open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Marakanos stadionas

**Marakanos stadionas** (, oficialiai *Estádio Jornalista Mário Filho*) – pagrindinis Brazilijos Rio de Žaneiro miesto stadionas. Stadionas priklauso Rio de Žaneiro valstijai, pavadinimas duotas pagal Rio de Žaneiro miesto Marakanos rajoną, kuriame stadionas pastatytas. Stadionu dažniausiai naudojasi pagrindinės miesto futbolo komandos Botafogo de Futebol e Regatas, Fluminense Football Club, Club de Regatas Vasco da Gama ir Clube de Regatas do Flamengo. Nors daugiausia naudojamas futbolo rungtynėms, jame taip pat vyksta svarbiausi kultūriniai ir kiti sporto renginiai.

Stadionas laikomas vienu didžiausių pasaulyje, jame bent 26 kartus yra vykusios rungtynės, sutalpinusios per 150 tūkstančių žiūrovų.

## Istorija

Stadionas pradėtas statyti specialiai IV pasaulio futbolo čempionatui, atidarytas 1950 m. birželio 16 d. Čia vyko 1950 m. pasaulio čempionato finalas, kuriame Braziliją rezultatu 2-1 nugalėjo Urugvajus, o rungtynes stebėjo 200 tūkstančiai žiūrovų. 1963 m. į rungtynes tarp „Flamengo“ ir „Fluminense“ susirinko 195 tūkstančiai žiūrovų. 1966 m. stadionas pavadintas ką tik mirusio sporto žurnalisto Mário Filho (1908–1966) garbei.

2000, 2006 ir 2013 m. stadionas renovuotas. Čia vyko 2014 m. pasaulio futbolo čempionatas, taip pat 2016 m. vasaros olimpinės žaidynės.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Oficiali stadiono svetainė (portugalų kalba)
Eduardo Paes

**Eduardo Paes** (g. 1969 m. lapkričio 14 d.) – Brazilijos politikas, 2009–2017 m. ėjęs Rio de Žaneiro miesto mero pareigas. Tų metų rinkimuose jis nugalėjo savo konkurentą šalies politiką ir žurnalistą Fernando Gabeira.
Adomiškiai (Antonovka)

**Adomiškiai** (, 1945–1946 m. , nuo 1946 m. ***Antonovka***, ) – Mažosios Lietuvos gyvenvietė Kaliningrado srities pietinėje dalyje, Oziorsko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Krasnojarskojės kaimo gyvenvietės kaimas.

## Istorija

Nadruvos žemės kaimo pavadinimas lietuviškos kilmės. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Gumbinės apygardos Darkiemio apskrities valsčiaus centras, nuo 1928 m. Juodžynų valsčiaus kaimas. Priklausė Žabynų parapijai. 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Darkiemio rajono (), vėliau Oziorsko rajono, 1947 m. birželio 25 d. – 2008 m. birželio 30 d. Lvovskojės apylinkės kaimas.

|}

## Gyventojai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Губин А.Б. Топонимика Калининграда. Реки и водоемы // Калининградские архивы. – Калининград, 2007. – Вып. 7. – С. 197–228.
* Населенные пункты Калининградской области: краткий спр. / Ред. В.П. Ассоров, В.В. Гаврилова, Н.Е. Макаренко, Э.М. Медведева, Н.Н. Семушина. – Калининград: Калинингр. кн. изд-во, 1976.
* Населенные пункты Калининградской области и их прежние названия = Ortsnamenverzeichnis Gebiet Kaliningrad (nordliches Ostpreussen) / Сост. Е. Вебер. – Калининград: Нахтигаль, 1993.
Lukos provincija

**Lukos provincija** () – Italijos provincija Toskanoje. Provincijos sostinė – Luka.

Provincijos plotas 1773 km², gyvena 393363 žmonės. Yra 35 savivaldybės. Didžiausios iš jų:

## Šaltiniai
F1 Racing

**F1 Racing** – mėnesinis žurnalas, leidžiamas nuo 1996 m. kovo mėnesio. Žurnalas specializuojasi Formulės 1 tematikoje.

2005 m. liepą žurnalas išleido 100-ąjį savo numerį. Žurnalas leidžiamas daugiau nei 20 šalių, o savo antraštėse mini, kad yra „geriausiai pasaulyje parduodamas žurnalas apie lenktynes“. Suskaičiuota, kad daugiausiai kartų ant žurnalo viršelio buvo vokietis Michael Schumacher – virš 40 kartų.

Nuo 2011 m. žurnalas leidžiamas ir skaitmeniniu būdu.

