open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Mitologijos enciklopedija

**Mitologijos enciklopedija** – dvitomis enciklopedinis mitologijos leidinys lietuvių kalba, verstas iš latvių kalbos. Mitologijos enciklopedijoje gausu žinių apie įvairių pasaulio tautų dievus ir deives, pusdievius, demoniškas ir mitines būtybes, dvasias, epinius ir mitologinius herojus, mitologinius vaizdinius, aprašomos žinomos mitologemos, mitologinės sąvokos.

Mitologija enciklopedijoje traktuojama kaip žmonijos istorijos ir kultūros dalis.

Latvių kalba „Mitologijos enciklopedija“ išleista 1993–1994 m. Rygoje. Ją rengiant dalyvavo autoriai ir konsultantai iš Latvijos ir užsienio, įskaitant nemažai buvusios Tarybų Sąjungos mokslininkų, dalyvavusių rengiant leidinį „Pasaulio tautų mitai“. Nemaža dalis straipsnių išversti būtent iš pastarojo leidinio (kai kurie sutrumpinti).

Mitologijos enciklopediją išleido leidykla „Vaga“. Leidinys yra iš serijos „Mitologijos enciklopedija“. Išleidimo metai – 1997 m. (I tomas) ir 1999 m. (II tomas).

## Apimtis
Du tomai. Mitologijos enciklopediją sudaro apie 2500 straipsnių.

Viename tome – apie 400, kitame – 573 psl. Formatas – 18 x 25 cm.

## Vertėjai
Iš latvių kalbos vertė I. T. Ermanytė, L. Kudirkienė, R. Kvašytė, Ž. O. Markevičienė, D. Murmulaitytė, I. N. Sisaitė, G. Šlapelytė, R. Zajančkauskaitė.

## Turinys

**I tome** pateikiamos šios mitologinės sistemos:
* Afrikos tautų mitologija
* Armėnų mitologija
* Australų mitologija
* Budizmo mitologija
* Džainizmo mitologija
* Egiptiečių mitologija
* Elamitų mitologija
* Eskimų mitologija
* Estų mitologija
* Etruskų mitologija
* Germanų ir skandinavų mitologija
* Graikų mitologija
* Hetitų mitologija
* Huritų mitologija
* Indėnų mitologija
* Indų mitologija

**II tome** pateikiamos šios mitologinės sistemos:
* Iranėnų mitologija
* Islamo mitologija
* Japonų mitologija
* Kaukazo tautų mitologija
* Keltų mitologija
* Kinų mitologija
* Krikščionybės mitologija
* Lietuvių mitologija
* Lyvių mitologija
* Mongolų mitologija
* Prūsų mitologija
* Romėnų mitologija
* Slavų mitologija
* Šumerų - akadų mitologija
* Tibetiečių mitologija
* Tiurkų tautų mitologija
* Ugrofinų mitologija
* Vakarų semitų mitologija
* Žydų mitologija.

## Literatūra

* *Mitologijos enciklopedija*. Vaga, 1997 & 1999. ISBN 5-415-00508-0
* *Mitoloģijas enciklopēdija*. Rīgā: Latvijas enciklopēdija, 1993-1994 (red. R. Akmentiņš ir kt.)
Neukenas

**Neukenas** () – miestas Argentinoje, prie Limajaus ir Neukeno upių santakos. Provincijos administracinis centras.

## Istorija
1885 m. dabartinės miesto žemės, vadintos *Confluencia*, parduotos aukcione. Čia gyvenusios indėnų mapučių ir teuelčų gentys palaipsniui išnaikintos. 1902 m. miestą pasiekė geležinkelis. Neukenas oficialiai įkurtas 1904 m. rugsėjo 12 d., o teritorijos centras čia perkeltas iš Čos Malalio. Miesto pavadinimas kilo iš mapudungunų k. žodžio *Nehuenken*, reiškiančio „vėjuotas“. 1930 m. čia gyveno tik 5000 gyventojų. 1960 m. YPF kompanija apylinkėse rado naftos telkinių. Neukenas pradėjo sparčiai augti. 1970 m. įkurtas Komahuės valstybinis universitetas.

## Ekonomika ir transportas
Naftos chemijos ir naftos perdirbimo pramonės centras. Apylinkėse, drėkinamuose Limajaus ir Neukeno upių slėniuose vystoma sodininkystė. Vaisiai eksportuojami į užsienį. 8 km nuo miesto yra *Presidente Perón* oro uostas, iš kurio vyksta reguliarūs skrydžiai į Buenos Aires, Bariločę, Komodoro Rivadaviją ir kitus miestus. Keliai į Viedmą, Bariločę, Buenos Aires. Geležinkeliai į Buenos Aires, Sapalą.

Yra paleontologijos muziejus, kuriame saugomos provincijoje rastos dinozaurų fosilijos.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
* Informacija apie miestą
* www.patagonia.com.ar apie Neukeną 
* Turistinė informacija
Limajus

**Limajus** () – upė Argentinoje, šiaurės vakarų Patagonijoje; Negro upės ištaka. Išteka iš Nahuel Huapi ežero rytinės dalies, teka į šiaurės rytus, darydama kilpas ir meandras. Ties Neukeno miestu suteka su Neukeno upe ir sudaro Negrą. Sudaro sieną tarp Neukeno ir Rio Negro provincijų. Vanduo labai skaidrus.

Didžiausi intakai: dešinieji – Komaljas, kairieji – Čimohuinas, Pikun Leufu, Koljon Kura.

Didelė dalis upės naudojama hidroenergetinėms reikmėms: Alikuros, Piedra del Agilos, El Čokono, Arojito užtvankos. 1980 m. ties Arojitu įkurta vienintelė Pietų Amerikoje sunkiojo vandens gamykla.

Sportinė žūklė, poilsis paplūdimiuose ir pakrantėse.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Turizmas prie Limajaus 
* Žvejyba Limajuje
* Legenda apie Limajų
Banginis (reikšmės)

**Banginis** gali reikšti:
* Banginis – stambus jūrų žinduolis, priklausantis ūsuotųjų banginių pobūriui;
* Banginiai (*Cetacea*) – jūrų gyvūnų infrabūrys;
* Banginis (astronomija) – žvaigždynas ties dangaus pusiauju;
* Banginis – būdvardis, reiškiantis ryšį su bangavimu, svyravimu.
* Banginis - prekybos centras
Liūdėnai

**Liūdėnai** – kaimas Mažeikių rajono savivaldybėje, šalia kelio Žemalė-Repšiai. Yra koplytėlė.

## Gyventojai

## Nuorodos

## Šaltiniai
Meta-Wiki

**Meta-Wiki** – puslapis, skirtas tarptautinei Vikimedijos projektų kūrimo, įgyvendinimo klausimams, koordinacijai ir aptarimui.

Kaip ir kiti Vikimedijos projektai jis grindžiamas „MediaWiki“ programine įranga ir yra kuriamas vikiprincipu. Jame gali užsiregistruoti visi norintys ir siūlyti savo idėjas dėl tolesnių bei dabartinių projektų plėtros, vystymo ir tobulinimo.

Šiame puslapyje gausu naujausios informacijos apie Vikimedijos fondo veiklą, yra statistikos, vikidalyvių esė, diskusijų įvairiomis tarptautinėmis vikitemomis. Informacija skelbiama ir naujienos publikuojamos daugiausiai anglų ir kitomis kalbomis.

## Nuorodos
* Meta-Wiki svetainė
Šerkšnė

**Šerkšnė** – upė Mažeikių raj.; Ventos kairysis intakas. Išteka iš Plinkšių ežero šiaurinio galo. Teka šiaurės kryptimi, žemupyje pasuka į šiaurės rytus (už kelio ). Įteka į Ventą 195 km nuo jos žiočių, priešais Kurmaičius.

Intakai: Šaka, Vaidotas, Pūrupis (kairieji), Nendrė, Stirtupis (dešinieji).

Upės vidutinis nuolydis – 177 cm/km. Debitas ties ištakomis iš Plinkšių ežero – 0,96 m³/s, žiotyse – 2,56 m³/s. Šerkšnė patvenkta ties Pašerkšne (Pašerkšnės tvenkinys), Šerkšnėnais (Šerkšnėnų tvenkinys, HE, 12 ha, 24 km iki žiočių) bei ties Bugeniais.

Dalis upės priklauso Šerkšnės hidrografiniam draustiniui. Didesnės gyvenvietės prie Šerkšnės: Ketūnai, Pašerkšnė, Šerkšnėnai, Lėlaičiai, Bugeniai.

