open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Aleksandravo seniūnija

**Aleksandravo seniūnija** – istorinis teritorinis-administracinis vienetas, buvęs šiaurės vakarų Lietuvoje, vakariniame Plungės rajono savivaldybės ir rytiniame Kretingos rajono savivaldybės teritorijos pakraštyje.

## Istorija

Įkurta 1861 m., priklausė Kauno gubernijos Telšių apskrities Kartenos valsčiui. 1915 m. kartu su valsčiumi tapo naujai įkurtos Kretingos apskrities dalimi. Po 1940 m. Lietuvos aneksijos pavadinta Aleksandravo apylinke. Prasidėjus Sovietų sąjungos-Vokietijos karui, 1941 m. birželio mėn. atkurta. 1944 m. pab. vėl pavadinta Aleksandravo apylinke. 

Seniūnijai vadovavo seniūnijos kaimų atstovų sueigoje (krivulėje) renkamas seniūnas (1915-1918 m. – šaltyšius), o jį pavadavo seniūno padėjėjas.

Administracinis centras: Aleksandravas.

Seniūnai: Juozas Mačiulskis (1932 m.)

Seniūnijai priklausę kaimai:

;1870 m.:

*Ansukiniai
*Anužiai
*Baltmiškiai
*Blidakiai
*Bučniai
*Bulikai
*Čiūželiai
*Dyburiai
*Eitučiai
*Kupšiai
*Liepgiriai
*Mamiai
*Nausodis
*Papieviai
*Prystovai
*Stropeliai

## Šaltiniai
Donatas Vansevičius

**Donatas Vansevičius** (1955 m. Rabikiai, Panevėžio rajonas – 2020 m. sausio 13 d. Ukmergėje) – teisininkas, teisėjas, Vilniaus apygardos administracinio teismo (VAAT) vicepirmininkas, buvęs sovietinių bei Lietuvos Respublikos Vilniaus miesto teismų pirmininkas.

Tėvas Stasys Vansevičius (1927–2014), teisės istorikas, VU profesorius, buvęs VU TF Teisės istorijos ir teisės teorijos katedros vedėjas.

## Biografija

1973 m. baigė Vilniaus miesto 23-ąją vidurinę mokyklą (buv. Vilniaus Simono Daukanto gimnazija), 1978 m. – Vilniaus universiteto (VU) Teisės fakultetą, įgijo teisininko kvalifikaciją.

Nuo 1978 m. Lietuvos TSR transporto prokuratūros stažuotojas, nuo 1978 m. liepos mėn. Vilniaus miesto Lenino rajono prokuratūros stažuotojas, tardytojas, nuo 1979 m. kovo Vilniaus m. Spalio rajono prokuratūros vyresn. prokuroro padėjėjas, nuo 1982 m. liepos mėn. Vilniaus miesto Spalio rajono liaudies teismo teisėjas, nuo 1987 m. birželio Vilniaus miesto Lenino rajono liaudies teismo teisėjas, teismo pirmininkas, nuo 1992 m. birželio Vilniaus miesto 1-ojo apylinkės teismo teisėjas, šio teismo pirmininkas, nuo 1999 m. birželio mėn. Vilniaus apygardos administracinio teismo teisėjas, nuo 2003 m. gruodžio mėn. teismo pirmininko pavaduotojas, nuo 2008 m. lapkričio VAAT teisėjas, nuo 2009 m. balandžio mėn. teismo pirmininko pavaduotojas.

Mokėjo rusų ir anglų kalbas.

## Šaltiniai
Algirdas Miškinis (1958)

**Algirdas Miškinis** (g. 1958 m. rugsėjo 23 d. Vilniuje) – Lietuvos teisininkas, advokatas, teisėtyrininkas mokestininkas bei komercininkas, Mykolo Romerio universiteto (MRU) profesorius, MRU Ekonomikos ir finansų valdymo fakulteto Finansų ir mokesčių katedros vedėjas.

## Biografija
1981 m. baigė Vilniaus universiteto Teisės fakultetą. 1986 m. baigė aspirantūrą Maskvoje (Rusija), apgynė disertaciją, teisės mokslų kandidatas. Studijavo Växjö universitete (Švedija), stažavosi Austrijos Nacionaliniame Banke, Torunės aukštojoje banko mokykloje (Lenkija).

Nuo 1995 m. advokatas, Advokatų kontoros „ECOVIS Miškinis, Kvainauskas ir partneriai“ partneris (vienas iš vadovų). Specializacija: komercinė, įmonių teisė, finansų ir mokesčių teisė, investicijų teisė, konkurencijos teisė, transporto teisė, viešieji pirkimai, atstovavimas teisme.

Lietuvos teisės akademijos (MRU) finansų ir mokesčių teisės katedros vedėjas, vėliau -
MRU Ekonomikos ir finansų valdymo fakulteto Finansų ir mokesčių katedros vedėjas. Prof. dr. Algirdas Miškinis yra nuolatinio tarptautinio projekto „East European Program on Finance and Tax Law Research" (koordinacinis centras Bialystoko universitete, Lenkijoje) valdybos narys. Tarptautinio Baltarusijos komercinio arbitražo arbitras, leidinio „Intelektualioji ekonomika“ redakcinės kolegijos narys. Buvęs Nacionalinio radijo ir televizijos tarybos narys.

Moka anglų, rusų, lenkų ir ispanų kalbas.

## Šaltiniai
Aleksandravo apylinkė

**Aleksandravo apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis šiaurės vakarų Lietuvoje, abipus kelio .

## Istorija

Apylinkė įkurta 1940 m. pabaigoje, atkurta 1944 m. pabaigoje vietoje Aleksandravo seniūnijos. 1949 m. buvo Kartenos valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Plungės rajonui. 1954 m. gegužės 25 d. prijungta prie Alksnėnų apylinkės.

## Gyvenvietės
* Aleksandravas, Baltmiškiai, Dyburiai, Liepgiriai, Mamiai, Pakutuvėnai.

## Šaltiniai
Kęstutis Gudynas

**Kęstutis Gudynas** (g. 1960 m. Senažiškėje, Marijampolės rajonas) – teisininkas, teisėjas, Kauno apygardos administracinio teismo (KAAT) vicepirmininkas, buvęs tardytojas, prokuroras.

## Biografija
1983 m. baigė Vilniaus universiteto (VU) Teisės fakultetą, įgijo teisininko kvalifikaciją.

Nuo 1983 m. iki 1986 m. Šakių rajono prokuratūros stažuotojas, tardytojas, nuo 1986 m. iki 1989 m. Kauno miesto Požėlos r. prokuratūros tardytojas, nuo 1989 m. iki 1992 m. Nusikaltimo tyrimo departamento prie LR generalinės prokuratūros Kauno skyriaus tardytojas, nuo 1992 m. iki 1995 m. Prienų r. prokuratūros vyr. prokuroras, nuo 1995 m. iki 2000 m. Kauno m. prokuratūros vyr. prokuroro pavaduotojas, nuo 2000 m. Kauno miesto apylinkės teismo, nuo 2005 m. Kauno apygardos administracinis teismo teisėjas, nuo 2008 m. kovo mėn. teismo pirmininko pavaduotojas.

Moka lietuvių, rusų kalbas.

## Šaltiniai
Brahmačarja

**Brahmačarja** – vienas iš keturių vedų šventraščiais pagrįstas gyvenimo tarpsnis (ašrama), kurį privalėdavo nueiti trijų aukščiausiųjų socialinių sluoksnių (varnų) atstovai: brahmanas, kšatrijas ir vaišijas. Tai skaistus jaunystės laikotarpis, skirtas studijoms. Jaunas vyras keletą metų būdavo mokiniu. Jis gyvendavo dvasinio mokytojo namuose, laikydamasis jo nurodymų religijos ir dvasingumo klausimais. Brahmačarja gyvenimo tarpsnis pirmiausia buvo skirtas dvasinių vertybių puoselėjimui. Protinis lavinimasis bei įvairių įgūdžių gludinimas buvo pagalbinė kilnių būdo bruožų ugdymo priemonė, kuri turėjo paskatinti *savirealizaciją*. Net ir iš karališkos kilmės sūnaus buvo tikimasi, jog jis iškęs rūsčias ir griežtas pratybas. Šiais laikais tik nedaugelis hinduistų griežtai laikosi visų senovės išminčių nurodymų.

