God Hand

**God Hand** – veiksmo „beat 'em up“ žanro kompiuterinis žaidimas, 2006 m. rugsėjo 14 d. išleistas „PlayStation 2“ konsolei. Žaidimą kūrė „Capcom“ dukterinė kompanija „Clover Studio“. Režisieriaus Shinji Mikami tikslas buvo sukurti itin sunkų žaidimą, skirtą įgudusiems ir iššūkius mėgstantiems žaidėjams. Išleidimo metu kritikai naująjį „God Hand" įvertino žemais balais, todėl žaidimo kopijų buvo parduota labai mažai. Dėl žaidimo komercinės nesėkmės užsidarė ir jį kūrusi „Clover Studio“. Vis dėlto „God Hand“ sulaukė retrospektyvaus pripažinimo ir šiomis dienomis yra laikomas vienu geriausių „PlayStation 2“ eros žaidimų.

Žaidime vyrauja vakarietiško bei japoniško humorų mišinys, kuriame viešpatauja unikalūs veikėjai, atsiduriantys absurdiškose siužeto linijose. Žaidimas sujungia tradicinius „beat 'em up“ žanro elementus su naujomis funkcijomis: viena jų – žaidėjo galimybė sujungti gausybę skirtingų kovos manevrų į vieną sklandžią bei unikalią pasirinktų judesių kombinaciją. Siužeto pagrindas yra dievišką galią savo dešinėje rankoje turintis kovotojas, vardu Dženas (*Gene*), bandantis išgelbėti pasaulį nuo jame siautėjančių demonų.

## Apžvalga
3D veiksmo žaidime žaidėjo valdomas veikėjas geba judėti visomis kryptimis, atakuoti ir naudoti specialiuosius judesius. Žaidėjas gali apsisukti vieno mygtuko paspaudimu, o visi papildomi veiksmai atliekami naudojant ekrane pavaizduotą mygtuką. Žaidėjui naudojant šį mygtuką Dženas gali atlikti tokius veiksmus, kaip užšokimas kopėčiomis, daiktų paėmimas bei specialų atakų prieš oponentus panaudojimas. Keturi išvengimo judesiai priskiriami pultelio dešiniajam analoginiam kreiptukui. Taip pat žaidėjas gali priskirti bet kokias atakas kvadrato, rutuliuko, trikampio ir ikso mygtukams. Žaidime yra virš šimto skirtingų kovos judesių, surinktų iš įvairiausių kovos menų repertuarų.

Specialiesiems judesiams panaudoti yra skirta „Dievo ritės“ (*God Reel*) funkcija, kurią aktyvavus sulėtėja žaidimo veiksmas ir tada žaidėjui leidžiama pasirinkti vieną iš turimų specialiųjų judesių. Kiekvienas iš šių judesių kainuoja tam tikrą kiekį jiems skirtos žaidimo valiutos „Ruletės rutulių“ (*Roulette Orbs*). Kaina gali varijuoti nuo vieno iki trijų „Ruletės rutulių“. „Dievo ritėje“ esantys judesiai suteikia galią išsiųsti priešininkus į stratosferą, įvairiai sužaloti, nukirsdinti arba priversti žaidėjo valdomą veikėją nusižeminti, taip sumažinant priešų agresyvumą. Dar vienas gebėjimas, priklausantis Dženo kovos arsenalui, yra pati „Dievo ranka“ (*God Hand*). Šią galią galima aktyvuoti, kai yra pakankamai užpildomas „Įtampos matuoklis“ (*Tension Gauge*). Sėkmingi smūgiai bei priešininkų nugalėjimai yra pagrindinis „Įtampos matuoklio“ užpildymo šaltinis. Taip pat šį procesą paspartina sėkmingai išvengti smūgiai ir žaidime randami kortelių pavidalu iliustruoti šios galios papildymai. Pasiekus tam tikrą ribą arba pilnai užpildžius matuoklį, žaidėjas gali nuplėšti ant dešinės Dženo rankos esančią apyrankę ir trumpam laikui išlaisvinti „Dievo ranką.“ Aktyvavus šį režimą, Dženas tampa nesužeidžiamu, o jo smūgiai įgauna daugiau jėgos bei greičio. Žaidimo eigoje žaidėjas gali prailginti „Dievo rankos“ režimo laiką įsigydamas įvairius patobulinimus, padidinančius „Įtampos matuoklio“ talpą.