Upėvardis kilęs nuo būdvardžio *šerkšnas* („balsvas, pilkšvas, žilsvas“), šis susijęs su daiktavardžiu *[[šerkšnas]]*.


Vaizdas:Serksne.JPG
Vaizdas:Serksne2.JPG
Vaizdas:Serksne3.jpg
Vaizdas:Šerkšnė.JPG|Kelyje 


## Šaltiniai
Paulo Coelho

**Paulas Kueljas** (*Paulo Coelho*, g. 1947 m. rugpjūčio 24 d.) – brazilų rašytojas, dainų autorius, JTO „taikos skelbėjas“.

## Biografija

Paulas Kueljas gimė 1947 m. rugpjūčio 24 d. Rio de Žaneire, Brazilijoje inžinieriaus ir namų šeimininkės šeimoje. Tėvai nesuprato sūnaus talento ir net guldė į psichiatrijos ligoninę, kad „išgydytų” nuo noro rašyti. Pats P. Coelho teigia: „Aš visada žinojau, kad mano Asmeninė Legenda yra rašyti”.

Pasidavęs tėvų norui, P. Coelho įstojo į teisės mokyklą, bet 1970-aisiais nutraukė studijas ir kaip hipis pradėjo keliauti po Pietų Ameriką, Šiaurės Afriką, Meksiką, Europą. Po dvejų metų grįžęs į Braziliją, pradėjo kurti eiles Brazilijos atlikėjams Elis Redžinai, Ritai Li ir Rauliui Seišasui.

1982 m., būdamas 38-erių, pristatė pirmąją savo knygą „Pragaro archyvai”, kuri pasisekimo nesulaukė.

1986 m. Kueljas nukeliavo ispanų katalikų piligriminę kelionę, vadinamą „Santjago keliu”. Šioje kelionėje rašytojas pasiekė dvasinį atgimimą, kurį vėliau aprašė savo knygoje „Piligrimas”.

1988 m. pristatyta P. Kueljo knyga „Alchemikas” susilaukė daugybės pagyrimų ir įvertinimų. „Alchemikas” yra išleistas daugiau nei 67 kalbomis 120 šalių ir visur turėjo nepaprastą pasisekimą (parduota daugiau nei 65 mln. egz.), įrašyta į Gineso rekordų knygą kaip į daugiausia kalbų (71) išversta knyga autoriui tebesant gyvam.

Per savo karjerą rašytojas yra pelnęs daugybę apdovanojimų, vienas iš jų – 2000 m. gautas Prancūzijos garbės legiono ordinas.

## Kūryba
Iš viso P. Kueljas išleido 26 knygas. Dvi iš jų – „Piligrimas” ir „Valkirijos” yra autobiografinės. Rašytojo knygų yra parduota daugiau nei 150 mln., 150 šalių. Įvairiose pasaulio šalyse jo knygos yra tarp labiausiai perkamų: Graikijoje, JAV, Italijoje, Izraelyje, Kanadoje, Lietuvoje ir Prancūzijoje. Paulo Kueljas yra visų laikų daugiausia pardavęs brazilų (portugalų kalba) rašytojas.

Autoriaus išleistų knygų sąrašas (Lietuvoje knygos išleistos „Vaga“ leidykloje):

## Nuorodos

* Oficialus puslapis 
* Paulo Coelho. Citatos

## Šaltiniai
Pasaulio tautų mitologijos enciklopedija

**Pasaulio tautų mitologijos enciklopedija** () – rusiškas enciklopedinis mitologijos žinynas. Vienas pagrindinių autorių – Vladimiras Toporovas. Kiti autoriai – A. Losevas, E. Meletinskis, B. Riftinas.

Enciklopediją 1987–1988 m. išleido „Tarybinė enciklopedija“. Vyr. redaktorius – S. Tokarevas. Tai fundamentalus mokslinis kūrinys, kurio autoriams ir mokslo darbuotojams 1990 m. buvo paskirta TSRS valstybinė premija.

Žinyne išsamiai supažindinama su viso pasaulio kraštų mitologija; apibūdinami svarbiausi mitų veikėjai, parodoma jų reikšmė. Daugiau nei 3 600 straipsnių, per 1 600 iliustracijų ir žemėlapių. 2 tomai.

Be spausdintinės versijos 2006 m. išleistas CD.

## Išnašos

## Nuorodos
* Мифы народов мира. Электронная версия . cult-lib.ru.
* Онлайн энциклопедия Мифы народов мира . mifinarodov.com.
* Мифы народов мира : Энциклопедия. Электронное издание / Гл. ред. С. А. Токарев. — М., 2008 (Советская Энциклопедия, 1980).
Nahuel Huapi

**Nahuel Huapi** () – ežeras Argentinoje, šiaurės vakarų Patagonijoje, Neukeno ir Rio Negro provincijose. Įeina į Nahuel Huapi nacionalinio parko ribas. Ledyninės kilmės ežeras, esantis 700 m aukštyje virš jūros lygio, Anduose. Ilgis 67 km, plotis iki 10 km.

Krantai labai vingiuoti, ežeras turi 7 fjordiškas atšakas: Kampanarijo, de la Tristesos, Blesto, Mačetės, Rinkono, Ultima Esperansos ir Huemulio. Taip pat pratakomis jungiasi su Gutjereso, Moreno, Especho ir Korentoso ežerais. Ežere gausu salų; svarbiausia – Viktorija (31 km²). Šiaurės rytinėje dalyje išteka Limajaus upė (Negro baseinas).

Didžiausi pakrančių miestai: San Karlos de Bariločė, Vilja La Angostura, Nahuel Huapi, Vilja Ljao Ljao.

Ežerą 1670 m. pirmieji iš europiečių pasiekė jėzuitų misionieriai.

Pasak vietinių gyventojų legendų, ežere neva gyvena gigantiška vandens pabaisa *Nahuelito*. Buenos Airių zoologijos sodo darbuotojai atlikę išsamius tyrimus ežere jokių neįprastų gyvūnų nerado.

Ežere esančioje Huemulio (*Huemul*) saloje Chuano Perono nurodymu buvo atliekami branduoliniai tyrimai (Huemulio projektas).

## Vaizdai

Gallina y huemul.jpg|Huemulio sala
Isla Victoria-catamarán.jpg|Viktorijos salos pakrantės
El agua cristalina del Nahuel Huapi.JPG
Dina Huapi 32.jpg


## Šaltiniai

## Nuorodos
* Pasaulio ežerų duomenų bazė 
* Vaizdas iš kosmoso 
* Žvejyba ežere
La Plata

**La Plata** reiškia:
* Argentinos miestą;
* Argeninos ežerą;
* JAV miestą;
* Buvusią vicekaralystę;
* Paranos upės estuariją;
* viršukalnę JAV, Kolorado valstijoje;
* delfinų rūšį;
* salą Ekvadore.
Vikiversitetas

**Vikiversitetas** () – Vikimedijos fondo projektas, pagrįstas MediaWiki technologija; vikisvetainė.

## Tikslai

Sukurti virtualią mokymosi įstaigą, mokymosi priemones, naudojamas mokantis, studijuojant ar tiriant.
* **Virtualios priemonės** (*E-teaching materials*)
Pratimų, testų, egzaminų katalogizavimas, tobulinimas; tai taikytina priemonėms, kurios peržengia vikiknygas (Wikibooks) – prezentacijos, vaizdinė medžiaga kaip filmai, kurių paskirtis – mokyti(s), teikti kursus, seminarus, pamokas ir kita.

Informacija turi būti neutraliai pateikta ir atspindėti šiuolaikinį mokslo ir tyrimų lygmenį. Vikiknygos laikomos projekto partneriu.

* **Virtualusis mokymasis (E-learning).**
*Framework*, kuriame bendruomenės nariai gali lankyti kursus (online) ir dalyvauti pratybose.

## Nuorodos
* Projekto tinklalapis
Račiai

**Račiai** – kaimas Mažeikių rajono savivaldybėje, 12 km į pietvakarius nuo Mažeikių.

## Istorija

Pirmą kartą Račiai paminėti 1568 m.