## Pareigos
Brahmačarja turėjo vykdyti šiuos įsipareigojimus:
* atsidėti skaisčiam ir neištaigingam gyvenimo būdui, nepasiduoti įvairioms pagundoms bei nesižavėti išreikštumo kerais;
* išsiugdyti doras savybes: paklusnumą, drausmingumą, kilnumą, tyrumą ir kitus panašaus pobūdžio bruožus;
* klausytis pamokslų, studijuoti vedas bei įsavinti jose glūdinčią išmintį;
* patarnauti savo dvasiniam mokytojui bei rinkti jam išmaldą.

## Nuorodos
* The Heart of Hinduism - The Four Ashrams
Vedangos

**Vedangos** () – 6 pagalbinės tradicinės disciplinos, glaudžiai susijusios su vedomis.

# šikša (*śikṣā*): fonetika
# čhandasas (*chandas*): metrika
# vjakarana (*vyākaraṇa*): gramatika
# nirukta (*nirukta*): etimologija
# kalpa (*kalpa*): ritualas
# džjotiša (*jyotiṣa*): astrologija

Įprastai *vyākaraṇa* ir *nirukta* yra bendros visoms keturioms vedoms, tuo tarpu kiekviena veda turi savo *śikṣā*, *chandas*, *kalpa* ir *jyotiṣa* tekstus.

## Literatūra
* Moritz Winternitz: *Geschichte der Indischen Literatur*, Leipzig, 1905–1922, Vol. I–III. English translation: *History of Indian Literatur*, Motilal Barnarsidass, Delhi, 1985, Vol I–III
Olimpo kalnas (Kipras)

**Olimpas** () – aukščiausias Troodo kalnų taškas (1 952 m), esantis graikiškojoje Kipro dalyje. Pačią aukščiausią kalno dalį užėmusi britų karinė bazė su ilgo nuotolio radarais, todėl viršūnė nepasiekiama lankytojams.

Nuo sausio iki kovo, Olimpo šlaituose veikia nedidelė slidinėjimo trasa su keturiais keltuvais.

Anot Strabono, Antikos laikais, vienoje iš viršūnių stovėjo Afroditės šventykla, į kurią nebuvo įleidžiamos moterys.

## Šaltiniai
Olimpas

**Olimpas** gali reikšti:
* Olimpo kalnas – aukščiausias Graikijos kalnas;
* Olimpo kalnas – aukščiausias Kipro kalnas;
* Olimpo kalnas – aukščiausias žinomas vulkanas ir kalnas Marse;
* Olimpo kalnas – kalnas JAV, Vašingtono valstijoje;
* Olimpo kalnai – kalnų masyvas JAV, Vašingtono valstijoje;
* Fizikos Olimpas – papildomo ugdymo fizikos mokykla;
* Plungės Olimpas – krepšinio klubas;
* Ukmergės Olimpas – krepšinio klubas;
* SC Olimpas Mažeikiai, VšĮ Olimpo Sporto Centras futbolo klubas, Mažeikiai;
* FM Olimpas VšĮ Futbolo mokykla „Olimpas“, Kaunas.
Ina Kirkutienė

**Ina Kirkutienė** (g. 1964 m. Juozapavoje, Rokiškio rajonas) – teisininkė, teisėja, Vilniaus apygardos administracinio teismo (VAAT) vicepirmininkė, buvusi prokurorė.

## Biografija
1982 m. baigė Rokiškio 3-ąją vidurinę mokyklą, 1989 m. – Vilniaus universiteto (VU) Teisės fakultetą, įgijo teisininko kvalifikaciją.

1989 m. lapkričio mėn. Vilniaus miesto Naujosios Vilnios rajono prokuratūros stažuotoja, nuo 1989 m. lapkričio Lietuvos Respublikos generalinės prokuratūros Bendrosios priežiūros skyriaus prokurorė, Civilinių bylų ir bendrosios kompetencijos skyriaus vyr. prokuroro pavaduotoja, nuo 1995 m. rugsėjo mėn. Vilniaus apygardos prokuratūros Organizacinės kontrolinės grupės vyr. prokurorė, nuo 1997 m. spalio Vilniaus miesto 1-ojo apylinkės teismo teisėja, nuo 2004 m. vasario mėn. Vilniaus apygardos administracinio teismo teisėja, nuo 2009 m. balandžio teismo pirmininko pavaduotoja.

Moka vokiečių, rusų kalbas.

## Šaltiniai
Potopiai

**Potopiai** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Rūtelės valsčiuje, Suvalkų apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 29 km į šiaurę nuo Suvalkų ir 137 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės.

## Istorija
Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.

## Šaltiniai
Raimondas Kurlianskis

**Raimondas Kurlianskis** (g. 1965 m. rugsėjo 10 d.) – vadybininkas, koncerno „MG Baltic" viceprezidentas,
UAB „MG Baltic Media" ir UAB „Alfa Media" vadovas.

## Biografija
Studijavo Vilniaus universitete, baigė VU Ekonomikos fakultetą, įgijo darbo ekonomikos specializaciją. Vilniaus universiteto Tarptautinio verslo mokykloje baigė tarptautinio verslo administravimą.

1990-1991 m. VU Ekonomikos fakulteto Valdymo ir tarptautinių ekonominių santykių katedros dėstytojas-stažuotojas;
1992 m. TŪB „Lietuvos investicija" ekonomistas-ekspertas;
1992–1996 m. IAB „Investicijos fondas" investicijų valdytojas;
1997–1998 m. UAB „Ifanta", direktoriaus pavaduotojas;
Nuo 1998 m. „MG Baltic Investment" (buv. „Ifanta") generalinis direktorius;
2004-2005 m. Lietuvos telegramų agentūros „ELTA“ generalinis direktorius.
 
Žmona Rima. Dukterys Ieva ir Agnė.

Pomėgiai: istorija, knygos (temos: kariniai konfliktai, valstybių lyderiai), žvalgyba.

## Baudžiamoji byla

2023 m. „MG Baltic“ politinės korupcijos byloje teismas skyrė 6 metų laisvės atėmimo bausmę.

## Šaltiniai
Navoji

**Navoji** − miestas Uzbekijos pietvakariuose, Zeravšano upės slėnyje. Navoji vilajeto centras.

## Istorija

1958 m. ***Kerminės*** gyvenvietė gavo miesto teises ir buvo pavadinta Navoji.

## Sportas
* „Joštar“ stadionas. (Jame namų rungtynes žaidžia PFK Qizilqum Zarafšon.)

## Gyventojai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* navoi.uz
* Navoi.Ru
* Gov.Uz
* NGMK.uz
Deividas Kriaučiūnas

**Deividas Kriaučiūnas** (g. 1972 m. vasario 9 d.) – teisininkas, teisėtyrininkas europeistas.

## Biografija
### Išsilavinimas
1995 m. baigė VU Teisės fakultetą, įgijo teisininko kvalifikaciją. 1997, 1998 m. stažavosi Saro universiteto Europos institute (Sarbriukenas). Studijavo VU teisės doktorantūroje (studijų nebaigė).

#### Moksliniai interesai
ES konstitucinė ir institucinė teisė, Europos Sąjungos vidaus rinkos reguliavimas, teisėkūros problematika, Europos Sąjungos, lyginamoji ir Lietuvos bendrovių teisė.