## Nuorodos
* „F1 Racing“ svetainė
Kuko Salų vyrų krepšinio rinktinė

**Kuko Salų vyrų krepšinio rinktinė** atstovauja Kuko Saloms įvairiose tarptautinėse krepšinio varžybose. Okeanijos čempionate nėra dalyvavusi. Nacionalinės krepšinio rinktinės treneris yra Nga Puna. Rinktinė nuo 1985 m. yra prisijungusi prie regioninės FIBA Okeanija organizacijos veiklos, dalyvauja jos remiamuose žemesnio rango vietiniuose turnyruose. Dažniausiai – regioninėse Pietų Ramiojo vandenyno žaidynėse (*South Pacific Games*). Rinktinės veiklą riboja ne tik žemas krepšinio populiarumo ir profesionalumo lygis, bet ir geografinės ypatybės – šalį sudaro didelėje vandenyno teritorijoje išsibarsčiusios salos. Nacionalinės rinktinės darbą kontroliuoja Kuko Salų krepšinio asociacija.

## Rinktinės sudėtis

Kuko Salų rinktinę sudaro krepšininkai, žaidžiantys keliuose klubuose šalies sostinėje Avarua: *Frangi bullets, Tuff gongs, Honu's, Whailer*. Taip pat yra pakviečiami žaidėjai, gimę Naujojoje Zelandijoje, nes Kuko Salos – šalis, turinti savivaldą ir esanti laisvoje asociacijoje su Naująja Zelandija. Jos treneriai yra dirbę Kuko Salų rinktinėje (Danny Williams, 2005 m.). Taip pat komandą papildo žaidėjai iš jaunimo rinktinių.

## Nuorodos
* Kuko Salų vyrų krepšinio rinktinė ''Australiabasket'' svetainėje 
* Krepšinio rinktinės sudėtis 2007 m.
* Krepšinio rinktinės pasiruošimas ''South Pacific Games'' (SPG) žaidynėms
* FIBA Okeanija organizacijos pagalba krepšinio rinktinei Kuko Salose
* FIBA krepšinio nacionalinių rinktinių reitingas 
* Kuko Salų krepšinio nacionalinė federacija: 1-jo diviziono komandos
Pnevas

**Pnevas** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Lomžos valsčiuje, Lomžos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 11 km į pietryčius nuo Lomžos ir apie 65 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės.

## Istorija
1941–1943 m. šalia kaimo esančiame miške buvo žudomi lenkų ir žydų tautybės žmonės. Iš viso šioje vietovėje buvo nužudyta apie 300–400 žmonių.


Vaizdas:Las Pniewski - mogiła (1942 -400 osób).JPG|Paminklas nužudytiems žmonėms


## Literatūra
* Przemysław Burchard: Pamiątki i zabytki kultury żydowskiej w Polsce. Warszawa: 1990, s. 68.

## Šaltiniai
Podgužė (Lomžos apskritis)

**Podgužė** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Lomžos valsčiuje, Lomžos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 8 km į pietus nuo Lomžos ir apie 71 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. Per kaimą eina vaivadijos kelias Nr. .
Florencijos provincija

**Florencijos provincija** (), nuo 2015 m. oficialiai **Florencijos metropolinė provincija** – Italijos provincija Toskanoje. Provincijos sostinė – Florencija.

Didžioji provincijos dalis yra Arno upės lygumoje, Dauguma gyventojų susitelkę aplink Florenciją. Šiaurės rytinė provincijos dalis yra Apeninuose ir mažiau išvystyta.

Provincijos plotas 3514 km², gyvena 987 tūkst. žmonių, yra 44 savivaldybės. Didžiausios iš jų:

## Šaltiniai
Žabynai

**Žabynai** (arba ***Mažieji Žabynai***; , , nuo 1936 m. *Klein Schabienen*, nuo 1938 m. *Kleinlautersee*, nuo 1946 m. ) – gyvenvietė šiaurės rytų Lenkijoje (Varmijos Mozūrų vaivadija, Geldapės apskritis, Benkaimio valsčius), 2 km į pietus nuo Kaliningrado srities sienos.

## Istorija

Nadruvos žemės kaimo pavadinimas lietuviškos kilmės. Kaimas minimas nuo 1539 m. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Gumbinės apygardos Darkiemio apskrities kaimas, nuo 1874 m. valsčiaus centras. 1589 m. pastatyta bažnyčia. Nuo 1946 m. Varmijos Mozūrų vaivadijos, Geldapės apskrities, Benkaimio valsčiaus kaimas.

|}

Parapijoje 1912 m. buvo 2800 gyventojų, 7 mokyklos su 12 mokytojų. Bažnyčioje kunigavo:

Iki 1817 m. pamaldas lietuvių kalba laikė:

## Gyventojai

## Šaltiniai
Rubinuvka

**Rubinuvka** () – gyvenvietė Lenkijos šiaurės rytuose, Lomžos valsčiuje, Lomžos apskrityje, Palenkės vaivadijoje.
Imperija (miestas)

**Imperija** () – miestas Italijoje, Ligūrijoje. Imperijos provincijos sostinė, istorinio *Intemelia* rajono centras.

Imperija žinoma dėl gėlių ir alyvuogių auginimo. Vasarą atvyksta daug turistų, *Piscina Felice Cascione* baseine po stogu būna Italijos ir tarptautinių renginių.