## Alkakalnis

Kaime yra alkakalnis, vad. *Aukos kalnu*. Tai 15 m skersmens ir apie 3 m aukščio kalvelė, kurioje trykšta šaltinis. Šaltinis rytų kryptimi nuteka pakalnėn. Nurodoma, jog toliau šaltinis vadinamas Pūrupiu, įtekančiu į Šerkšnės upę. Ant kalvos stovi koplytėlė (anksčiau jų buvo trys). Šaltinį žmonės laikė šventu, jo vandeniu plaudavosi skaudančias akis. Apsiplaudavo ir veidą, nes nuo to, tikėta, dingdavę galvos skausmai. Vandens žmonės nešdavosi buteliais namo. Duodavo prie šaltinio įžadus, palikdavo ten pinigų, padėdavo gėlių, ant statulų koplytėlėse rišdavo įžadų kaspinėlius. Prie koplytėlių vakarais žmonės rinkdavosi giedoti gegužinių pamaldų.

## Gyventojai

## Galerija

Raciu alkakalnio koplytele.JPG|Račių alkakalnio koplytėlė
Raciu alkakalnio saltinis.JPG|Alkakalnyje trykšta šaltinis, kuris nuteka šlaitu žemyn – **Pūrupio** žiotys (Šerkšnės kair. intakas)
Raciu koplyteles vidus.JPG|Koplytėlės vidus


## Šaltiniai

## Nuorodos
*
Septyni Romos karaliai

**Septyni Romos karaliai** – pusiau legendiniai Romos karalystės valdovai. Dauguma apie juos ir jų veiklą žinomos informacijos yra daugiau istorinė tradicija, nei patikimi faktai.

! Vardas
! Vaizdas
! Tautybė
! Atlikti darbai
|-----
| Romulas
| 
| lotynas
| įkuria Romos miestą.
|-----
| Numa Pompilijus
| 
| sabinai
| reformuoja kalendorių.
|-----
| Tulas Hostilijus
| 
| lotynas
| kariauja su sabinais dėl Albos miesto.
|-----
| Ankas Marcijus
| 
| sabinai
| Ostijoje įkuria Romos uostą.
|-----
| Tarkvinijus Senasis
| 
| etruskas
| pradeda didžiojo cirko statybas, įrengia nutekamųjų vandenų tinklą.
|-----
| Servijus Tulijus
| 
| etruskas
| apjuosia Romą siena.
|-----
| Tarkvinijus Išdidusis
| 
| etruskas
| ant Kapitolijaus kalvos pastatydina šventyklą etruskų dievų triadai.
509 m. pr. m. e. išvejamas iš Romos, taip baigiasi Karalystės epocha ir prasideda Romos respublika.
|}

## Nuorodos
* Romos karaliai
Kenny G

**Kenneth Gorelick** (geriau žinomas savo sceniniu vardu **Kenny G**, g. 1956 m. birželio 5 d.) – JAV muzikantas, saksofonistas.

Būdamas 17 metų pradėjo groti Barry White Love Unlimited Orchestra. Mokėsi Vašingtono universitete. Nuo 1981 m. Kenny G išleido daug solinių albumų, dirbo su Whitney Houston, Natalie Cole ir Aretha Franklin. Plataus pasisekimo sulaukė 1986 m. išleidęs savo ketvirtąjį alnumą „DuoTones“. 1994 m. apdovanotas Grammy Award už geriausią instrumentinę kompoziciją „Forever in Love“. ypatingo pasisekimo sulaukė jo hitai „Songbird“ ir „Waiting for You“.

Albumas „Breathless“ (1992 m.) vien Jungtinėse Amerikos Valstijose buvo parduotas 8 000 000 egzempliorių tiražu (pasaulyje šio albumo kopijų yra parduota daugiau nei 30 000 000), kalėdinis įrašas „Miracles: The Holiday Album“ (1994 m.) savuoju populiarumu išprovokavo visą seriją („Faith: A Holiday Album“ (1999 m.) ir „Wishes: A Holiday Album“ (2002 m.) o jazz „standartų“ rinkinys „Classics In The Key Of G“ (1999 m.) net visko mačiusius muzikos ekspertus pritrenkė nesumeluotu sentimentalumu ir super singlu su pačiu Louis Armstrong.

Kenny G įtvirtino savo pozicijas ir kaip sesijinis muzikantas – jis tapo vienu geriausiu partneriu-instrumentalistu tokių žvaigždžių kaip George Benson, Chaka Khan, Michael Bolton, Smokey Robinson, David Sanborn ar Earth, Wind & Fire įrašų sesijose.

## Nuorodos
*
Hiustono Rockets

**Hiustono „Rockets“** () – NBA Vakarų konferencijos Pietvakarių pogrupio komanda iš Hiustono miesto Teksase.

## Istorija

Lygoje pradėjo žaisti 1967 m. kaip *San Diego „Rockets“* ir patyrė net 67 pralaimėjimus (tuometinis rekordas). Dėl prastų komandos rezultatų komandos savininkas Robert Breitbard ieškojo galimų komandos pirkėjų. 1971 m. ją nupirko du investuotojai ir perkėlė komandą į Hiustoną, Teksasą.

NBA čempionais yra tapę 1994 ir 1995 m.

## Sezonai

## Žaidėjai

### Šlovės muziejaus nariai
* Charles Barkley
* Rick Barry
* Elvin Hayes
* Moses Malone
* Calvin Murphy
* Clyde Drexler

### Įamžinti marškinėliai
Hiustono „Rockets“ klubas yra įamžinęs garsiausių savo krepšininkų marškinėlius. Numeriai marškinėlių, kuriuos jie nešiojo, daugiau niekada nebus naudojami komandoje. Į šį sąrašą įeina:

* 22 Clyde Drexler, G, 1995-98; gimęs Hiustone, taip pat Hiustono universiteto žaidėjas ir vyr. treneris
* 23 Calvin Murphy, G, 1970-83
* 24 Moses Malone, CP, 1976-82
* 34 Hakeem Olajuwon, CP, 1984-2001
* 45 Rudy Tomjanovich, P, 1970-81; vyr. treneris, 1991-2003

## Nuorodos
* Oficiali Hiustono „Rockets“ svetainė
Memfio Grizzlies

**Memfio „Grizzlies“** () – NBA Vakarų konferencijos Pietvakarių pogrupio komanda iš Memfio miesto Tenesio valstijoje.

## Istorija

*Vankuverio „Grizzlies“* buvo įkurta 1995 m. ir kartu su *Toronto „Raptors“* buvo priimti į NBA. 2001 m. kovo 26 d. Vankuverio komanda, kartu su Šarlotės „Hornets“ pateikė prašymą persikelti į Memfį, tačiau tik Vankuverio komandos prašymas buvo patenkintas.

## Sezonai

## Žaidėjai

### Šlovės muziejaus nariai
Nėra

### Įamžinti marškinėliai
Nėra

## Nuorodos
* Oficiali Memfio „Grizzlies“ svetainė
Romos karalystė

**Romos karalystė** () yra Senovės Romos istorijos periodas nuo Romos miesto įkūrimo 753 m. pr. m. e. (ši data laikoma romėnų metų skaičiavimo pradžia) iki Romos respublikos paskelbimo 509 m. pr. m. e. Apie šį laikotarpį mažai žinoma, nes neišliko beveik jokių jo įrašų. Dauguma žinių apie Romos karalystę užrašytos Romos respublikos ir Romos imperijos laikais ir yra pagrįstos legendomis.

Pasak legendos, Romos miestą prie Tiberio upės įkūrė broliai dvyniai – Romulas ir Remas. Juos ankstyvoje kūdikystėje išmaitino vilkė, vėliau tapusi Romos simboliu. Jie laikomi pirmaisiais Romos valdovais. Šiuo laikotarpiu valdo septyni karaliai.

Karalius senato renkamas iki gyvos galvos. Karaliaus patarėjai - senatas ir vyresniųjų taryba. Tautos susirinkimas leido įstatymus, rinko valstybės pareigūnus, atliko teismo funkcijas.

Gyventojai skirstomi į patricijus ir plebėjus.
Patricijai - visateisiai Romos gyventojai, jie dalyvavo Romos valdyme, skirstė žemę. Vėliau jų privilegijos buvo apribotos. Plebėjai buvo laisvieji Romos gyventojai, atliko karo prievolę, tačiau negalėjo užimti valstybinių pareigų. Plebėjai kovojo dėl šių teisių.
Tik III a. pr. m. e. Romos pilietybė buvo suteikta visiems laisviesiems Romos gyventojams.

Karalių epocha baigėsi 510 m. pr. m. e. Tarkvinijaus Išdidžiojo, paskutinio iš septynių karalių, išvijimu. 