Žaidime galima pasirinkti iš trijų sunkumo lygių: lengvo, vidutiniško ir sunkaus. Taip pat šalia šių lygmenų žaidime egzistuoja ir dinaminio sunkumo funkcija. Tai reiškia, kad žaidėjo, kuris sėkmingai įveikia priešininkus nepatirdamas žalos, dinaminis sunkumo lygmuo didės. Pasiekus aukštesnį lygmenį, priešininkai tampa agresyvesni, daro daugiau žalos, o jiems įveikti prireikia daugiau smūgių. Tuo tarpu, jeigu žaidėjo valdomas Dženas patiria daug žalos, dinaminis sunkumo lygmuo krenta žemyn. Tokiu atveju priešininkai rečiau puola kartu, daro mažiau žalos bei yra lengviau nugalimi. Dinaminio sunkumo lygmenį galima sekti pagal apatiniame dešiniajame kampe esantį rodiklį. Šį rodiklį sudaro lygmenys nuo pirmo iki ketvirto, o paskutinis, penktas, lygmuo vadinasi „Mirk“ (*Die*). Pirmo ir antro lygių metu priešininkai puls tik tada, kai jie atsidurs žaidėjo akiratyje. Pasiekus aukštesnius lygius, priešininkai puls nepaisant to, kad žaidėjas jų nemato. Taip pat su kiekvienu lygiu didėja ir priešų daroma žala; „Mirk“ lygmens metu Dženui pakaks patirti kelis smūgius, kad jis numirtų. Vis tik priešininkai, įveikti aukštesnių lygių metu, suteikia papildomų apdovanojimų.

## Siužetas
Žaidimo istorijos praeityje kritęs angelas tapo demonų karaliumi Angra, kuris vėliau užvaldė pasaulį. Po kurį laiką Žemėje trukusio pandemoniumo žmogus, valdęs abi Dievo galią turinčias rankas, įveikė demonų karalių, taip išsiųsdamas jį ir kitus demonus į tremtį. Atsidėkodami, žmonės suteikė juos išgelbėjusiam didvyriui „Dievo rankos“ titulą. Po šias rankas valdžiusio žmogaus mirties buvo įkurtas žmonių klanas, kurio narių pareiga būtų apsaugoti galingąsias rankas nuo jų panaudojimo blogiems tikslams. Žaidimo protagonistas yra 23 metų kovotojas Dženas (*Gene*), valdantis vieną iš dieviškųjų rankų. Nors ir pasižymi iškalbingumu bei mačizmu, Dženas tvirtai vadovaujasi teisingumo principais. Pagrindinio veikėjo kompanionė yra viena iš „Dievo rankų“ sergėtojų klano palikuonių, vardu Olivija (*Olivia*). Demonams išžudžius jos šeimą, Olivija pabėgo su viena iš „Dievo rankų“. Šią ranką Olivija sujungė su Dženu po to, kai jo dešinioji ranka buvo nukirsta jam bandant išgelbėti Oliviją nuo banditų.

Pagrindiniai žaidimo nevidonai yra stipriausių demonų ketveriulė „Keturios dievybės“, kurių tikslas yra prikelti demonų karalių Angrą ir kartu su juo užvaldyti pasaulį. Tarp grupuotės narių yra lyderis Belzas (*Belze*), nuo cigarų priklausomas karininkas Elvis, cirko žiedų meistrė Šanonė (*Shannon*) ir Azelis (*Azel*), dar vadinamas „velniškąja ranka“ – žmogus, kuris taip pat valdo vieną iš Dievo Rankų ir anksčiau prisijungė prie demonų grupuotės dėl asmeniškų tikslų. Žaidime yra nemažai pasikartojančių antraplanių priešų, įskaitant porą perdėtai „spalvingų" dvynių; banditų trijulę, atsakingą už Dženo rankos amputaciją; gorilą, dėvinčią „Lucha libre“ imtynių kaukę bei aprangą; Belzo dukart siųstą androidą su tikslu sustabdyti Dženą; roko ištroškusį duetą, pardavusį savo sielas demonams mainais į galią, ir, galiausiai, „Super Sentai“ stiliaus drabužiais pasidabinusią grupę penkių liliputų. Žaidimo eigoje visi mūšiai su minėtais priešininkais yra kupini fizinio humoro ir šmaikščių dialogų. Žaidimo „God Hand“ pabaigoje, Dženui prasiskynus kelią pro jį bandžiusius nugalėti demonus ir kitus priešus, pagrindinis veikėjas susikauna paskutiniame mūšyje su Azeliu. Pastarąjį įveikus, iš Azelio kūno prabunda Angra, visą laiką tūnojęs „velniškoje rankoje“. Azelis, nenorėdamas, kad jį kontroliuotų demonų karalius, nusiplėšia ranką ir ją atiduoda Dženui. Įvyksta lemiamas mūšis tarp žmoniją atstovaujančio Dženo ir demonų karaliaus Angros. Kovą laimi Dženas, taip išgelbėdamas žmoniją bei savo draugę Oliviją.