## Geografija

Miestas turi du senamiesčius Porto Mauricijo ir Oneliją (), kurie yra skirtinguose Impero upės krantuose.

Porto Mauricijo yra vakariniame krante ir tęsiasi iki Ligūrijos jūros pakrantės. Tai spalvingas ir turtingas rajonas, kurį Genuja valdė nuo XIII a. Onelija rytiniame krante turi modernesnį pramoninį uostą. Miesto centre yra Dantės aikštė iš kurios eina svarbiausios miesto gatvės.

## Istorija

Onelijos pavadinimas galėjo kilti nuo ligūrų gyvenvietės *Pagus Unelia* ant Kastelvechijo kalvos. Dabartinėje vietoje Onelija atsirado 935 m., tikriausiai po to, kai saracėnai sugriovė senąjį miestą. 1100 m. Onelija tapo Albengos vyskupo feodu. 1298 m. ji atsidūrė Dorijų iš Genujos rankose, čia gimė admirolas Andrėjus Dorija (1466–1560 m.). Savojos kunigaikštis Emanuelis Filibertas nupirko miestą 1576 m. ir Onelija liko Savojos enklavu Genujos respublikoje iki Italijos suvienijimo. Čia dažnai kaudavosi savojiečiai: 1614 ir 1649 m. miestą užėmė ispanai, o 1623 ir 1672 m. – Genuja. 1692 m. buvo atmušta prancūzų ataka, o 1744–1745 m. užimtas ispanų ir subombarduotas prancūzų 1792 m.

Romėniška gyvenvietė *Portus Maurici* pavadinta Šv. Moriso, laikomo Tėbų legiono vadu ir nukankinto 286 m., vardu. VI a. Porto Mauricijo atiteko Bizantijai, o vėliau – Benediktinams. XI a. miestas priklausė Turino grafams, o po to Klasevanai. Bonifacas Klasevanietis pardavė Porto Mauricijo 1288 m. Genujai už metinį mokestį. 1354 m. čia apsistojo Genujos vikaras Vakarų Rivjerai. Miestas klestėjo, nors jį pamainom valdė Milano hercogystė, prancūzai ir ispanai. Vienos kongresas 1815 m. atidavė miestą Sardinijos karalystei.

1923 m. spalio 21 d. Musolinis įkūrė Imperijos miestą sujungdamas Porto Mauricijo ir Oneliją ir prijungdamas aplinkinius kaimus.
Avižiai (Mežrečė)

**Avižiai** (, nuo 1938 m. birželio 3 d. *Awiszen*, 1945–1946 m. , nuo 1946 m. , nuo 2022 m. ***Mežrečė***, ) – Mažosios Lietuvos gyvenvietė Kaliningrado srities pietinėje dalyje, Oziorsko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Krasnojarskojės kaimo gyvenvietės kaimas.

## Istorija

Nadruvos žemės kaimo pavadinimas lietuviškos kilmės. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Gumbinės apygardos Darkiemio apskrities kaimas. Priklausė Darkiemio parapijai. 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Darkiemio rajono (), vėliau Oziorsko rajono, 1947 m. birželio 25 d. – 2008 m. birželio 30 d. Lvovskojės apylinkės kaimas.

|}

## Gyventojai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Губин А.Б. Топонимика Калининграда. Реки и водоемы // Калининградские архивы. – Калининград, 2007. – Вып. 7. – С. 197–228.
* Населенные пункты Калининградской области: краткий спр. / Ред. В.П. Ассоров, В.В. Гаврилова, Н.Е. Макаренко, Э.М. Медведева, Н.Н. Семушина. – Калининград: Калинингр. кн. изд-во, 1976.
* Населенные пункты Калининградской области и их прежние названия = Ortsnamenverzeichnis Gebiet Kaliningrad (nordliches Ostpreussen) / Сост. Е. Вебер. – Калининград: Нахтигаль, 1993.
Álvaro de Mendaña de Neira

**Alvaras de Mendanja de Neira** (*Álvaro de Mendaña de Neira*; 1542–1595 m. spalis) – Ispanijos keliautojas, Ramiojo vandenyno tyrinėtojas.

## Biografija
Gimė Kongosto miestelyje Leone, buvo Ispanijos kolonijų administratoriaus Lopės Garsijos de Kastro sūnėnas. Atvyko į Peru vicekaralystę, kurios vicekaraliumi tuomet buvo Garsija de Kastro.

Ispanų keliautojas Pedras Sarmientas de Gamboa pasiūlė vicekaraliui surengti kelionę jūra į vakarus ieškant aukso. Tačiau Garsija de Kastro kelionei vadovauti paskyrė Medanja de Neirą. 1567 m. lapkričio 20 d. du laivai su 150 žmonių įgula išplaukė iš Kaljao uosto į pietvakarius, ieškodami mitinės *[[Terra Australis]]*. 1568 m. ekspedicija pasiekė Niuės ir Tuvalu salas, vėliau atrado Saliamono Salas (ištyrinėjo Santa Isabelės, Gvadalkanalio, San Kristobalio ir kt. salas). Neradę aukso, keliautojai pro Veiko salą grįžo į Akapulką.