### Karjera
1994–1997 m. juristas, 1997–1998 m. Teisės biuro prie Europos reikalų ministerijos vyr. specialistas ekspertas, nuo 1997 – VU TF Tarptautinės teisės ir ES teisės katedros asistentas, 1998–2004 m. Europos teisės departamento prie LR Vyriausybės gen. direktoriaus pavaduotojas, 1999–2002 m. VU Tarptautinių santykių ir politikos mokslų instituto asistentas, nuo 2000 m. Lietuvos viešojo administravimo instituto dėstytojas, nuo 2004 m. Europos teisės departamento prie Teisingumo ministerijos generalinis direktorius, 2006–2008 m. VU Tarptautinio verslo mokyklos dėstytojas. Vyriausybės kanceliarijos Teisės grupės vyriausiasis patarėjas.

Nuo 2004 m. Lietuvos advokatūros narys (nepraktikuojantis advokatas). Nuo 2022 m. gegužės mėn. darbo grupės pretendentų į Europos Žmogaus Teisių Teismo teisėjus atrankai organizuoti narys. 2019 m. vasario-balandžio mėn., 2022 m. birželio – lapkričio mėn. darbo grupės Lietuvos Respublikos strateginę reikšmę nacionaliniam saugumui turinčių įmonių ir įrenginių bei kitų nacionaliniam saugumui užtikrinti svarbių įmonių įstatymo pakeitimo įstatymo projektui parengti pirmininkas.

## Įvertinimas
* 2014 m. „Metų valstybės tarnautojas“ (žurnalas „Veidas“).

## Šaltiniai
Jadžurveda

**Jadžurveda** (, iš *yajus* „aukojimo ištarmė, aukmuo“ ir *veda-* „žinojimas“) – trečioji iš keturių senovės arijų šventųjų tekstų – vedų. Ši veda, kaip manoma, susiformavo tarp 1400–1000 m. pr. m. e. Jadžurveda skirta išskirtinai šrauta (somos aukojimo) ritualams. Ji susideda iš anksto nustatytų ritualinių veiksmų visumos, kuriuose vyrauja mantros, o jos buvo reikalingos, tam kad būtų galima atlikti religines aukojimo apeigas vedinio laikotarpio metu. Jos pagrindą sudaro jadžusai – aukojimo formulės, tariamos ritualo metu ir be ritualo sunkiai suprantamos. Jadžurvedos ritualų centre – aukojimas. Išsiskiria leksiškai beprasmių, grynai fonetinių formulių (pvz., om, hrim ir kt.) naudojimo gausa. Daug mantrų skirta Rudrai ir Pradžapačiui.

Jadžurveda skiriama į 2 skirtingas dalis, kurios turi keletą išlikusių redakcijų:
* Baltoji (šukla) Jadžurveda (tik mantros ir jadžusai): Vadžasaneji Madhjandina (1975 posmai), Vadžasaneji Kanva (2086 posmai);
* Juodoji (krišna) Jadžurveda (su komentarais): Taitiryja samhita, Maitrajani samhita, Katha samhita, Kapišthala samhita.

Svarbiausios Jadžurvedai priskiriamos upanišados yra Taitiryja Upanišada, Katha Upanišada (krišna Jadžurvedos), Yša Upanišada, Brihadaranjaka Upanišada (šukla Jadžurvedos).

Juodąją Jadžurvedą sudarantys komentarai įeina į Šatapatha Brahmaną. Nuo jos indų kultūroje prasideda šventųjų tekstų aiškinimo tradicija.

Jadžurvedos mituose pagrindinis dievas yra Pradžapatis (laikomas visatos kūrėju), keliama Višnaus svarba, Rudrai priskiriami Šivos bruožai ir vardai.

## Nuorodos
* Jadžurvedos garso įrašai
Džizakas

**Džizakas** − miestas Uzbekijos rytuose, Sanzaro upės slėnyje. Džizako vilajeto administracinis centras. Miestas įsikūręs prie Samarkando−Chavasto (Syrdarjos vilajetas) geležinkelio ir plento. Plėtojama medvilnės, tekstilės, maisto, statybinių medžiagų pramonė.

## Istorija
Rašytiniuose šaltiniuose minimas nuo X a.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Delninė žaidimų konsolė

**Delninė žaidimų konsolė** − lengvas nešiojamasis elektroninis įrenginys su integruotu ekranu, žaidimų valdymo valdikliais ir garsiakalbiais. Delninė žaidimų konsolė sudaryta iš daugybės mažų mechanizmų, yra nedidelė ir sveria nedaug, todėl ją galima neštis rankoje ir žaisti bet kurioje vietoje ir bet kuriuo laiku. Skirtingai nuo kompiuterinių žaidimų konsolių, valdikliai, ekranas ir garsiakalbiai yra viename įrenginyje.

„Nintendo“ atitenka laurai už delninių žaidimų konsolių populiarinimą nuo pat Game Boy pasirodymo 1989 m. Ji lyg šiol dominuoja delninių konsolių rinkoje su Game Boy tęsiniais bei Nintendo DS modeliais.

## Istorija
1977 m. bendrovė „Mattel“ pristatė savo pirmąjį delninį elektroninį žaidimą *Auto Race*. Vėliau keletas įmonių, kaip kad „Coleco“ ir „Milton Bradley Company“ sukūrė savo vieno žaidimo, lengvasvorius stalo ar delninius elektroninius žaidimų įrenginius. Tačiau, pirmoji tikra delninė žaidimų konsolė, naudojanti kasetes, buvo „Milton Bradley“ Microvision, pasirodžiusi 1979 m.

## Šaltiniai
Pakimė

**Pakimė** () arba **Kasas Grandes** (*Casas Grandes*) − archeologinė sritis šiaurės vakarų Meksikoje, Čihuahua valstijoje, derlingame San Migelio upės slėnyje, 240 km į šiaurės vakarus nuo Čihuahua miesto, Kasas Grandes savivaldybėje. 

Gyvenvietės slėnyje pradėjo kurtis tarp 1130−1300 m. Jos palaipsniui augo ir XIV a. susiformavo dideli miestai su platforminėmis šventyklomis, kelių aukštų pastatais, turgumis, žaidimu kamuoliu aikštėmis, vandentiekiu. Klestėjo amatai − rasta daug keramikos dirbinių, varinių varpelių ir ornamentų, papuošalų iš jūros moliuskų. Keramikos darbai gausiai ornamentuoti geometrinėmis figūromis. Iš visų Kasas Grandės regiono miestų didžiausias buvo būtent Pakimė. XV a. miestas buvo apleistas. Vietovė siejama su Mogoliono kultūra, kurios palikuonimis laikomi hopiai. 1562 m. griuvėsius rado keliautojas Fransiskas de Ibara.

Pakimės pastatai buvo statomi iš purvo ir žvyro. Be jau minėtų keramikos dirbinių, čia rastas į drobę susuktas geležinis meteoritas, raudonųjų arų, augintų ritualams, liekanos.

1998 m. Pakimė ir aplinkiniai Kasas Grandes regiono griuvėsiai įtraukti į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.  


Image:Jar p1070229.jpg|Keramika
Image:Casas Grande effigy pot p1070227.jpg|Keramika
Image:Casas Grande effigy pot p1070225.jpg|Keramika
Red Bull RB7

**Red Bull RB7** – Formulės 1 automobilis, kurį 2011 metų sezone naudojo Red Bull Racing ekipa. Automobilis buvo pristatytas 2011 m. vasario 1 dieną Valensijos trasoje Ispanijoje.

Komandoje buvo čempiono titulą ginantis vokietis Sebastian Vettel ir australas Mark Webber. Red Bull RB7 sezono metu dominavo ir per 19 lenktynių pelnė 12 pergalių. Iš jų 11 pelnė S. Vettel.