## Kilmė

Roma įkurta prie Tibro brastos, kur Palatino ir kitos kalvos suteikė gera gynybą, o aplink buvo derlinga lyguma. Pasak Romos istorikų, per 243 metus Romą valdė septyni karaliai. Vidutinė valdymo trukmė buvo 35 metai. Su tuo nesutinka šiuolaikiniai mokslininkai nuo Barthold Georg Niebuhr laikų. Galai sunaikino daugumą istorinių raštų 390 m. pr. m. e. po Alijos mūšio. Likusius raštus praganė laikas ir vagystės. Todėl į visus faktus apie Romos karalystę reikia žiūrėti atsargiai.

## Karaliaus Servijaus Tulijaus reformos
* Roma padalijama į tribas (apygardas).
* Užtikrinamas Romos vadovaujamas vaidmuo Lotynų sąjungos miestuose.
* Pertvarkoma romėnų kariuomenė. Ji suskirstoma į penkias centurijas pagal piliečių turtingumą. Tautos susirinkime balsuojama sustojus centurijoms.
Gediminas Jokūbonis

**Gediminas Jokūbonis** (1927 m. kovo 8 d. Kupiškyje, Panevėžio apskritis – 2006 m. spalio 8 d. Vilniuje) – Lietuvos dailininkas skulptorius, pedagogas.

## Biografija
1935 m. su tėvais persikėlė į Panevėžį. 1940–1944 m. mokėsi Panevėžio berniukų gimnazijoje. 1944 m., norėdamas išvengti karinės prievolės rusų armijoje, įstojo į Kauno kunigų seminariją. Nuo 1946 m. Kauno taikomosios ir dekoratyvinės dailės institute studijavo skulptūrą. 1951–1952 m. studijas tęsė LSSR dailės institute (dėstytojas Juozas Mikėnas).

1952–1964 m. Vilniaus „Dailės“ kombinato dailininkas. 1965–2002 m. LSSR dailės instituto dėstytojas, 1974 m. profesorius. Nuo 1983 m. SSRS dailės akademijos akademikas. Palaidotas Antakalnio kapinėse.

Žmona dailininkė tekstilininkė Bronė Valantinaitė-Jokūbonienė (1926–2010).

## Kūryba
* Paminklinės skulptūros: Leninas (Maskva, 1967 m.; Klaipėda, 1976 m.; Panevėžys, 1983 m.), Kipras Petrauskas (Vilnius, 1974 m.), Maironis (Kaunas, 1977 m.), Vytautas Putna (Molėtai, 1980 m.), Adomas Mickevičius (Vilnius, 1984 m.), Antanas Vienažindys (Mažeikiai, 1987 m.), Martynas Mažvydas (Vilnius, 1997 m.), Vytautas Didysis (Birštonas, 1998 m.), Antanas Baranauskas (Seinai, 1999 m.), Jonas Basanavičius (Vilnius, 2005 m.).
* Skulptūrinės kompozicijos: Kolūkio pirmininkas (1957 m.), Pirčiupių motina (1960 m.), Europos geografinis centras (2004 m.)
* Antkapiniai paminklai: antkapinis paminklas tėvams „Svajonė“ (Panevėžio senosios kapinės, 1961 m.), Jonas Janulionis (Panevėžys, 1963 m.), Justinas Vienožinskis (Vilnius, 1966 m.), Kostas Kubilinskas (Vilnius, 1967 m.)
* Reljefai, skulptūriniai portretai: Jonas Janulionis (1962 m.)
* Portretiniai medaliai: Kristijonas Donelaitis, Čiurlionis (1975 m.)

## Bibliografija
* Kai žaidė angelai: atsiminimai. – Vilnius: Vilniaus dailės akademijos leidykla, 2009. – 291 p.: iliustr. – ISBN 978-9955-854-07-4

## Įvertinimas
* 1960 m. LSSR valstybinė premija
* 1963 m. Lenino premija
* 1977 m. LSSR liaudies dailininkas
* 1997 m. DLK Gedimino 3 laipsnio ordinas 

## Šaltiniai

## Literatūra
* Skulptūra: albumas / teksto autorius Pranas Gudynas, sudarytojas Vladas Vildžiūnas. – Vilnius: Vaga, 1976. – 141 p.: iliustr.


|Adomas Mickevičius
Vaizdas:Sejny, pomnik biskupa Antoniego Baranowskiego.jpg|Antanas Baranauskas
Vaizdas:Lithuania Centre of Europe.jpg|Europos geografinis centras
Liūnas

**Liūnas** tai:

* Liūnas – ežeras Anykščių rajone;
* Liūnas – ežeras Biržų rajone;
* Liūnas – ežeras Rokiškio rajone.
Petrašiūnai (Jonava)

**Petrašiūnai** – kaimas Jonavos rajono savivaldybėje, 4 km į pietvakarius nuo Bukonių, prie kelio . Turi seniūnaitijos statusą. Pro kaimą teka Lankesos kairysis intakas Petrašiunka.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Liūnas (Biržų r.)

**Liūnas** – ežeras šiaurės Lietuvoje, Biržų rajone, apie 7,5 km į rytus nuo Biržų, Medžvalakių miške. Ežeriukas beveik apvalus, jo skersmuo ~ 0,06 km. Altitudė 61,7 m. Krantai žemi, pelkėti, ištisai apaugę medžiais ir krūmais. Ežeriukas nenutekantis, priklauso Rovėjos upės intako Gylės baseinui.

Į vakarus nuo ežeriuko įsikūręs Medžvalakių kaimas.

## Šaltiniai
Sala (reikšmės)

**Sala** vadinama:

* sausumos plotas, iš visų pusių apsuptas vandens (ežero, jūros arba vandenyno);
* mokslinės fantastikos filmas Sala (2005 filmas);
* kaimai Lietuvoje:
** Alytaus rajone;
** Lazdijų rajone (Salos);
** Marijampolės savivaldybėje;
** Zarasų rajone Dusetų seniūnijoje;
** Zarasų rajone Turmanto seniūnijoje;
* miestas Švedijoje.
Rimėnai

**Rimėnai** – kaimas Alytaus rajono savivaldybėje, 5 km į pietus nuo Daugų. Seniūnaitijos centras. Veikia biblioteka. Anksčiau kaime buvo darželis, valgykla, buitinių paslaugų centras, kultūros namai.

## Istorija

XXI a. pradžioje veikė lentpjūvė. 2007 m. uždarytas Daugų vidurinės mokyklos skyrius, 2015 m. – ir Rimėnų pradinė mokykla.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kančėnai

**Kančėnai** – kaimas Alytaus rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurės rytus nuo Daugų, tarp Niedulio ir Svetaus ežerų. Seniūnaitijos centras. Yra biblioteka, baldų gamybos bendrovės „Lombaltik“, „Medžio linija“, stovi paminklas žuvusiems partizanams.

## Istorija

1945 m. vasario 23 d. kaime V. Voverio (slap. Žaibas) ir K. Barausko (slap. Vėžys) vadovaujami Lietuvos partizanai surengė pasalą 22 stribų būriui ir iš jų 8 nukovė, žuvo partizanas ir vežėjas.

1952 m. įsteigta biblioteka, 1964 m. medicinos punktas, 1990 m. pradžios mokykla. 1968–1993 m. Daugų žuvininkystės ūkio centrinė gyvenvietė.

|}

## Gyventojai

### Žymūs žmonės

Kaime gimė:
* Onė Baliukonė (1948–2007), poetė, rašytoja, tapytoja, Nacionalinės premijos laureatė.

## Galerija

Kančėnai, Lithuania - panoramio (34).jpg|Kančėnų daugiabučiai
Kančėnai, Lithuania - panoramio (43).jpg|Pramoniniai statiniai
Kančėnai, Lithuania - panoramio (22).jpg|Medienos apdirbimo įmonė
Kančėnai, Lithuania - panoramio (4).jpg|Daugiabutis 


## Šaltiniai
Kirklionys

**Kirklionys** – kaimas Varėnos rajono savivaldybėje, į šiaurę nuo Varėnos ir apie 12 km į vakarus nuo Valkininkų gel. stoties, 2 km į šiaurės rytus nuo Babriškių. Šalia kaimo teka Varėnė, yra kapinės. Netoliese eina plentas , atsišakoja .

## Etimologija
Pavadinimas greičiausiai kilęs iš asmenvardžio *Kirklỹs, Kir̃klis, Kirkliáuskas*, kildinamo iš žodžių *kirklỹs* („rėksnys“), *kir̃kti* („karkti; rėkti, šaukti; verkti“).