Vėliau Alvaras de Mendanja de Neira bandė surengti antrą kelionę, kad kolonizuotų Saliamono Salas. Nors karaliaus leidimą jis turėjo, po nesėkmingos pirmos kelionės niekas jo remti nebenorėjo, o dėdė jau buvo miręs. Visgi, naujasis vicekaralius Garsija Hurtadas de Mendosa parėmė ekspediciją, tikėdamasis, kad Saliamono Salose įsteigta kolonija padės atbaidyti britų piratus iš Okeanijos. Naują ekspediciją sudarė 4 laivai su 400 žmonių įgula, vedami portugalų kapitono Pedro Fernandeso de Kirozo. 1595 m. keliautojai išplaukė iš Kaljao uosto. Pakeliui jie atrado Markizų salas, vieną iš Kuko salų (Pukapuką), vieną iš Tuvalu salų (Niulakitą), kol pasiekė Saliamono salas. Ten tuo metu išsiveržė ugnikalnis, o konkistadorų įkurtoje Santa Kruso kolonijoje dauguma kolonizatorių susirgo maliarija. Be to, prieš ispanus sukilo vietiniai gyventojai. 1595 m. spalio 18 d. žuvo ir Alvaras de Mendanja de Neira (Ndende salelėje). Likę ekspedicijos dalyviai pasitraukė į Filipinus.

## Šaltiniai
Krajevo Budzilai

**Krajevo Budzilai** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Šumovo valsčiuje, Zambruvo apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Per kaimą teka Lentuvkos upė. Kaime gyvena apie 100 žmonių.
Karaliaus atstovas

**Karaliaus atstovas** () – karaliaus vietininkas, jo reprezentacinis asmuo Kuko Salose. Tiktai Kuko Salose Didžiosios Britanijos monarchui atstovauti skiriamas Karaliaus atstovas, o kitose sandraugos karalystėse monarchui atstovauja paskirtieji generalgubernatoriai. Didžiosios Britanijos karalius yra de jure Kuko Salų valstybės vadovė. Šalies parlamento priimti teisiniai aktai įsigalioja patvirtinus Karaliaus atstovui. Karaliaus praktinė įtaka šalies valdymui yra tokia pat, kaip ir bet kurioje nepriklausomoje Tautų Sandraugos karalystėje. Kai Jungtinę Karalystę valdo karalienė, vietininkas yra tituluojamas **Karalienės atstovu**. 

## Istorija

Anksčiau Karaliui atstovauti Kuko Salose buvo paskiriamas Aukštasis komisaras (*High Commissioner*). Jį paskirdavo Naujosios Zelandijos generalgubernatorius, pasikonsultavęs su Kuko Salų premjeru ir pagal rekomendaciją, gautą iš Naujosios Zelandijos ministro, atsakingo už Kuko Salų reikalus. Pagal 1980 m. pataisą Salų konstitucijoje, „Aukštojo komisaro“ titulas buvo pakeistas „Karalienės atstovo“ vardu. Metais vėliau, 1981 m. pataisoje deklaruota, jog atstovą skiria tiesiogiai pati Karalienė, o ne Naujosios Zelandijos generalgubernatorius.

Kuko Salos yra konstitucinė monarchija Naujosios Zelandijos karalystės sudėtyje. Pagal Kuko Salų konstituciją, Naujosios Zelandijos monarchas (šiuo metu – karalius Karolis III) yra Kuko Salų valstybės galva nuo 1965 m. rugpjūčio 4 d. Šią dieną Saloms buvo suteikta savivalda laisvojoje asociacijoje su Naująja Zelandija, ir ta diena švenčiama kaip Konstitucijos diena. 





## Nuorodos

* Kuko Salų valdovai ir vadovai
* Apie Karaliaus atstovo instituciją Kuko Salų vyriausybės svetainėje
Glemboč Vielkai

**Glemboč Vielkai** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Šumovo valsčiuje, Zambruvo apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 6 km į šiaurės vakarus nuo Šumovo, apie 14 km į vakarus nuo Zambruvo ir apie 77 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. Per kaimą teka Ružo upė. Netoli kaimo stovi apleisti bunkeriai, kurie priklausė Molotovo linijai.
Paproč Duža

**Paproč Duža** (, ) – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Šumovo valsčiuje, Zambruvo apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 16 km į pietvakarius nuo Zambruvo ir apie 75 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės.