## Pilni Formulės 1 rezultatai
(**paryškintos** pole pozicijos; *pakreipti* greičiausi ratai)

## Šaltiniai

## Nuorodos
Episkopio įlanka

**Episkopio įlanka** (, ) − dalis Viduržemio jūros, esanti pietvakarinėje Kipro salos pakrantėje, tarp Pafo ir Limasolio miestų. Įlanka žymi paplūdimiais ir žuvies restoranais. Nežiūrint į etninį 1974 m. Kipro perskyrimą, dalis Kipro turkų nusprendė likti šiame rajone.
McLaren MP4-26

**McLaren MP4-26** – Formulės 1 automobilis, kurį 2011 m. sezone naudojo McLaren ekipa. Automobilis buvo pristatytas vasario 4 dieną Berlyne.

Sezono metu MP4-26 per 19 lenktynių pelnė 6 pergales ir su 497 taškais užėmė antrą vietą galutinėje įskaitoje.

## Pilni Formulės 1 rezultatai
(**paryškintos** pole pozicijos; *pakreipti* greičiausi ratai)

## Šaltiniai

## Nuorodos
Mercedes MGP W02

**Mercedes MGP W02** – Formulės 1 automobilis, kurį 2011 m. sezone naudojo Mercedes GP ekipa. Tai buvo antrasis šios ekipos automobilis. Mercedes MGP W02 buvo pristatytas vasario 1 dieną Valensijos trasoje Ispanijoje.

Per 19 lenktynių W02 nė karto nefinišavo ant podiumo, o komanda surinkusi 165 taškus užėmė 4 vietą.

## Pilni Formulės 1 rezultatai
(**paryškintos** pole pozicijos; *pakreipti* greičiausi ratai)

## Šaltiniai

## Nuorodos
Renault R31

**Renault R31** – Formulės 1 automobilis, kurį 2011 m. sezone naudojo Lotus Renault GP ekipa. Automobilis buvo pristatytas sausio 31 dieną Valensijos trasoje Ispanijoje.

Renault R31 per 19 sezono lenktynių du kartus finišavo 3 vietoje, tačiau antroje sezono pusėje rezultatai prastėjo, o sezoną ekipa baigė 5 vietoje su 73 taškais.

## Pilni Formulės 1 rezultatai
(**paryškintos** pole pozicijos; *pakreipti* greičiausi ratai)

† Lenktynininkas nefinišavo, tačiau buvo klasifikuotas, nes baigė daugiau nei 90 procentų lenktynių distancijos.

## Šaltiniai

## Nuorodos
Williams FW33

**Williams FW33** – Formulės 1 automobilis, kurį 2011 m. sezone naudojo Williams ekipa. Automobilis buvo pristatytas vasario 1 dieną Valensijos trasoje Ispanijoje.

Ekipa per 19 lenktynių nė karto nefinišavo ant podiumo, o geriausias rezultatas buvo dvi devintos ir viena dešimtoji vieta. Iš viso ekipa pelnė 5 taškus ir liko 9 galutinės įskaitos vietoje.

## Pilni Formulės 1 rezultatai
(**paryškintos** pole pozicijos; *pakreipti* greičiausi ratai)

† Lenktynininkas nefinišavo, tačiau buvo klasifikuotas, nes baigė daugiau nei 90 procentų lenktynių distancijos.

## Šaltiniai

## Nuorodos
Morfu įlanka

**Morfu įlanka** (, ) − dalis Viduržemio jūros, esanti šiaurrytinėje Kipro salos pakrantėje. Nepripažinta Turkų Kipro respublika įlanką laiko nuosavais teritoriniais vandenimis ir taip pat kontroliuoja įlankos pakrantę, išskyrus Pirgoso miestelį.

Tarptautinės bendruomenės, tarp jų Jungtines Tautas ir Europos sąjungą, pripažįsta Kipro Respublikos suverenitetą visai salai ir tai jos daliai, kurią kontroliuoja Turkų Kipras.
Virgin MVR-02

**Virgin MVR-02** – Formulės 1 automobilis, kurį 2011 m. sezone naudojo Virgin ekipa. Tai yra antrasis šios komandos automobilis. Virgin MVR-02 buvo pristatytas vasario 7 dieną.

Kaip ir Virgin VR-01, MVR-02 komanda kūrė naudodama tik kompiuterines technologijas, vietoj įprastų vėjo tunelių.

MVR-02 per sezoną nepelnė nei vieno taško ir galutinėje įskaitoje liko paskutinė – 12-ta.

## Pilni Formulės 1 rezultatai
(**paryškintos** pole pozicijos; *pakreipti* greičiausi ratai)

## Šaltiniai

## Nuorodos
Famagustos įlanka

**Famagustos įlanka** (, ) − dalis Viduržemio jūros, esanti pietrytinėje Kipro salos pakrantėje. Įlanka pavadinta Famagustos miesto garbei, kuris įsikūręs beveik pačiame įlankos centre ir iki 1974 m. buvo didžiausias Kipro uostas. Įlankos pakrantėje taip pat yra senovinis Salamino miestas-valstybė, esantis Famagustos šiaurėje. Į Famagustos įlanką įteka didžiausia Kipro upė − Pediajas.
Teuelčai

**Teuelčai** – indėnų genčių grupė, gyvenusi Patagonijoje. Dabar praktiškai išmirę, nors seniau užėmė plačias teritorijas. Pavadinimas kilo iš mapudungunų kalbos žodžių *chewel che* ir reiškia „narsūs žmonės“.

## Istorija

Manoma, kad teuelčai Patagoniją pasiekė prieš 14 500 metų. Jie buvo klajokliai, vertėsi medžiokle ir rankiojimu. Žiemomis gyvendavo lygumose, o vasaromis – Patagonijos Andų šlaituose. Keramikos nebuvo išvystę, bet žinomi savo uolų tapyba. XVI a. europiečių keliautojai pasiekę Patagonijos krantus (Fernando Magelano ekspedicija 1520 m.) išvydo neįprastai aukštaūgius žmones, kuriuos pavadino **patagonais** („didžiakojais“). Vėliau kelis šimtmečius sklandė legendos, apie 3-4 m ūgio milžinus, neva gyvenusius Patagonijoje. Daug teuelčų mirė nuo europiečių atneštų virusinių ligų, be to, XVII–XVIII a. į Patagoniją ėmė veržtis mapučiai, palaipsniui asimiliavę teuelčų gentis. XIX a. antroje pusėje prasidėjo Patagonijos kolonizacija, todėl vietiniai gyventojai pasitraukė į atokius regionus. XIX a. pab. – XX a. pr. buvo įkurtos kelios rezervacijos teuelčų gentims.

Tradicinė teuelčų religija buvo šamanizmas. Tikėta į dievybę kūrėją *Kóoch*.

## Skirstymas

Nėra vieningo sutarimo dėl teuelčų genčių skirstymo, nes kolonizacijos metu kolonizatoriai turėjo kontaktų ne su visomis gentimis, jos nuolat migravo dideliais atstumais ir kt. Rodolfo Casamiquela siūlė tokį skirstymą:
* **Salų teuelčai**:
** onai arba selknamai;
** manekenkai arba haušai (išnykę) Ugnies Žemėje ir Mitrės pusiasalyje;
* **Žemyno teuelčai**:
** Aonikenkai (nuo Magelano sąsiaurio iki Santa Kruso upės);
** Mečarnai (tarp Santa Kruso ir Čiubuto upių; asimiliuoti);
** Giuniunakiunai arba pampai, puelčiai, seranai (nuo Negro, Limajo ir Čiubuto iki pietinių pampų; asimiliuoti);
** Kerandžiai (nuo La Platos iki Mendosos provincijos; išnykę).