## Kūrimas
Žaidimas pirmą kartą pristatytas 2006 m. balandžio mėnesį su kartu pasirodžiusiu anonsiniu puslapiu „Clover Studio“ internetinėje svetainėje. Žaidimą kūrusi komanda buvo atsakinga už vieną sėkmingiausių visų laikų kompiuterinių žaidimų „Resident Evil 4“. „God Hand“ kūrimo procesą prižiūrėjo Shinji Mikami, žinomas už savo indėlį išlikimo siaubo žanro žaidimų frančizėje „Resident Evil“. Žaidimo prodiusavimu užsiėmė dabartinis „PlatinumGames“ plėtros skyriaus vyriausiasis gamintojas Atsushi Inaba. Pirminė „God Hand“ idėja kilo pokalbio tarp Mikami ir Inaba metu, aptariant tuometinę veiksmo žaidimų būklę ir kaip jie tapo orientuoti į įvairių ginklų naudojimą, taip nutolstant nuo klasikinio kovos kumščiais stiliaus. Iš pradžių žaidimo esybė turėjo būti sutelkta tik į aukšto meistriškumo reikalaujantį žaidimo veiksmą ir beveik jokio humoro. Vis dėlto 2006 metų „Electronic Entertainment Expo“ (E3) parodos metu parodytas žaidimo anonsinis filmukas, kuriame buvo įtraukti keli juokingesni ir nuotaiką pakeliantys momentai, sulaukė daug teigiamų įvertinimų. Atsižvelgdami į tokias publikos reakcijas, „God Hand“ kūrėjai nusprendė praturtinti savo žaidimą gausia humoro doze. Priešingai negu su anksčiau kurtais „Viewtiful Joe“ ir „Ōkami“ žaidimais, komanda neturėjo aiškių tikslų, projektuodama žaidimo grafinį stilių, todėl paprasčiausia buvo apsiribota realistiška grafika. Nors ir gali pasirodyti, jog „God Hand“ grafinis stilius turi klasikinių animė ir manga bruožų, tačiau nė vienas iš šių meno šakų kūrinių nebuvo įvardintas kaip įkvėpimas žaidimo išvaizdai. Vis tik Inaba paminėjo, jog žaidimas „kurtas tuo pačiu stiliumi, kaip ir aštuoniasdešimtųjų veiksmo animė“.

Egzistuoja keletas skirtumų tarp Šiaurės Amerikos ir Japonijos žaidimo versijų. Vieni jų yra pakeisti tam tikri ženklai bei japoniškoje žaidimo versijoje esantis veikėjo patobulinimas, pavadinimu „Čihuahua karis“, Šiaurės Amerikos versijoje pakeistas į „Šunyčio pica“ pavadinimą. Taip pat ruletė, pavadinimu „Keptuvės kritimas“, kuri Dženui suteikia trumpalaikį nesužeidžiamumą, buvo panaikinta iš Šiaurės Amerikos versijos, nes buvo manoma, jog ant galvos krentančios keptuvės tropas yra pernelyg savitas japonų kultūrai, kad jį suprastų vakariečiai. Dar vienas skirtumas tarp versijų yra tas, kad Šiaurės Amerikos versijoje egzistuoja specialusis kovos judesys, kuris leidžia žaidėjui nukirsti priešininkui galvą. Tuo tarpu šis judesys buvo pašalintas iš japoniškos žaidimo versijos dėl cenzūros apribojimų.

„God Hand“ garso takelį sukūrė kompozitorius Masafumi Takada. Žaidimo garso takelyje yra girdima šešiasdešimtųjų ir septyniasdešimtųjų muzikos įtaka, apimanti tokius žanrus, kaip rokas, techno ir fankas. Nesibaigiančios kovos bei nuolatiniai demonų antplūdžiai žaidime sukuria įtemptą atmosferą, todėl garso takelis buvo kurtas su tikslu nuraminti bei atpalaiduoti žaidėją. Žaidime yra nemažai kovų su tais pačiais, tik kitą formą įgavusiais bosais. Takada, norėdamas žaidėjams priminti apie anksčiau vykusias kovas, naująją kovą komponuojančioje muzikoje įterpdavo kelias eilutes iš pirmojo susidūrimo metu grojusio takelio. Kartu su japoniška žaidimo versija buvo pridėtas ir visas garso takelis „God Tracks“, sudarytas iš 23 skirtingų kūrinių, iš kurių vieną sukūrė kitas kompozitorius, Jun Fukuda.

## Šaltiniai