## Istorija
Nuo 1569 m. iki 1795 m. kaimas priklausė Abiejų Tautų respublikai. Kaimas įkurtas XVIII a. amžiuje. 1837 m. čia gyventi atsikėlė vokiečių bendruomenė ir pavadino kaimą *Königshuld*. Kaimas buvo įkurtas su simetriškų gatvių formomis ir su pagrindine aikšte kurioje stovėjo bažnyčia ir aikštės spindulys buvo 300 metrų. Lenkijos Kongreso karalystės laikais kaimas buvo Paproč Dužos valsčiaus centras. Kaime stovėjo evangelikų liuteronų bažnyčia, kuri po I pasaulinio karo buvo paversta į katalikų bažnyčią. 1899 m. liepos 15 d. šioje bažnyčioje susituokė Józef Piłsudski ir Maria Piłsudska. XX a. šeštajame dešimtmetyje bažnyčia buvo nugriauta ir vėliau atstatyta XX a. dešimtajame dešimtmetyje.

## Literatūra

* Andrzej Garlicki: Józef Piłsudski : 1867-1935. Warszawa: "Czytelnik", 1988, s. 63-64. ISBN 8307017157. 

## Nuorodos

* Aprašymas apie kaimą (lenk.) .
Ženevos tarptautinis oro uostas

**Tarptautinis Ženevos oro uostas** () (IATA kodas: **GVA**, ICAO kodas: **LSGG**) – oro uostas, esantis 4 km į šiaurės vakarus nuo Ženevos miesto centro, Šveicarijoje. Pasiekiamas greitkeliais, autobusu ir traukiniu. 

Jo šiaurinis pakraštys ribojasi ties Šveicarijos-Prancūzijos pasieniu, todėl į jį galima patekti iš abiejų šalių. Keleiviams vykstantiems į Prancūziją ar iš jos nereikia eiti pro Šveicarijos patikras, jei jie lieka Prancūzijos sektoriuje. Krovinių gabenimai vykdomi iš abiejų šalių, taip Ženevą paverčiant Europos Sąjungos krovinių pervežimo centru, nors Šveicarija ir nėra ES narė.

Oro uoste yra vienas 3 900 m ilgio betoninis kilimo ir tūpimo takas (ilgiausias šalyje) bei lygiagrečiai esantis mažesnis, žolės paviršiaus takas, skirtas lengviesiems orlaiviams. Iš šio oro uosto skrydžius vykdo „EasyJet Switzerland“ ir „Darwin Airline“ oro linijų bendrovės, kartais ir „Šveicarijos tarptautinės oro linijos“. Oro uoste savo biurą yra įsteigusi Tarptautinė oro transporto asociacija (IATA), taip pat čia yra ir Tarptautinės oro uostų tarybos (ACI) būstinė. 

2011 m. duomenimis, oro uoste aptarnauta 13 130 222 keleivių ir 189 121 orlaivių.

## Išnašos

## Nuorodos

* Oficiali svetainė
Šumovas (Zambruvo apskritis)

**Šumovas** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Šumovo valsčiuje, Zambruvo apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 14 km į pietvakarius nuo Zambruvo ir apie 76 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. Kaimas yra apie 141 km² ploto.

## Istorija

Pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose kaimas paminėtas 1239 m. kaip *Somowa Góra, Somowo*. 1449 m. kaime įkurta Šumovo Čenstakavos Dievo Motinos parapija. 1866-1867 m. pastatyta kaimo bažnyčia. 1933 m. kaime buvo pastatyta medinė sinagoga, nugriauta 1946 metais. Iki II pasaulinio karo kaime veikė Šumovo žydų kapinės. 


Vaizdas:Szumowo-gmina Szumowo-mapa.jpg|Kaimo žemėlapis
Zarembi Jartuzai

**Zarembi Jartuzai** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Šumovo valsčiuje, Zambruvo apskrityje, Palenkės vaivadijoje.
Cholevi Kolomija

**Cholevi Kolomija** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Kolakų Košcelnės valsčiuje, Zambruvo apskrityje, Palenkės vaivadijoje.
Čarnovo Dombas

**Čarnovo Dombas** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Kolakų Košcelnės valsčiuje, Zambruvo apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 3 km į pietus nuo Kolaki Košcelnės, apie 8 km į rytus nuo Zambruvo ir apie 56 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės.
Čarnovo Undai

**Čarnovo Undai** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Kolakų Košcelnės valsčiuje, Zambruvo apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaime yra Čarnovo Undų geležinkelio stotelė.

## Istorija

1944 m. liepos 22 d. artėjant frontui vokiečiai sušaudė didžiąją dalį kaimo gyventojų.

## Geležinkelio ruožas
Ciuricho tarptautinis oro uostas

**Ciuricho oro uostas** () (IATA kodas: **ZRH**, ICAO kodas: **LSZH**), taip pat dar žinomas kaip **Kloteno oro uostas** – oro uostas, esantis 13 km į šiaurę nuo Ciuricho miesto centro, Ciuricho kantone, Šveicarijoje. Didžiausias tarptautinių skrydžių oro uostas Šveicarijoje, iš čia savo skrydžius vykdo „Šveicarijos tarptautinės oro linijos“.