## Kalba

Teuelčai kalbėjo įvairiomis čonų kalbų šeimos kalbomis. XIX a. buvo žinomos jai priklausančios teušenų, selknamų-haušų, teuelčų ir manekenkų kalbos. XX a. antroje pusėje jos visos praktiškai išnyko.

## Dabartis

2001 m. Argentinos gyventojų surašymo duomenimis šalyje gyveno 10 590 save teuelčais laikančių žmonių. Iš jų 4351 gyveno Čiubuto ir Santa Kruso provincijose (iš jų 307 – indėnų bendruomenėse). Pagrindinės bendruomenės yra prie Kardjelio ežero, Kamisu Aikėje, Kopolkėje, Doktor Rikardo Rochase. Visi šie teuelčiai priklauso aonikenkams. Be to, yra nemažai bendruomenių, kuriose gyvena bendros mapučių-teuelčų kilmės žmonės. Taip pat Ugnies Žemėje gyvena ~700 selknamų. Čilėje tehuelčai jau išnykę.
Aleksandrovas (Suvalkų apskritis)

**Aleksandrovas** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Bakalariavos valsčiuje, Suvalkų apskrityje, Palenkės vaivadijoje.

## Istorija
Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Grihastha

**Grihastha** – vienas iš keturių vedų šventraščiais pagrįstas gyvenimo tarpsnis (ašrama), kurį privalėdavo nueiti visų socialinių sluoksnių (varnų) atstovai: brahmanas, kšatrijas, vaišijas ir šudra. Tai santuokinis pasaulietinis laikotarpis. Pagal tradiciją kai kurie vyrai išlikdavo skaistūs visą gyvenimą. Tokiu atveju jie arba tęsdavo brahmačarja gyvenimo būdą arba iškart tapdavo Sanjasinais. Kiti jaunuoliai baigę mokytis, privalėdavo sukurti šeimą ir atlikti šeimos tėvo vaidmenį bei pasirūpinti visuomenės gerove apskirtai. Šis gyvenimo tarpsnis buvo vienintėlis leidžiantis patirti seksualinį pasitenkinimą. Šiais laikais tik nedaugėlis hinduistų griežtai laikosi visų senovės išminčių nurodymų.

## Pareigos
Grihastha turėjo vykdyti šiuos įsipareigojimus:
* užsidibrti pinigų bei mėgautis kūniškais malonumais doros ribose.
* nuosekliai atnašauti ir dalyvauti religinėse apeigose.
* globoti ir išlaikyti savo šeimos narius.
* Išugdyti savo vaikams dvasines vertybes.
* suteikti labdarą šventikams, vargšams bei gyvūnams.

## Nuorodos
* The Heart of Hinduism - The Four Ashrams
Vanaprastha

**Vanaprastha** – vienas iš keturių vedų šventraščiais pagrįstas gyvenimo tarpsnis (ašrama), kurį privalo nueiti dviejų aukščiausiųjų socialinių sluoksnių (varnų) atstovai: brahmanas ir kšatrijas. Tai pasaulietinio gyvenimo atsisakymas sulaukus brandaus amžiaus tarpsnis. Atlikę visas savo šeimos ir pasaulietinęs pareigas vyrai turėdavo palapsniui atsisieti nuo kasdienių rūpesčių ir kartu su žmona atsidėti dvasiniams ieškojimams. Šis laikotarpis dažnai būdavo paskirtas kelionėms į šventąsias vietas. Jų žmonos galėdavo juos lydėti, bet seksualiniai santykiai šiame tarpsnyje būdavo uždrausti. Šiais laikais tik nedaugėlis hinduistų griežtai laikosi visų senovės išminčių nurodymų.

## Pareigos
Vanaprastha turėjo vykdyti šiuos įsipareigojimus:
* daugiau laiko skirti dvasiniams ieškojimams;
* užsiimti askeze ir išpirkti savo nuodėmes;
* keliauti į šventąsias vietas.

## Nuorodos
* The Heart of Hinduism - The Four Ashrams
Balso mutacija

**Balso mutacija** – fiziologinis procesas, kuomet keičiasi paauglio balsas. Tai balso tembro pokytis, vykstantis lytinio brendimo periodu, kai, veikiant hormonams, balso stygos ilgėja.

## Stadijos

Balso mutacija esti trijų stadijų:

* **Priešmutacinė arba latentinė balso vystymosi stadija**. Būdinga 12–13 metų berniukams, trunka nuo 2 mėn. iki 6 mėn. Apibūdinamas kaip „vaikiško balso sužydėjimas“ – tuomet balsas pasižymi ypatingu skambumu ir galimybių aukštumomis. Po to viduriniajame balso registre atsiranda šnabždesys, apatinių garsų diapazone – patamsėjimas, krūtininis atspalvis.

* **Aštrioji mutacija**. Tai balso lūžimas, vaikiško balso pasikeitimas į vyrišką. Pasireiškia 14–16 gyvenimo metais, trunka nuo 2–3 dienų iki 2–3 metų. Išryškėja užkimimas, dainavimo metu lūžinėja viršutinio diapazono natos, kai kurie berniukai visai praranda balsą. Sudėtingos mutacijos atveju patariama jaunuoliui visiškai nedainuoti iki tikro balso susiformavimo, o sklandžios mutacijos atveju rekomenduojama dainuoti saikingai.

* **Pomutacinė stadija**. Vyksta 16–18 gyvenimo metais. Tai pirmasis jaunuoliško balso formavimasis. Šioje stadijoje pranyksta šnabždesys ir atsiranda švarus balsas.

## Taip pat skaityti

* Žmogaus balsas
* Diskantas

## Šaltiniai
Sanjasa

**Sanjasa** () – ketvirtasis (paskutinis) hinduistinio gyvenimo tarpsnis (ašrama), kurį privalėdavo nueiti tik aukščiausiojo socialinio sluoksnio (varnos) atstovas brahmanas. Tai formalus ir neatšaukiamas visų saitų su pasaulietiškais šeiminės gyvensenos institutais, įskaitant turtą, socialinę padėtį ir giminystę, nutraukimas, siekiant pasišvęsti asmeninio išsivadavimo (mokšos) siekimui. Priėmusysis įšventinimą į samnjasą vadinamas sanjasinu. Toks asmuo nebeprivalo atlikinėti namų aukojimu, o turi tapti asketu elgeta ir gyventi tik iš išmaldos. Buvo laikomasi nuomonės, kad sanjasa yra skirta asmenims, kurie sulaukia savo vyriausiojo sūnaus sūnaus, vėliau galimybę priimti samnjasą įgijo bet kokio amžiaus asmuo, apimtas išsivadavimo siekio.

Pasaulietinio gyvenimo išsižadėjimo idealai skelbiami upanišadose (ypač Čhandogjos, Brihadaranjakos), o kaip ketvirtoji gyvenimo pakopa pirmą kartą aiškinama Džabala Upanišadoje.

Žodis *saṃnyāsa-* reiškia 'atsižadėjimas, atsimetimas' (sudarytas iš *saṃ-* 'su' + *ni-* 'nuo, iš' + *ās-* 'mesti, sviesti').

## Pareigos
Sanjasa turėjo vykdyti šiuos įsipareigojimus:
* pažaboti protą bei jausmus ir susitelkti juos į dvasią;
* atsisieti nuo kasdienių rūpesčių ir visiškai pasikliauti Dievu;
* pamokslauti ir pabrėžti savirealizacijos svarbą, ypatingai pasauliečiams, kurie dažnai atitrūkdavo nuo savo dvasinių pareigų.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* The Heart of Hinduism – The Four Ashrams
Kauno Vokės apylinkė

**Kauno Vokės apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietryčių Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Lentvario valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Trakų rajonui. 1954 m. prijungta dalis Kameliškių apylinkės ir dalis Rykantų apylinkės. 1958 m. gegužės 15 d. Kauno Vokės apylinkė performuota į Rykantų apylinkę.

|-
| 1954-05-25  || || || „Pergalės“ kolūkis  || 
|}

## Šaltiniai
Kauno Vokė

**Kauno Vokė** – buvusi gyvenvietė Vilniaus miesto savivaldybėje, esanti Grigiškių miesto šiaurės vakariniame pakraštyje, į šiaurę nuo magistralės , ties Vokės žiotimis. Vietovę mena Kauno Vokės gatvė. Pagrindinė gyvenvietės gatvė – Kauno Vokės gatvė, išgrįsta bruku ir besidriekianti 700 metrų. Jos pradžioje pastatytas Kauno Vokės tiltas.