## Gyventojai

## Šaltiniai
Tilmansų pramoninė elektrinė

**Tilmansų pramoninė elektrinė** – 1898–1929 m. Kaune veikusi šiluminė elektrinė.

## Istorija

1867 m. D. Šereševskio pastatytoje vinių gamykloje nuo 1893 m. galutinai įsitvirtino vokiečių kapitalistas Ričardas Tilmansas, kuris Kaune įkūrė brolių Tilmansų ir Ko bendrovę ir pradėjo gamyklą rekonstruoti bei plėsti. Tais metais gamykloje buvo perdirbta 160 tūkst. pūdų geležies ir pagaminta varžtų už 600 tūkst. rublių bei vinių už 100 tūkst. rublių. Dirbo 350 darbininkų. 1897 m. pradėti statyti nauji korpusai (vėliau „Pergalės“ gamykla).

1898 m. brolių Tilmansų geležies apdirbimo fabrike pradėjo veikti pirmoji Lietuvoje pramoninė elektrinė. Nedidelį generatorių suko vienas iš trijų garo variklių. Tačiau jo pakako didžiulėms fabriko gamybinėms patalpoms ir teritorijai apšviesti. O 1898 m. naktį iš birželio 28 į 29 d. elektra pradėta tiekti ir Kauno miesto sodui, kuriame tuo metu vyko Gailestingųjų seserų draugijai ir jų ambulatorijai išlaikyti skirtas vakaras.

Iki 1910 m. elektrinės garo katilų kaitinamasis paviršius pasiekė 1630 m², o fabriko instaliuota galia 4615 AG (3400 kW). Garas varė dešimtis vielos, vinių, medvaržčių, geležies valcavimo staklių, presų ir kitokių mašinų. Gamykloje jau dirbo per 2000 darbininkų. Tai buvo didžiausias tokio profilio fabrikas Rusijoje ir antras Europoje. 1911 m. pradėta plėsti ir elektrinė, nes garo mašinos pradėtos keisti elektra varomomis. Dvi garo mašinos buvo pakeistos dyzeliniais „Nobelio“ varikliais. 1913 m. Kaune jau švietė 344 kaitrinės 25 ir 50 žvakių elektros lemputės.

1914 m. ir kiti garo katilai buvo pakeisti dyzeliniais varikliais. Elektrinės galia išaugo iki . 1921 m. rugpjūčio 19 d. čia paleista nauja 12 atm 1300 kW galios turbina. Tuo metu fabrike jau veikė penki 12 atm slėgio garo katilai. Elektrinės galia tuo metu buvo didesnė ir už Kauno dyzelinės elektrinės galią. Rezervas buvo parduodamas miesto gatvių apšvietimui.

Elektrinė veikė iki 1929 m.

## Palikimas

Iš Tilmansų bendrovės, gyvavusios Karmelitų rajone prie Malaja Gospitalnaja (dab. Kaunakiemio) gatvės, sovietinių metų „Pergalės“ gamyklos, dabar vadinamos UAB „Pergalės koncernu“, yra išlikę pastatai Kaunakiemio gatvėje, o buvęs Tilmansų bendrovės administracinis pastatas yra atsidūręs po PC „Akropolis“ stogu.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Tilmansų fabriko darbininkų klubas
* Kauno pramonės paveldas: Tilmansų fabrikas (''miestai.net'')
Vaikantonys

**Vaikantonys** – kaimas Alytaus rajono savivaldybėje, 5,5 km į šiaurės rytus nuo Daugų, kairiajame Varėnės krante, prie žuvininkystės tvenkinių komplekso. Keliai į Skabeikius, Vėžionis.

## Istorija

1928 m. „Lietuvos archeologijos medžiagoje“ Petras Tarasenka mini, kad kaime rastas akmeninis kirvukas. Varėnės vingyje rastas raginis žeberklas su titnaginiais ašmenimis.

1738 m. Vaikantonyse buvo 9 dūmai.

TSRS laikais buvo Daugų žuvininkystės ūkio pagalbinė gyvenvietė. Veikė felčerių ir akušerių punktas, biblioteka, mokykla (1921–1949 m. pradinė, 1949–1961 m. septynmetė, 1961–1986 m. aštuonmetė, nuo 1986 m. devynmetė).

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Vaikantonyse gimė gydytojas, habilituotas biomedicinos mokslų daktaras Romualdas Jonas Abraitis (1937–2020).

## Šaltiniai
Ugodovcai

**Ugodovcai** – Lietuvos dvarininkų politinė srovė, susiformavusi po 1863-1864 m. sukilimo ir pasižymėjusi konformistinės bei lojalistinės laikysenos carinės valdžios atžvilgiu propaganda.

Šios visuomeninės - politinės srovės pavadinimas kilo iš lenkų kalbos žodžio „ugoda“, reiškiančio „susitarimas“, „sutartis“. Srovės atstovai deklaravo laikiną kompromisą, lojalumą carinei valdžiai mainais už diskriminacinės politikos buvusios Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės dvarininkų atžvilgiu panaikinimą. Buvo tikimasi diskriminacinių žemėvaldos nuostatų panaikinimo, religinės tolerancijos, visuomeninio - politinio gyvenimo liberalizacijos. Palankesnės sąlygos iškovoti tam tikrų nuolaidų demonstruojant lojalistinę poziciją susidarė Vilniaus generalgubernatoriumi paskyrus kun. P. Sviatopolk-Mirskį (1902–1904), vėliau tapusį ir Rusijos vidaus reikalų ministru. Ryškiausia Lietuvos ugodovcų lojalistine - konformistine manifestacija laikytinas dalyvavimas 1904 m. rugsėjo 10 d. paminklo LDK žemių prijungimo prie Rusijos iniciatorei Jekaterinai II atidengimo iškilmėse Vilniuje. Iškilmėse dalyvavo nuo 50 iki 60 Lietuvos dvarininkų. Konservatyvias ugodovcų pocijas išreiškė nuo 1882 m. lenkų kalba Peterburge leidžiamas laikraštis „Kraj“. Žymiausi Lietuvos ugodovcų atstovai – Hipolitas ir Ignotas Korvin-Milevskiai, Aleksandras Meištovičius, Aleksandras Tiškevičius. Dalis ugodovcų palankiai vertino lietuvių tautinį atgimimą, pasisakė už spaudos draudimo panaikinimą, nes juo valdžia ne tik nepasieks savo tikslų, o ir dar labiau nuteiks gyventojus prieš save. Lietuvių liaudies teises į spaudą lietuvių kalba lotyniškomis raidėmis bandė apginti Aleksandras Tiškevičius, rusų kalba grafo Lelivos slapyvardžiu 1896 m. išleidęs knygą „Lietuvių liaudies padėtis rusų valstybėje“. 1897 m. laiške Kauno gubernatoriui S. Suchodolskiui A. Tiškevičius įrodinėjo, jog spaudos draudimą būtina panaikinti.

## Nuorodos
* Apie ugodovcų dalyvavimą paminklo Jekaterinai II atidengimo Vilniuje šventėje
Meškučiai (Alytus)

**Meškučiai** – kaimas Alytaus rajono savivaldybėje, 8 km į pietvakarius nuo Rimėnų, tarp Ilgio ir Nedzingio ežerų, prie Vinkšninės upelio. Pro kaimą eina kelias . Stovi Lietuvos nepriklausomybės dešimtmečio paminklas – „Žuvusiems už Lietuvos laisvę“ (pastatytas 1928 m., atstatytas 1989 m.).

## Istorija

Kaimas šaltiniuose minimas nuo 1744 m. Jame 1838 m. buvo 2 kiemai.

Nepilnoji vidurinė mokykla įkurta 1922 m., ji 1949 m. perkeista į septynmetę, 1961 m. – į aštuonmetę. Uždaryta 1986 m. Felčerių ir akušerių punktas atidarytas 1957 m.

Sovietmečiu buvo Rimėnų tarybinio ūkio pagalbinė gyvenvietė.