Netoliese yra Kloteno, Opfikono, Riumlango, Oberglato ir Vinkelio miestai.

2003 m. buvo atlikta rekonstrukcija, pastatytas naujas angaras, terminalas ir metro, skirtas susisiekimui su senuoju terminalu.

## Nuorodos

* Oficiali svetainė
Rapalas

**Rapalas** () – miestas Italijoje, Ligūrijoje. Išsidėstęs Tigulijo įlankos pakrantėje tarp Portofino ir Čiavario.

## Istorija

Rapale rasta VIII a. pr. m. e. radinių, bet nenustatyta etruskų ar graikų.

Lombardai užėmė Rapalą 643 m., o valdant Karoliui Didžiajam kaimas buvo priskirtas Genujos grafystei. Miesto vardas pirmąkart paminėtas 964 m. Rapalas atiteko Genujai 1229 m. ir jos valdžioje išliko iki Napoleono laikų. Rapalo galerijos dalyvavo Melorijos mūšyje 1284 m. Aragono karalystė užėmė miestą 1494 m. rugsėjo 5 d., bet po trijų dienų 2500 šveicarų juos išvijo.

XVI a. Rapalą puldinėjo turkai ir Afrikos piratai, tad gyvenvietei apginti buvo pastatyta pilis. XVIII a. pabaigoje prancūzai užėmė apylinkes ir 1805 m. aneksavo kaip Apeninų departamentą. 1814 m. anglai išlaisvino miestą ir po metų su visa Genuja perdavė Sardinijos karalystei.

1917 m. Rapale susirinko anglai, prancūzai ir italai aptarti tragiško Italijos pralaimėjimo Kaporeto mūšyje. Buvo nuspręsta sukurti aukščiausią karo tarybą Versalyje ir permesti anglų ir prancūzų dalinius į Italijos frontą. 1920 m. lapkričio 12 d. Italija ir Serbų, kroatų ir slovėnų karalystė pasirašė Rapalo sutartį, išspręsdamos pasienio nesutarimus be Sąjungininkų įsikišimo. Čia taip pat buvo pasirašyta Rapalo taikos sutartis tarp Vokietijos ir Rusijos. Abi pusės atsisakė reparacijų ir atnaujino diplomatinius santykius.

Per Antrąjį pasaulinį karą vokiečiai nužudė daug partizanų Rapale.

Frydrichas Nyčė teigė, kad mintys apie Zaratustrą jam atėjo į galvą vaikštant po Rapalo apylinkes. Tarpukariu rašytojas Ezra Paundas ilgai gyveno mieste.

## Miestai partneriai
* Ikikė, Čilė

## Šaltiniai
Groseto provincija

**Groseto provincija** () – Italijos provincija Toskanoje. Provincijos sostinė – Grosetas.

Provincijos plotas yra 4504 km², gyvena 217 tūkst. žmonių. Yra 28 savivaldybės, iš kurių didžiausios:

## Šaltiniai
Duchni Vielunai

**Duchni Vielunai** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Rutkų valsčiuje, Zambruvo apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 22 km į šiaurės rytus nuo Zambruvo ir apie 44 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. 

## Istorija

Kaimas įkurtas 1423 metais ir priklausė Duchovskių šeimai.
Atvirų ratų automobilis

**Atvirų ratų automobilis** (dažnai vadinamas ir **vienviečiu automobiliu**) – sportinis automobilis, kurio ratai yra pakabos šonuose. Taip pat dažniausiai toks automobilis būna vienvietis. Tokie automobiliai pasižymi aukštesniu technologijos išsivystimu už kitas autosporto rūšis.

Tipiški atviro tipo automobiliai turi minimalų oro pasipriešinimą ir labai efektyvią aerodinamiką. Dabartiniuose automobiliuose variklis būna įrengtas už vairuotojo tarp galinių ratų. Priklausomai nuo lenktynių klasės, tokie automobiliai turi sparnus priekyje ir gale. Formulės 1 automobiliuose įrengta DRS sistema leidžia reguliuoti galinio sparno pasipriešinimo laipsnį ir taip įgauti dar didesnį greitį. Atviro tipo automobiliai laikomi vienais greičiausių pasaulyje. Formulės 1 automobilis įprastai pasiekia maksimalų 360–370 km/val. greitį. 2006 m. BAR ekipa viename festivalyje specialioje tiesiojoje pasiekė 413 km/val. greitį (neoficialų Formulės 1 lenktynių automobilio rekordą). Esti ir gatvėmis važinėti tinkamų atvirų ratų automobilių, kaip antai Ariel Atom, tačiau jų nėra daug, nes paprastai jie yra nepraktiški kasdieniniam naudojimui.