## Istorija

XIX a. buvo valstybinis Kauno Vokės dvaras.

## Šaltiniai
Puikonių apylinkė

**Puikonių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vidurio Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Vandžiogalos valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Vilijampolės rajonui. 1958 m. birželio 27 d. prijungta prie Vandžiogalos apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Stipruolio“ kolūkis  || 
|}

## Šaltiniai
Nevaišių apylinkė

**Nevaišių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Ceikinių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Ignalinos rajonui. 1954 m. prijungtos Rizgūnų apylinkė, dalis Ropiškės apylinkės ir dalis Ceikinėlių apylinkės, o dalis Nevaišių apylinkės prijungta prie Ceikinių apylinkės ir Didžiasalio apylinkės. 1957 m. sausio 2 d. Nevaišių apylinkė prijungta prie Zuikų apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Švyturio“ ir „Pažangos“ kolūkiai  || 
|}

## Šaltiniai
Pašekščių apylinkė

**Pašekščių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta 1954 m. gegužės 25 d. iš dalies Napriūnų apylinkės, dalies Padumblės apylinkės ir dalies Purvėnų apylinkės. Panaikinta 1957 m. sausio 2 d., jos teritorija prijungta prie Mindūnų apylinkės ir Vorėnų apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Eisėto“, „Galuono“ ir „Obelynės“ kolūkiai  || 
|}

## Šaltiniai
Lingėniškės apylinkė

**Lingėniškės apylinkė** (arba ***Lingeniškės apylinkė***) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vakarų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Kaltinėnų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Varnių rajonui. 1954 m. prijungta Pasausalio apylinkė, Nuomininkų apylinkė ir dalis Šliužų apylinkės. 1957 m. rugsėjo 19 d. perkėlus apylinkės centrą į Nuomininkus Lingėniškės apylinkė performuota į Nuomininkų apylinkę.

|-
| 1954-05-25  || || || Stalino vardo kolūkis  || 
|}

## Šaltiniai
Jaunojo žiūrovo teatras

**Jaunojo žiūrovo teatras**:

*Kauno jaunojo žiūrovo teatras, Kaune 1940–1959 m. veikęs teatras 
*Jaunimo teatras Vilniuje
Ežerėlio apylinkė

**Ežerėlio apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietinėje Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta 1954 m. gegužės 25 d. iš dalies Vilemų apylinkės. Panaikinta 1956 m. balandžio 2 d.

|-
| 1954-05-25  || || || Ežerėlio durpynas  || 
|}

## Šaltiniai
Mišėnų apylinkė

**Mišėnų apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės vakarų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Plungės valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Plungės rajonui. 1954 m. prijungta Stirbaičių apylinkė. 1956 m. gegužės 15 d. Mišėnų apylinkė prijungta prie Šateikių apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || Selenių tarybinis ūkis  || 
|}

## Šaltiniai
Gangnam-gu

**Gangnam-gu** () – vienas iš 25 Seulo rajonų, esantis pietrytinėje miesto dalyje. Plotas – 39,55 km², gyventojų skaičius – 557 000. Tai vienas prabangiausių miesto rajonų, pasižymintis aukštomis nekilnojamojo turto kainomis.

## Suskirstymas
Rajonas yra padalintas į 26 mažesnius vienetus, vadinamus *dong*.

## Žymios vietos
Gangnam garsus prekybos ir pramogų centrais, kompanijų atstovybių ir biurų gausa, kimči muziejumi.

## Populiarioji kultūra
Šio rajono pavadinimas panaudotas atlikėjo PSY kūrinyje „Gangnam Style“, išreiškiant stereotipinį prabangaus Seulo rajono Gangnamo gyvenimo stilių.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Molėtų apylinkė

**Molėtų apylinkė** (iki 1954 m. ***Molėtų miestelio apylinkė, Molėtų I apylinkė, Molėtų II apylinkė***) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas rytų Lietuvoje.

## Istorija

Trys apylinkės (Molėtų miestelio, Molėtų I ir Molėtų II apylinkės) įkurtos užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. jos buvo Molėtų valsčiuje, 1950 m. priskirtos naujam Molėtų rajonui. 1954 m. gegužės 25 d. Molėtų I apylinkė prijungta prie Kaližų apylinkės ir Spalio apylinkės, Molėtų II apylinkė – prie Kaližų apylinkės, o miestelio apylinkė pavadinta tiesiog Molėtų apylinke, tačiau ir ji greitai buvo panaikinta, 1956 m. gruodžio 28 d. Molėtams gavus rajoninio miesto teises.

|-
| 1954-05-25  || || || Nebuvo  || 
|}

## Šaltiniai
Barskūnų apylinkė

**Barskūnų apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Maišiagalos valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Širvintų rajonui. 1954 m. prijungta Kraujelių apylinkė ir dalis Gervėčių apylinkės, o dalis Barskūnų apylinkės prijungta prie Jauniūnų apylinkės. 1955 m. spalio 29 d. Barskūnų apylinkė prijungta prie Paberžės apylinkės ir Šiaulių apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || Lenino vardo ir Vorošilovo vardo kolūkiai  || 
|}

## Šaltiniai
Anaris

**Anaris** () – kiprietiškas išrūgų sūris. Anaris yra mažiau žinomas sūris, nei kitos vietinio sūrio rūšys (pvz., haloumis), bet dėka sūrių parodų ir festivalių įgauna populiarumą. Vienas iš vietinių anario gamintojų, 2005 m., Jungtinėje Karalystėje vykusiame pasauliniame „World Cheese Awards“ renginyje gavo sidabrinį medalį.

## Gamyba
Anario gamyboje naudojamos išrūgos, gaunamos gaminant kitų rūšių sūrius, tokius kaip haloumį ar kefalotyrį. Išrūgos kaitinamos iki 65 °C. Pasiekus šią temperatūrą kartais įpilamas nedidelis kiekis pieno (5−10 %), pagerinant sūrio kokybę. Tada, padidinus temperatūrą iki 80−85 °C sūris ima formuotis nedidelių gabaliukų pavidalu.

## Rūšys
Sūris pagamintas pagal paprasčiausią receptą yra baltos spalvos ir labai minkštos struktūros, panašios į varškės sūrio ar rikotos. Dažnai sūris pagardinamas druska ir džiovinamas šildytuve (seniau sūrius džiovindavo saulėkaitoje), taip jis tampa labai tvirta ir ilgai šviežia išliekančia sūrio rūšim.

## Naudojimas
* Jei sūris paliekamas minkštas, jo galiojimo laikas labai trumpas. Vietiniai gyventojai pusryčiams valgo jį su sirupu ar medum.
* Burekija – tradicinis Kipro patiekalas su anario užpildu (sūdytas arba saldus).
* Anaris naudojamas gaminant sūrio pyragus.
* Kietos anario rūšys naudojamos garnyrams, su makaronais ar padažų gamybai.

## Maistinė vertė
Maistinė vertė 100 g produkto:

## Šaltiniai
Gembaluvka

**Gembaluvka** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Bakalariavos valsčiuje, Suvalkų apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 3 km į pietus nuo Bakalariavos, apie 20 km į vakarus nuo Suvalkų ir 112 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės.

