – rusvai geltona, plunksnų galai rudi. Išskirtinė savybė – paukštis neskraidė, jo krūtinkaulis turėjo redukuotą keterą, sparnai buvo trumpi, užapvalinti. Gyvus paukščius matęs švyturio prižiūrėtojas juos vadino „uolų pitomis“, beveik naktiniais paukščiais, vikriai šmirinėjančiais tarp akmenų. Laijalo pitos buvo aptinkamos tik nedidelėje Stivenso salelėje (1,5 km²). 

Priešistoriniais laikais, iki atsikeliant maoriams, buvo paplitusios visoje Naujojoje Zelandijoje – apie tai byloja abiejų didžiųjų salų (Šiaurės ir Pietų) olose ir suneštame grunte randamų kaulų likučiai, palikti plėšriųjų pelėdų *[[Sceloglaux albifacies]]*. Paukščių išnykimas iš pagrindinių teritorijų sietinas su grėsmę kėlusiomis migrantų introdukuotomis mažosiomis žiurkėmis (*Rattus exulans*). Neskraidančio paukščio buvimas jūros atskirtoje saloje, už 3,2 km nuo pagrindinės žemės, paaiškinamas tuo, jog iki paskutinio ledynmečio sala buvo sujungta su likusia Naujosios Zelandijos dalimi, nes tuomet vandenyno lygis buvo žemesnis.

## Šaltiniai
FK Strogino Moskva

**Maskvos „Strogino“** – Rusijos futbolo klubas iš Maskvos.

## Istorija
Klubas įkurtas 2010 m. 2013–2014 m. sezonas buvo pirmasis profesionaliame lygmenyje. Žaidė Profeslionalioje Futbolo Lygoje (PFL) „Centro“ zonoje arba „Vakarų“ zonoje.

2021–2022 m. sezone rungtyniavo Antrame divizione (III pakopa , 3-oji zona) ir liko penktoje vietoje.

## Sezonai

|}
Šaltiniai:

### [[Antrasis divizionas (Nacionalinė futbolo lyga)|Antrasis divizionas]]

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* Transfermarkt.ru (apie klubą)
Klebiškio miškas

**Klebiškio miškas** – miškų masyvas Lietuvoje, Prienų rajone, 9 km į šiaurės vakarus nuo Prienų, 1,5 km į šiaurę nuo Klebiškio. Šiaurės vakaruose siaura erčia atskirtas nuo Mozūriškių miško. Priklauso Dubravos mokomajai miškų urėdijai (Jiesios girininkijai) bei Prienų miškų urėdijai (Išlaužo girininkijai). Apima 13,9 km² plotą.

Miško paviršius – šiek tiek banguota lyguma. Būdingi velėniniai jauriniai, velėniniai jauriniai glėjiški bei glėjiniai priemoliai ir priesmėliai. Mišku teka Jiesia su intakais – Skerdupiu, Juodupe (su Kiauliške), taip pat Šventupės intakas Juodupė.

Medynai:
* eglynai: 35 %
* beržynai: 27 %
* juodalksnynai: 24 %
* pušynai: 10 %
* drebulynai: 2 %
* uosynai: 1 %
* baltalksnynai: 1 %

Klebiškio miške sutinkami briedžiai, stirnos, šernai, kiškiai, lapės, voverės, usūriniai šunys.

Miške įsikūrę Čepeliškių, Antaniškių kaimai, aplink – Pakiauliškis, Degimai, Pajiesys, Liepabūdis, Naujasis Klebiškis, Skerdupis, Kliokiškė, Garšvinė, Dambrava, Patelviškys.

## Šaltiniai