## Gyventojai

## Galerija

Meškučiai 64184, Lithuania - panoramio (10).jpg|Akmenų kompozicija prie sodybos
Meškučiai 64184, Lithuania - panoramio (12).jpg|Autobusų stotelė
Meškučiai (Alytaus), 1.JPG|Meškučių riboženklis


## Šaltiniai
Pocelonys

**Pocelonys** – kaimas Alytaus rajono savivaldybėje, už 5 km į vakarus nuo Daugų, prie kelio . Seniūnaitijos centras.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Petras Algirdas Čiočys (1931–2021) – teisėtyrininkas, socialinių mokslų daktaras, sporto veikėjas, rankinio teisėjas.
* Aldona Paulauskienė (g. 1935 m.) – kalbininkė.

## Šaltiniai
Ruoliškis (ežeras)

**Ruoliškis** arba ***Ruoliškio ežeras*** – ežeras šiaurės Lietuvoje, Biržų rajono savivaldybės teritorijoje, apie 2 km į šiaurės rytus nuo Biržų, prie Ruoliškio kaimo. Ilgis šiaurės–pietų kryptimi 0,8 km, plotis iki 0,6 km. Altitudė 55,2 m. Krantai žemi, užpelkėję, vietomis apaugę miškeliais. Yra keletas medžiais apaugusių salų (3 didžiausios 0,17 ha, 0,1 ha ir 0,1 ha).

Pietuose atiteka upelis iš 4 beužankančių ežeriukų ir Lyglaukių griovys. Šiaurėje išeina Lyglaukių griovys, kuriuo vandenys srūva į Rovėją (Apaščios baseinas).

Aplink ežerą įsikūrę Ruoliškio, Pamūriškio, Skratiškių kaimai. Į vakarus įsikūrę biržiečių kolektyviniai sodai.

Ežerėvardis *Rúoliškis* yra vėlyvesnis, kilęs nuo kaimo vardo.

## Šaltiniai
Mintagailiškių ežeras

**Mintagailiškių ežeras** arba **Mantagailiškių ežeras** – ežeras šiaurės Lietuvoje, Biržų rajone, apie 6 km į šiaurės vakarus nuo Biržų. Ežero ilgis iš vakarų į rytus – 0,12 km, plotis – iki 0,08 km. Altitudė 46,1 m. Krantai apaugę medžiais, vakariniame krante stūkso miškelis. Ežeras nenutekantis, priklauso Apaščios upės intako Šilinės (Šilinėlio) baseinui. Šalia įsikūręs Mantagailiškio kaimas, į šiaurės rytus yra buvusio Mantagailiškio dvaro sodyba.

## Šaltiniai
Babriškės

**Babriškės** – kaimas Trakų rajono savivaldybėje, Trakų pietiniame pakraštyje, prie pietinės Babruko ežero pakrantės, šalia kelio . Į rytus nuo kaimo telkšo Širmukas, piečiau auga Babriškių miškas. Seniūnaitijos centras.

## Istorija

~2020 m. didžioji dalis kaimo prijungta prie Trakų miesto.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Salų ežeras (Biržų r.)

**Salų ežeras** – ežeras šiaurės Lietuvoje, Biržų rajone, apie 7 km į šiaurės vakarus nuo Biržų. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,26 km, plotis – iki 0,16 km. Altitudė 45,8 m. Kranto linija labai vingiuota. Visi krantai apaugę mišku. Aplinkui telkšo apie porą dešimčių smulkių karstinės kilmės ežeriukų. Netoliese įsikūręs Kirkilų kaimas. Ežeras nenutekantis, priklauso Apaščios upės intako Šilinės (Šilinėlio) baseinui.

## Šaltiniai
Ripeikių ežerėlis

**Ripeikių ežerėlis** – ežeras šiaurės Lietuvoje, Biržų rajone, apie 7 km į šiaurės vakarus nuo Biržų. Ežero ilgis iš šiaurės į pietus – 0,26 km, plotis – iki 0,1 km. Altitudė 45 m. Krantai apaugę medžiais, rytinis krantas užpelkėjęs. Šiaurėje išteka Upelis (Apaščios baseinas). Aplinkui plyti dirbami laukai ir įsikūrę Ripeikių, Ežerėlių ir Kirkilų kaimai.

## Šaltiniai
Ešerinis (Varėnos r., Varėnos sen., Glūko km.)

**Ešerinis ** – ežeras pietų Lietuvoje, Varėnos rajone, 4,5 km į šiaurę nuo Senosios Varėnos, Šilo miškuose, kiek į vakarus nuo Varėnio, prie Glūko kaimo. Ežero ilgis iš šiaurės į pietus – 0,23 km, plotis – iki 0,12 km. Altitudė 109,8 m. Šiaurrytinis krantas aukštas, kiti krantai žemi, sausi. Ežeras nenutekantis, priklauso netoliese rytuose tekančios Varėnės baseinui.

## Šaltiniai
Kirkilų ežeras

**Kirkilų ežeras** – ežeras šiaurės Lietuvoje, Biržų rajone, apie 8 km į šiaurės vakarus nuo Biržų.

Karstiniai ežerėliai yra jauniausi Europoje, susiformavę karstinių procesų metu. Daugiausiai jų yra Kirkilų ir Drąseikių kaimuose ir jų apylinkėse. Tai nuo 30 iki 100 m ploto vandens telkiniai. Vidutinis jų gylis – nuo 0,8 iki 4,5 m. Karstiniai ežerėliai telkšo nebūtinai vienoje smegduobėje, o dažnai apjungia kelias smegduobes ar net jų grupes. Viena smegduobė gali pakartotinai įgriūti net kelis kartus, o įgriuvus gretimų smegduobių pertvaroms, susidaro sudėtingo kontūro karstiniai ežerai.

Kirkilų kaimo šiaurvakariniame pakraštyje telkšo labiausiai išsiskiriantis visame karstiniame ežeryne Kirkilų (Ilgasis arba Upėgalis) ežeras, susidaręs iš vandens prisipildžiusių ir apsijungusių ne mažiau kaip 30 skirtingo amžiaus ir dydžio smegduobių (ežero prieigose taip pat gausu pavienių apvandenintų, užpelkėjusių ir sausų smegduobių). Tai maždaug nuo 3,9 iki 6,0 ha ploto ežeringas labirintas, kurio labai vingiuota, su kyšuliais daugiau kaip 2,5 km ilgio kranto linija.

Pavasario polaidžių metu ir po liūčių vanduo žymiai pakyla ir apsemia pusiasalius, taip susidaro daugiau salų. Šio labai sudėtingos formos ežero didžiausias ilgis apie 600 m, plotis 300 m, didžiausias gylis siekia 6-7 m. Nuo Kirkilų ežero piečiausios atšakos 1926 m. iškastas melioracijos griovys (įtakojęs naujų smegduobių susidarymą šio kanalo trasoje) jungia jį su pietvakariuose už 3 kilometrų plytinčiu Užubalių durpynu. iš Kirkilų ežero šiaurinio galo išteka melioruotas upelis Šilinėlis, kuris už 1 kilometro prateka per Jonavos (Šilinio) 3,5 ha ploto ežerėlį ir dar už 1,2 km pasiekia Apaščios upę. Šilinėlio upeliu iš Kirkilų ežero nuteka vandens perteklius, o esant aukštesnei patvankai Apaščioje, potvynio vanduo paplūsta upeliu aukštupio link ir per tą patį Šilinio ežerą pasiekia Kirkilų ežerą, pakelia jame vandens lygį, kuris paprastai laikosi 44,3 m absoliutiniame aukštyje (vandens lygio svyravimo amplitudė siekia 2,4 m).

Karstiniuose ežerėliuose vyksta įvairūs biologiniai procesai. Tik šiuose ežerėliuose randamos plika akimi matomos įvairių sieros bakterijų kolonijos. Juose taip pat auga įvairūs vandens augalai: maurabragiai (*Chara*), nertys (*Ceratophyllum demersum*), plūdenos (*Lemna*), meldai (*Schoenoplectus*). Senesnių karstinių ežerėlių pakrantės apaugusios medžiais. Vasaros metu, nukritus vandens lygiui, jų pakraščiuose formuojasi smilgų bendrijos.

## Šaltiniai
Naradavos ežeras

**Naradavos ežeras** – ežeras šiaurės Lietuvoje, Biržų rajone, apie 5 km į vakarus nuo Biržų. Ežero ilgis iš šiaurės į pietus – 0,22 km, plotis – iki 0,12 km. Altitudė 47,5 m. Krantai apaugę medžiais ir krūmynais. Rytiniame krante plyti sodai. Ežeras nenutekantis, priklauso Širvėnos ežero intako Agluonos baseinui. Šalia įsikūrę Kojeliškių ir Naradavos kaimai.