## Istorija
Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Kimči

**Kimči** () – tradicinis, paprastai aštraus skonio korėjietiškas valgis, gaminamas iš fermentuotų daržovių ir įvairių prieskonių.

Kimči korėjietiškoje virtuvėje yra itin dažnas prie pagrindinio patiekalo patiekiamas užkandis (bančan), būna kai kurių valgių sudėtyje: pavyzdžiui, kimči sriuba (), ryžiai su kimči () ir kt. Dėl savo svarbos korėjiečių mityboje 2013 m. UNESCO pripažino jį nematerialiuoju pasaulio paveldu Pietų Korėjoje. 2015 m. jis pripažintas kaip atskiras paveldo elementas Šiaurės Korėjoje.

## Sudėtinės dalys
Kimči susideda iš dviejų pagrindinių dalių: daržovių ir prieskonių. Iš daržovių naudojami Pekino kopūstai, ridikai, svogūnų laiškai, agurkai ir kita. Populiariausi prieskoniai yra druska, čili pipirai, imbieras, česnakas, sūdytos krevetės, fermentuota žuvis.

Kimči sudedamosios dalys gali skirtis priklausomai nuo regiono, metų laiko. Yra daugybė kimči rūšių, besiskiriančių naudojamomis sudėtinėmis dalimis. Populiariausia jų gaminama iš Pekininio kopūsto ir čili pipirų.

## Galerija

File:Korean cuisine-Gimjang-Preparation for making kimchi-01.jpg|Pasiruošimas kimči gaminimui.
File:Korean food-Packed kimchi-01.jpg|Kimči skyrius parduotuvėje.
File:Seoul-Kimchi and banchan.jpg|Kimči (dešinėje) ir kitų bančan (kairėje) stendas turguje.

## Kitos susijusios pasaulio paveldu pripažintos tradicijos
* Žinios, tikėjimai ir praktikos susijusios su džango gamyba Korėjos Respublikoje (2022, )
* Maksymo, tradicinio kirgizų gėrimo, tradicinės žinios ir kultūriniai kontekstai (2025, )

## Išnašos

## Nuorodos
Tradicinio kimči receptas
Christos Mylordos

**Christos Mylordos** (; 1991 m. balandžio 30 d. Nikosija, Kipras) – Kipro dainininkas.

2010 m. rugsėjo 10 d. Mylordos dalyvavo vietiniame jaunųjų talentų konkurse „Perfomance“ ir jame nugalėjo. Ši pergalė suteikė jaunajam dainininkui galimybę dalyvauti nacionalinėje 2011 m. Eurovizijos dainų konkurso atrankoje. 2011 m. sausio 20 d. tapo aišku, kad Christos Mylordos 2011 m. Eurovizijoje atstovaus Kiprą su daina „San Aggelos S'agapisa“ (, ).

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Daina „San Aggelos S'agapisa“

|-
Microvision

**Microvision** − pirmoji delninė žaidimų konsolė, naudojanti žaidimų kasetes. Ją 1979 m. išleido „Milton Bradley Company“. Microvision buvo suprojektuota Džėjaus Smito (*Jay Smith*), kuris vėliau suprojektavo Vectrex video žaidimų konsolę. Portatyvi, kasetes naudojanti konsolė susilaukė vidutiniško pasisekimo, „Smith Engineering“ uždirbo $8 mln. JAV dolerių per pirmuosius metus. Konsolė taip pat pasirodė siaubo filme „Penktadienis, 13-oji diena. 2 dalis“ (1981 m.). Tačiau mažas išleistų žaidimų kasečių kiekis, mažas ekranas ir teikiamos pagalbos iš gamintojų trūkumas privedė prie konsolės gamybos nutraukimo 1981 m.

## Techniniai duomenys
* **[[CPU]]**: Intel 8021/TI TMS1100 (kasetėje)
** Greitis: 100 kHz
* **Ekranas**: 16 x 16 pikselių LCD
* **Skaitiklio plotis**: 4 bitų (TMS1100), 8 bitų (8021)
* RAM: 32 bitai
* **ROM**: 2K
* **[[Žaidimo kasetė|Kasečių ROM]]**: 2K (integruota į CPU; kiekvieno žaidimo CPU buvo skirtingas)
* **[[Displėjus|Displėjaus]] procesorius**: užsakytas (pagamino „Hughes“)
* **Garsas**: „Piezo“ garsiakalbiai
* **Valdymas**: 12 mygtukų klaviatūra, 1 valdiklis
* **Maitinimas**: viena 9 voltų baterija (TMS1100 procesoriui), dvi 9 voltų baterijos (Intel 8021 procesoriui)

## Žaidimai

## Šaltiniai
Lenino rajonas (Kaunas)

**Lenino rajonas** – buvęs LTSR administracinis-teritorinis vienetas Kauno miesto centrinėje ir šiaurinėje dalyje.

## Istorija

Įkurtas 1941 m. kovo 21 d. Vėliau panaikintas 1955 m. rugsėjo 8 d.

Vėl sudarytas 1962 m. gruodžio 10 d. Tuo metu apibrėžtos rajono ribos: Neries upė, miesto šiaurinė riba, Ateities g., geležinkelis Vilnius–Kaunas, Tunelio g., Čiurlionio g., Nemuno upė, Majakovskio g., Laisvės alėja, Raudonosios Armijos prospektas, Žemaičių g., Rokiškio g., Kapsų g. iki Neries upės. 1969 m. sausio 13 d. patikslintos rajono ribos: Kauno miesto šiaurės, rytų, pietų ribos, Jiesios upė, Nemuno upė, K. Didžiulio g., L. Giros g., Būgos g., Šiaulių g., Girstupio g., K. Baršausko g., XVI Divizijos pl., Gričiupio upė, Girstupio upė, Rytų g., gen. Vitkausko g., Taikos pr., Draugystės g., Amalės upė ir aukštosios įtampos linijų koridorius iki Kauno miesto šiaurės ribos.

## Apylinkės

1949 m. buvo šios apylinkės:
* Linkuvos apylinkė,
* Veršvų apylinkė.

1954 m. apylinkės panaikintos.

## Šaltiniai
Panemunės rajonas (Kaunas)

**Panemunės rajonas** (iki 1955 m. ***Stalino rajonas***) – buvęs LTSR administracinis-teritorinis vienetas Kauno miesto teritorijoje. Driekėsi miesto rytuose ir pietuose, buvo pavadintas pagal Panemunę.

## Istorija

Įkurtas 1941 m. kovo 21 d. kaip Stalino rajonas, kuris panaikintas 1955 m. rugsėjo 8 d.

Vėl sudarytas 1962 m. gruodžio 10 d. jau Panemunės vardu. Tuo metu apibrėžtos rajono ribos: Z. Angariečio g., Suvalkiečių g., Kauno geležinkelio tiltas, Nemuno upė, Čiurlionio g., Tunelio g., geležinkelis Kaunas–Vilnius, Ateities g., miesto šiaurinė, rytinė ir pietinė riba iki Z. Angariečio g. 1969 m. sausio 13 d. patikslintos rajono ribos: Kauno miesto vakarų ir šiaurės ribos, Neries upė, Kapsų g., Rokiškio g., Žemaičių g., Raudonosios Armijos pr., Laisvės al., Majakovskio g., Nemuno upė, Jiesios upė ir Kauno miesto pietų riba iki Kauno miesto vakarų ribos.

## Apylinkės

1949 m. buvo šios apylinkės:
* Girstupio apylinkė,
* Kalniečių apylinkė.

1954 m. apylinkės panaikintos.