Žinomiausios atviro tipo automobilių lenktynės yra Formulė 1. Be šių lenktynių, pasaulyje žinomi Formulės 2, GP2 serijos ir kiti čempionatai. Tokio tipo lenktynės vyksta tiek laikinose trasose, tiek mieste, tiek tikrose lenktynių trasose.

## Išnašos
Livorno provincija

**Livorno provincija** () – Italijos provincija Toskanoje. Provincijos sostinė – Livornas. Jai priklauso keletas Toskanos salyno salų, tarp jų Elba ir Kapraja.

Provincijos plotas 1211,38 km², joje gyvena 327 tūkstančiai žmonių ir yra 20 savivaldybių:

* Bibona
* Kampilija Maritima
* Kampo nel Elba
* Kapoliveris
* Kapraja
* Kastaneto Kardučis
* Čečina
* Kolesalvetis
* Livornas
* Markiana
* Markiana Marina
* Pjombinas
* Porto Acuras
* Portoferajas
* Rio Marina
* Rio nel Elba
* Rozinano Maritimas
* San Vinčenzas
* Sazeta
* Suveretas

## Galerija

Image:Montecristo.jpg|Montekristas
Image:Capraia Castello San Giorgio.jpg|Šv. Jurgio tvirtovė Kaprajoje
Image:Capraia calarossa 001.jpg|Kapraja
Image:Elba Enfola.jpg|Elba
Image:Sassetta (LI).jpg|Saseta
Image:Populonia Panorama.jpg|Populonija
Image:Costa livorno.jpg|Livorno pakrantė
File:Livorno-Terrazza Mascagni.JPG|Teraza Maskani, Livornas


## Šaltiniai
Kodavimas Diferencialiniu Mančesteriu

**Diferencialinis Mančesteris** () yra dvejetainio signalo kodavimo būdas, kai perduodant duomenis perduodama ir laikmačių susiderinimui reikalinga informacija.

## Įrenginių susiderinimo problema
Informacijos siuntėjas ir gavėjas turi turėti suderintus laikmačius, kad teisingai interpretuotų, kada informacijos vienetas prasideda ir kada baigiasi.

Tarkime koduojame dvejetainį (duomenys iš *0* ir *1*) tokiu būdu:
* jei turime *1*, kanalu siunčiame +1V signalą
* jei turime *0*, kanalu siunčiame -1V signalą.

Pavyzdžiui, aptartu kodavimo būdu siunčiant *0111111110* (8-vienetai) ir *0111111100* (7-vienetai), gavėjui bus sunku atskirti, ar buvo užkoduoti 8 ar 7 vienetai.

**Galimi sprendimai**:
* Tikslesni įrenginių laikmačiai. Tačiau tikslumas kainuoja. Prie didelių (pavyzdžiui, 1GB) duomenų kiekių ar greičių ir labai maža (pavyzdžiui, 10-8) paklaida turėtų įtaką.
* Atskiras kanalas skirtas laikmačių suderinimui. Tačiau jis nėra tinkamas tiesiant keliasdešimt kilometrų linijas arba signalo elektromagnetinėmis bangomis įtakojant šalia esančias linijas
* Kas tam tikrą laiką siunčiant suderinimui skirtus duomenis.
* Duomenis koduoti įterpiant laikmačio taktą.

## Mančesterio algoritmas

Lengviau pagaminti technologijas, kurios reaguotų į signalo pasikeitimą, o ne skaičiuotų signalo stiprumą. todėl juo ir paremtas Mančesterio algoritmas.

**Tradicinis Mančesterio algoritmas** (I variantas):
* *0* atitinka perėjimą nuo teigiamas prie neigiamos įtampos
* *1* atitinka perėjimą nuo neigiamos prie teigiamos įtampos
* Perėjimas vykdomas takto *viduryje*
* Jei duomenų skaičiai iš eilės vienodi, tai tarp taktų grįžtama į buvusią padėtį

**Tradicinis Mančesterio algoritmas** (II variantas):
* Turime vieną signalą, kuris atitinka duomenis (0 – neigiamą, 1 – teigiamą signalą)
* Turime antrą signalą, kuris atitinka laikmatį (kas duomenų skaitmenį perinama nuo neigiamo prie teigiamo)
* Sujungiame abu signalus griežtos disjunkcijos principu (0+0=0 1+1=0 0+1=1 1+0=1)

**Diferencialinis Mančesterio kodavimas**
* Takto *viduryje* visada būna perėjimas
* *0* atitinka papildomą perėjimą prieš takto vidurį
* *1* atitinka papildomo perėjimo nebuvimą

## Šaltiniai
WD-40

**WD-40** – amerikiečių įmonė ir žinomo aerozolinio preparato prekinis ženklas. Preparatą, 1953 m., kompanijai „Rocket Chemical Company“ sukūrė Normanas Larsenas. Įmonė įsikūrusi San Diege, Kalifornijoje. Pradžioje preparatas buvo naudojamas pramonėje, kaip vandenį atstumianti priemonė, apsauganti nuo korozijos. Vėliau buvo pastebėta, kad ji plačiai pritaikoma ir buityje.