## Šaltiniai
Europos studentų teisininkų asociacija

**Europos studentų teisininkų asociacija** (, *ELSA*) – nepriklausoma, nepolitinė, ne pelno siekianti Europos teisės studentų ir jaunųjų teisininkų organizacija. *ELSA International* buvo įkurta 1981 metais Vienoje. Steigėjais tapo Austrijos, Vengrijos, Lenkijos ir Vakarų Vokietijos studentai. Šiuo metu ELSA būstinė yra Briuselyje.

Organizacija veikia 300 universitetų, 41 Europos valstybėje ir vienija apie 60 000 narių. Asociacija aktyviai bendradarbiauja su Europos Sąjungos struktūromis, atskirų valstybių vyriausybėmis, palaiko ryšius su praktikuojančių teisininkų, teisėjų ir advokatų organizacijomis.

## Veikla tarptautinėje srityje

ELSA turi patarėjo statusą prie tokių tarptautinių organizacijų kaip Europos Taryba (2000), Jungtinės Tautos (nuo 1997 m.), UNESCO (C kategorija, 1994 m.), Europos Taryba (2000 m.). ELSA taip pat bendradarbiauja su UNHCR.

## ELSA tinklas

Šiuo metu ELSA nariais yra: Airija, Albanija, Austrija, Armėnija, Azerbaidžanas, Belgija, Bosnija ir Hercegovina, Bulgarija, Čekijos Respublika, Danija, Didžioji Britanija, Estija, Graikija, Gruzija, Islandija, Ispanija, Italija, Juodkalnija, Kroatija, Latvija, Lenkija, Lietuva, Liuksemburgas, Šiaurės Makedonija, Malta, Moldova, Nyderlandai, Norvegija, Portugalija, Prancūzija, Rumunija, Serbija, Slovakija, Slovėnija, Suomija, Švedija, Šveicarija, Turkija, Ukraina, Vengrija ir Vokietija.

ELSA taip pat bendradarbiauja su kitomis pasaulio studentų teisininkų organizacijomis, tokiomis kaip ILSA (Šiaurės Amerika), ALSA (Japonija), ALSA (Australija), ALSA (Pietų Afrika) ir kt.

## ELSA Lietuva tinklas
Europos studentų teisininkų asociacijos Lietuvos nacionalinė grupė ELSA Lietuva yra visateisė tarptautinio ELSA tinklo narė, jame atstovaujanti Lietuvą.

ELSA Lietuva turi du filialus (lokalines grupes): ELSA Vilnius ir ELSA Kaunas.

## Pagrindinės veiklos sritys

#### Akademinė veikla
Akademinės srities projektuose dalyviai įgyja žinių ir įgūdžių per neformalaus ugdymo programas ar teisinio rašymo veiklas.

#### Konkursai
Konkursai yra puiki galimybė kiekvienam studentui ar jaunajam teisininkui ne tik pagilinti teisines žinias, bet ir tinkamai pasirengti praktiniam darbui teisme, lavinti retorinius gebėjimus, gebėti valdyti kūno kalbą bei įgyti pasitikėjimo savimi. Konkursų dalyviai atstovauja fiktyvioms bylos šalims teismo ar derybų procese, derasi dėl bylos baigties sąlygų.

#### Seminarai ir konferencijos
Seminarų ir konferencijų srities projektai suteikia teisės studentams ir jauniems teisininkams galimybę diskutuoti ir mokytis apie temas, kurios dažnai nebūna įtrauktos į universitetų studijų programas.

#### Profesinis tobulėjimas
Profesinio tobulėjimo srities projektai yra interaktyvūs ir grįsti aktyvaus mokymo principu, orientuoti į reikalingų praktinių įgūdžių ugdymą, padedantį sėkmingai žengti į profesinį teisininko pasaulį.

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficialus ELSA tinklalapis 
* Oficialus ELSA Lietuva tinklapis
Drąseikių ežeras

**Drąseikių ežeras** – ežeras šiaurės Lietuvoje, Biržų rajone, apie 7 km į vakarus nuo Parovėjos, Drąseikių kaimo pietiniame pakraštyje. Ežero ilgis – 0,17 km, plotis – iki 0,12 km. Altitudė 47,5 m. Krantai užpelkėję, apaugę medžiais ir krūmynais, į pietryčius plyti pelkė su užankančiais ežeriukais. Ežeras nenutekantis, priklauso Apaščios upės baseinui.

## Šaltiniai
Lenkijos vyrų futbolo rinktinė

**Lenkijos vyrų futbolo rinktinė** () – futbolo komanda, atstovaujanti Lenkijai. Aukščiausias rinktinės laimėjimas – aukso medalis 1972 m. Muncheno olimpinėse žaidynėse, bei sidabro medaliai 1976 Monrealio ir 1992 Barselonos žaidynėse. Pasaulio futbolo čempionate komanda yra du kartus iškovojusi trečią vietą, o Europos čempionato varžybose dalyvavo 4 kartus.

## Dalyvavimas pasaulio čempionatuose

2006 metų pasaulio čempionato atrankos varžybose Lenkija pralaimėjo du kartus, kitose rungtynėse iškovojo pergales. Čempionato finaliniame etape grupės varžybose Lenkijos komanda pralaimėjo Ekvadoro ir Vokietijos komandoms bei iškovojo vieną pergalę prieš Kosta Rikos komandą, grupėje užėmė trečiąją vietą ir į aštuntfinalį nepateko.

## Dalyvavimas Europos čempionatuose

## Žymiausi žaidėjai

* Zbigniew Boniek (1976–1988)
* Jakub Błaszczykowski (2006–2023)
* Kazimierz Deyna (1968–1978)
* Jerzy Dudek (1998–2013)
* Jacek Krzynówek (1998–2009)
* Grzegorz Lato (1971–1984)
* Włodzimierz Lubański (1963–1980)
* Andrzej Szarmach (1973–1982)
* Michał Żewłakow (1998–2011)
* Robert Lewandowski (2008–)

## Treneriai
Iki 1966 m. komandą valdydavo trenerių komitetas.


*  Michał Matyas (1966–1967)
*  Ryszard Koncewicz (1968–1970)
*  Kazimierz Górski (1971–1976)
*  Jacek Gmoch (1976–1978)
*  Ryszard Kulesza (1978–1980)
*  Antoni Piechniczek (1981–1986, 1996–1997)
*  Wojciech Łazarek (1986–1989)
*  Andrzej Strejlau (1989–1993)
*  Lesław Ćmikiewicz (1993)
*  Henryk Apostel (1994–1995)
*  Władysław Stachurski (1996)
*  Krzysztof Pawlak (1997)
*  Janusz Wójcik (1997–1999)
*  Jerzy Engel (2000–2002)
*  Zbigniew Boniek (2002)
*  Paweł Janas (2003–2006)
*  Leo Beenhakker (2006–2009)
*  *[[Stefan Majewski]]* (2009)
*  Franciszek Smuda (2009–2012)
*  Waldemar Fornalik (2012–2013)
*  Adam Nawałka (2013–2018)
*  Jerzy Brzęczek (2018–2021)
*  Paulo Sousa (2021)
*  Czesław Michniewicz (2022–2023)
*  Fernando Santos (2023)
*  Michał Probierz (2023–2025)
*  Jan Urban (2025–)



## Šaltiniai

## Nuorodos

* Oficiali svetainė
Skaistė

Terminas **skaistė** turi keletą reikšmių:

* Skaistė, kaimas Rokiškio savivaldybėje;

: **Vardai**:
* Skaistė, lietuviškas vardas.

: **Pavardės**:
* *Skaistė*, lietuviška pavardė;
**Gintarė Skaistė, Lietuvos politikė.

: **Vandens telkiniai**:
* Skaistė – ežeras Biržų rajone;
* Skaistė – ežeras Rokiškio rajone.
Skaistė (Biržų r.)

**Skaistė** – ežeras šiaurės Lietuvoje, Biržų rajone, apie 6 km į vakarus nuo Parovėjos. Ežero ilgis iš šiaurės į pietus – 0,1 km, plotis – iki 0,08 km. Altitudė 53,9 m. Krantai žemi. Aplinkui stūkso miškelis. Įsikūręs Drąseikių kaimas. Ežeras nenutekantis, priklauso Apaščios upės baseinui.