## Šaltiniai
Spalio rajonas

**Spalio rajonas** (iki 1961 m. ***Stalino rajonas***) – LTSR administracinis-teritorinis vienetas Vilniaus miesto vakarinėje dalyje 1941 m. ir 1944–1990 m. 1964 m. rajonui priklausė dešinysis Neries krantas į pietus nuo Karolinės g., Šaltūnų k., keletas kaimelių, vadinamų Bukčiais (Buchtomis), Riešė, dalis miesto centro, vakarinė Senamiesčio dalis, Vingis, Naujamiestis, Vilkpėdė, Miškiniai (dešiniojo ir kairiojo kranto), Žemieji ir Aukštieji Paneriai, Riovonių k.

## Istorija

Įkurtas 1941 m. kovo 21 d. 1957 m. gruodžio 16 d. apibrėžtos ribos: Karalinavos g. (priskirta Lenino rajonui), Neries upė iki Stalino pr.; Stalino pr., Gedimino a. (priskirta Lenino rajonui), Universiteto g., Garelio g., Trakų g. iki Komjaunimo g.; Komjaunimo g., Partizanų g., Vilkpėdės g., geležinkelio šaka iki Kuršių g., Geležinkelis Kaunas–Vilnius, miesto vakarinė riba iki Karalinavos g.

1949–1959 m. rajonas sutapo su Panerių apylinkės ribomis. 1961 m. lapkričio 11 d. rajonas pervadintas Spalio vardu.

## Apylinkės
* Panerių apylinkė (1949?–1959)

## Šaltiniai
Požėlos rajonas

**Požėlos rajonas** (arba ***Poželos rajonas***) – buvęs LTSR administracinis-teritorinis vienetas Kauno miesto šiaurinėje ir vakarinėje dalyje.

## Istorija

Įkurtas 1941 m. kovo 21 d., tuomet jam priklausė pietinė Kauno dalis. Rajonas panaikintas 1955 m. rugsėjo 8 d.

Vėl sudarytas 1962 m. gruodžio 10 d., tačiau jau be pietrytinės dalies. Tuo metu apibrėžtos rajono ribos: miesto vakarinė ir šiaurinė riba, Neries upė, Kapsų g., Rokiškio g., Žemaičių g., Raudonosios Armijos prospektas, Laisvės alėja, Majakovskio g., Nemuno upė, Kauno geležinkelio tiltas, Suvalkiečių g., Z. Angariečio g. iki miesto vakarinės ribos. 1969 m. sausio 13 d. patikslintos rajono ribos: Kauno miesto šiaurės riba, aukštosios įtampos linijų koridorius, Amalės upė, Draugystės g., Taikos pr., gen. Vitkausko g., Rytų g., Gričiupio upė, Girstupio upė, XVI Divizijos pl., K. Baršausko g., Girstupio g., Šiaulių g., Būgos g., L. Giros g., K. Didžiulio g., Nemuno upė, Majakovskio g., Laisvės al., Raudonosios Armijos pr., Žemaičių g., Rokiškio g., Kapsų g., Neries upe iki Kauno miesto šiaurės ribos. 1972 m. balandžio 26 d. vėl atnaujintos ribos: šiaurės ir vakarų ribos – Kauno miesto šiaurės ir vakarų ribos; rytų riba – Neries upė, Kapsų, Rokiškio, Žemaičių gatvės, Raudonosios Armijos prospektas, Laisvės alėja, Majakovskio gatvė, Nemuno ir Jiesios upės; pietų riba – Kauno miesto pietų riba.

## Apylinkės

1949 m. buvo šios apylinkės:
* Aukštosios Panemunės apylinkė,
* Birutės apylinkė,
* Petrašiūnų apylinkė.

1954 m. apylinkės panaikintos.

## Šaltiniai
Lenino rajonas (Vilnius)

**Lenino rajonas** – LTSR administracinis-teritorinis vienetas, šiaurinis Vilniaus miesto rajonas. 1964 m. rajonui priklausė Karoliniškių šiaurinė dalis, Viršuliškių ir Šeškinės kaimai, Žvėrynas, Saltoniškės, Lukiškės, miesto centro dalis, Šnipiškės, Šiaurės miestelis, Baltupiai, Jeruzalė, Senamiesčio dalis, Antakalnis, Užupis, Paupys, Lyglaukiai, Valakampiai.

## Istorija

Įkurtas 1941 m. kovo 21 d. 1957 m. gruodžio 16 d. prijungtas Dzeržinskio rajonas ir apibrėžtos Lenino rajono ribos: Karalinavos g. (priskirta Lenino rajonui), Neries upė iki Stalino pr.; Stalino pr., Gedimino a. (priskirta Lenino rajonui), Universiteto g., B. Sruogos g., M. Gorkio g., Bokšto g., Subačiaus g., Zarasų g., Polocko g., miesto šiaurės rytinė ir šiaurinė ribos iki Karalinavos g.

1957–1959 m. sutapo su Jeruzalės apylinkės ribomis.

## Apylinkės
* Jeruzalės apylinkė (1957–1959)
* Markučių apylinkė (1949?–1956)
* Smėlynės apylinkė (1949?–1956)
* Valakampių apylinkė (1949?–1956)

## Šaltiniai
Tarybų rajonas

**Tarybų rajonas** (arba ***Tarybinis rajonas***) – LTSR administracinis-teritorinis vienetas Vilniaus miesto pietinėje dalyje 1941 m. ir 1944–1990 m. 1964 m. rajonui priklausė Senamiesčio ir Naujamiesčio pietinės dalys, Markučiai ir visas miesto rajonas į pietus nuo geležinkelio – Naujininkai, Burbiškės, Kaminai, Kirtimai, Liepkalnis, Rasos.

## Istorija

Įkurtas 1941 m. kovo 21 d. 1957 m. gruodžio 16 d. patvirtintos ribos: geležinkelis Kaunas–Vilnius iki Kuršių g.; geležinkelio šaka, Vilkpėdės, Partizanų, Komjaunimo g. iki Trakų g.; Trakų g., Garelio g., Bokšto g., Subačiaus g., Zarasų g., Polocko g. (iki 5-ojo km), Leoniškių vaikų namų Nr. 3 pagalbinis ūkis, Aleksandro Puškino muziejus „Markučiai“, Dilgynės g. (priskirti Tarybų rajonui), miesto pietinė riba iki geležinkelio Kaunas–Vilnius.

Rajonas 1954–1959 m. sutapo su Kirtimų apylinkės ribomis.

## Apylinkės
* Kirtimų apylinkė (1949?–1959)
* Kuprioniškių apylinkė (1949?–1954)

## Šaltiniai
Matlakas

**Matlakas** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Bakalariavos valsčiuje, Suvalkų apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 6 km į šiaurę nuo Bakalariavos, apie 20 km į vakarus nuo Suvalkų ir 118 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės. Kaimas yra šalia Garbasės ežero.

## Istorija
Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Karinė chunta

**Karinė chunta** (nuo  'komitetas', iš *junto* 'kartu') – valdymo forma, kuomet šalį valdo karinių lyderių taryba. Paprastai į valdžią ateina po valstybinio perversmo ir įveda diktatūrinę valdymo sistemą (nors kartais gali tik laikinai perimti valdžią po perversmo, iki naujų rinkimų). Karinė chunta nuo autoritarinio režimo skiriasi tuo, kad neturi ilgalaikių charizmatiškų lyderių, kurių rankose būtų visa šalies valdžia, vietoje to valdo visa taryba, kuriai atstovauja kuris nors generolas.

Karinės chuntos savo laiku egzistavo daugelyje Lotynų Amerikos, Afrikos, Azijos šalių, ypač šaltojo karo metais.

## Žymesni chuntų valdymai

## Šiuo metu valdančios chuntos
* (nuo 2021 m.)
* (nuo 2021 m.)
* (nuo 2021 m.)
* (nuo 2021 m.)
* (nuo 2022 m.)
* (nuo 2023 m.)