## Šaltiniai
Dubužė

**Dubužė** – ežeras šiaurės Lietuvoje, Biržų rajone, apie 6 km į vakarus nuo Parovėjos. Ežerėlio ilgis – 0,08 km, plotis – iki 0,07 km. Altitudė 53,1 m. Krantai žemi, vietomis apaugę krūmais. Šiaurinėje pakrantėje stūkso miškelis, kitose pakrantėse plyti pievos. Šalia įsikūręs Paežerių kaimas. Ežeriukas nenutekantis, priklauso Apaščios upės baseinui.

## Šaltiniai
Ekvadoro vyrų futbolo rinktinė

**Ekvadoro vyrų futbolo rinktinė** – futbolo komanda, atstovaujanti Ekvadorą. Tai didžiausią pažangą padariusi Pietų Amerikos rinktinė per pastaruosius keletą metų, patekusi į 2002, 2006, 2014 ir 2022 metų pasaulio čempionatus,

## Dalyvavimas čempionatuose

### Pasaulio čempionatas

 grupės varžybose komanda laimėjo prieš  ir  komandas, užėmė antrąją vietą grupėje ir pirmą kartą rinktinės istorijoje pateko į aštuntfinalį. Aštuntfinalyje pralaimėjo  komandai rezultatu 1–0.

2014 m. čempionato grupių etape ekvadoriečiai pralaimėjo Šveicarijai 1–2, laimėjo prieš Hondūrą 2-1, nulinėmis lygiosiomis sužaidė su Prancūzija ir su keturiais taškais nepateko į pasaulio pirmenybių aštuntfinalį. Įdomus faktas yra tai, kad visus įvarčius į varžovų vartus įmušė Eneras Valensija.

### Copa América

* 1916–1937 – 
* 1939 – 5 vieta
* 1941 – 5 vieta
* 1942 – 7 vieta
* 1945 – 7 vieta
* 1946 – 
* 1947 – 6 vieta
* 1949 – 7 vieta
* 1953 – 6 vieta
* 1955 – 7 vieta
* 1956 – 
* 1957 – 7 vieta
* 1959 – 
* 1959 – 4 vieta
* 1963 – 6 vieta
* 1967 – 
* 1975 – I etapas
* 1979 – I etapas
* 1983 – I etapas
* 1987 – I etapas
* 1989 – I etapas
* 1991 – I etapas
* 1993 – 4 vieta
* 1995 – I etapas
* 1997 – ketvirtfinalis
* 1999 – I etapas
* 2001 – I etapas
* 2004 – I etapas
* 2007 – I etapas
* 2011 – I etapas
* 2015 – I etapas
* 2016 – ketvirtfinalis
* 2019 – I etapas
* 2021 – ketvirtfinalis
* 2024 – ketvirtfinalis

## Garsiausi žaidėjai
* Álex Aguinaga (1987–2004)
* Agustín Delgado (1994–2006)
* Eduardo Hurtado (1992–2002)
* Iván Hurtado (1992–2014)
* Alberto Spencer (1959–1972)
* Antonio Valencia (2004–2020)
* Enner Valencia (2012–)
* Édison Méndez (2000–2014)
* Christian Benítez (2005–2013)
* Iván Kaviedes (1998–2013)
* Ulises de la Cruz (1995–2010)

## Treneriai


*  Enrique Lamas (1938)
*  Ramón Unamuno (1939, 1947)
*  Juan Parodi (1941–1942)
*  Rodolfo Orlandini (1945)
*  José Planas Artés (1949)
*  Iván Esperón (1953)
*  José María Díaz (1955)
*  Eduardo Spandre (1957)
*  Juan López (1959–1960)
*  Fausto Montalván (1963, 1966)
*  José María Rodríguez (1965)
*  José Gomes Nogueira (1969)
*  Ernesto Guerra (1970, 1977–1979, 1983)
*  Jorge Lazo (1972)
*  Roberto Resquín (1973)
*  Roque Máspoli (1975–1977)
*  Héctor Morales (1979–1980)
*  Otto Vieira (1981)
*  Juan Hohberg (1981–1982)
*  Antonio Ferreira (1984–1985)
*  Luis Grimaldi (1986–1987)
*  Dušan Drašković (1988–1993)
*  Carlos Torres Garcés (1994)
*  Carlos Ron (1994)
*  Francisco Maturana (1995–1997, 1997)
*  Luis Fernando Suárez (1997, 2004–2007)
*  Polo Carrera (1998)
*  Carlos Sevilla (1999)
*  Hernán Darío Gómez (1999–2004, 2018–2019)
*  Sixto Vizuete (2007–2010, 2014–2015)
*  Reinaldo Rueda (2010–2014)
*  Gustavo Quinteros (2015–2017)
*  Jorge Célico (2017–2018, (2019–2020)
*  Jordi Cruyff (2020)
*  Gustavo Alfaro (2020–2023)
*  Félix Sánchez (2023–)



## Šaltiniai
Tčevas

**Tčevas** (; ) – miestas prie Vyslos upės kranto Rytų Pamaryje, šiaurinėje Lenkijoje. 60,1 tūkst. gyventojų. Tčevo pavieto (*Powiat Tczew*) centras. Išsidėstęs prie svarbaus Rytų Prūsijos geležinkelio. Rašytiniuose šaltiniuose pirmą kartą paminėtas 1198 m. Yra garsus Vyslos tiltas (arba Tčevo tiltas). 

## Miestai partneriai
Miestai, su kuriais Tčevas yra užmezgęs partnerystės ryšius:

*  Biržai, Lietuva

## Sportas
* Pogoń Tczew – moterų futbolo klubas;
* Unia Tczew (futbolas ir irklavimas)
* Wisła Tczew (futbolas ir boksas)
* Sambor Tczew (rankinis, plaukimas, atletika).

## Išnašos

## Nuorodos
Mariner 3

**Mariner 3** – trečiasis Mariner programos JAV kosminis aparatas, skirtas Marso tyrimams. Misija neįvyko, nes, pakėlus kosminį aparatą į Žemės orbitą, neatsidarė apsauginis gaubtas.

„Mariner 3“ – 260 kg sveriantis, saulės ir įkraunamais elementais aprūpinamas energija kosminis aparatas, skirtas matavimams Marso apylinkėse atlikti, fotografuoti Marso paviršių ir duomenims į Žemę perduoti. Paleistas 1964 m. lapkričio 5 d., po beveik 8 mėnesių, įveikęs 545 milijonus kilometrų, „Mariner 3“ turėjo praskrieti pro Marsą, tačiau, iškėlus jį į Žemės orbitą apsauginis gaubtas neatsivėrė, neišsiskleidė saulės elementų baterijos. Pasibaigus akumuliatorių energijai, kosminis aparatas „mirė“, likdamas skrieti heliocentrine orbita.

## Kosminis aparatas ir jo sistemos

"Mariner 3" buvo identiškas po trijų savaičių paleistam „Mariner 4“.

Tyrimų įrangą sudarė 6 jutikliai. Saulės jutikliu buvo galima matuoti saulės vėjo krūvinių dalelių kiekį ir krūvį. Spinduliuotės detektoriumi buvo planuojama tirti Van Aleno radiacijos juostas aplink Žemę, ieškoti panašių darinių aplink Marsą ir tarplanetinėje erdvėje. Jonizacijos kamera ir Geigerio-Miulerio vamzdis turėjo pasitarnauti matuojant krūvinių dalelių sąlygojamą jonizaciją, bei nustatant šių dalelių kiekį. „Mariner 3“ taip pat buvo sumontuotas kosminių spindulių teleskopas trijų energijos grupių protonams registruoti. Taip pat kosminiame aparate buvo sumontuotas kosminių dulkių jutiklis bei kamera, turėjusi fotografuoti Marso paviršių.

Ryšių įrangą sudarė aparato viršuje įrengta 1168 mm skersmens didelio jautrumo parabolinė antena ir bekryptė žemo jautrumo 2235 mm aukščio stiebo formos antena pritvirtinta virš parabolinės antenos.

Energija eksperimentams vykdyti ir kosminio aparato valdymo funkcijoms palaikyti turėjo būti tiekiama iš 28 244 saulės elementų, kurių baterijos sumontuotos 4 plokštėse, pritvirtintose prie aštuonkampio 1270 mm įstrižainės ir 457 mm aukščio magnio karkaso. Baterijų sukuriama energijos galia turėjo siekti 700 W (Žemės aplinkoje), kurios turėjo pakakti aprūpinti valdymo ir mokslines sistemas, bei įkrauti kosminio aparato akumuliatorių, kurio energija buvo naudojama, kai nepakakdavo saulės šviesos.