Pagal legendą, produkto formulė buvo sukurta iš keturiasdešimto mėginimo (WD-40 kaip trumpinys ). Produkto pagrindą sudaro skirtingi angliavandeniliai. Pirmiausia WD-40 buvo naudojamas „Convair“ įmonėje, kurioje šia priemone atlikta raketų Atlas paviršiaus apsauga nuo korozijos. San Diego parduotuvių lentynose produktas pasirodė 1958 m.

## Paskirtis
Pagrindinis produkto ingredientas – mineralinė alyva, kuris išlieka ant bet kokio paviršiaus, sutepdamas jį ir ilgai apsaugodamas nuo drėgmės. Taip pat sudėtyje yra skirtingi lakūs angliavandeniliai, kurie mažina produkto klampumą ir leidžia jį išpurkšti kaip aerozolį. Toks būdas leidžia padengti nematomas ertmes ir įtrūkimus.

Tiksli produkto formulė iki šiol yra kruopščiai saugoma komercinė paslaptis. Produktas nepatentuotas, siekiant neatskleisti gamybos technologijos.

Saugos pase (privalomas dokumentas JAV) nurodyti tokie duomenys apie produktą:
* 50 % – vaitspiritas;
* 25 % – anglies dioksidas;
* 15 % – mineralinė alyva;
* 10 % – inertiniai ingredientai.

Be to jame nurodyta, kad produktas degus, kenksmingas nurijus ir patekęs ant odos. WD-40 neužgesinamas vandeniu. Egzistuoja legenda, kad pagrindinis WD-40 ingredietas – žuvų taukai, bet oficialus įmonės tinklalapis neigia šią informaciją.

WD-40 naudojamas automobilių dirbtuvėse, atsukant surūdijusias veržles, varžtus esant atviram sriegiui.

## WD-40 įmonė

„Rocket Chemical Company“ buvo įkurta 1953 m. 1969 m. Džonas S. Baris, tapęs jos prezidentu, pakeitė jos pavadinimą į WD-40, teigdamas, kad raketų-chemijos įmonė negamina raketų. 1973 m. įmonė tapo atvirąja bendrove, pateikdama savo akcijas NASDAQ biržai (akcijų simbolis WDFC). Paskutiniais metais WD-40 pasipildė naujais produktais, tokiais kaip „3-IN-ONE“, „LAVA“, „Sport Shot“, „X-14“ ir kitais.

Įmonės būstinė iki šiol yra San Diege, Kalifornijoje. Produkcija parduodama daugiau kaip 160-tyje pasaulio valstybių. Pajamos 2010 m. finansiniu laikotarpiu viršijo 300 mln. JAV dolerių.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Oficiali svetainė
Koncepcinis automobilis

**Koncepcinis automobilis** () – automobilio prototipas, skirtas naujo dizaino ar technologijų demonstracijai. Paprastai tokie automobiliai yra pristatomi automobilių parodose, norint įvertinti klientų dėmesį į naujus modelius, kurie atsižvelgiant į tai bus gaminami masinei produkcijai arba ne.

Koncepciniai automobiliai niekada nepaleidžiami į gamybą, kol nėra patobulinti, kad atitiktų praktiško dizaino, saugumo ir kainos reikalavimus.

Bendrovės „General Motors“ dizaineris Harley Earl laikomas pirmojo koncepcinio automobilio, Buick Y-Job, išradėju.

## Dizainas
Koncepciniai automobiliai paprastai išsiskiria varikliu ar dizainu. Kai kuriuose naudojamos egzotinės ar brangios medžiagos, tokios kaip anglies pluoštas ar rafinuotas lydinys. Kiti turi unikalų maketą, kaip kad pakeliamas duris, tris, šešis (ar daugiau) ratų, ar specialias funkcijas, kurių paprastai automobiliuose nebūna. Dėl šių paprastai nepraktiškų ar nepelningų idėjų, dauguma koncepcinių automobilių taip ir lieka tik kompiuteriniais brėžiniais ar maketais.

Neveikiantys maketai dažniausiai gaminami iš vaško, molio, metalo, stiklaplastiko, plastiko ar jų kombinacijos.

Tik nedidelė dalis koncepcinių automobilių yra tinkami naudoti, dažniausiai važiuoklė būna pasiskolinta iš kito eksploatuojamo automobilio arba turi tam tikrų defektų. Dauguma jų negali judėti greičiau nei ~16 km/val. Taip pat jie gali būti gana rafinuoti, kaip, pvz., „General Motors“ Cadillac Sixteen modelis.

Kai koncepciniai modeliai yra nebereikalingi, jie paprastai yra sunaikinami, tačiau kai kurie išlieka ir yra eksponuojami muziejuose ar tiesiog saugomi garažuose. Vienas nenaudojamas, bet veikiantis koncepcinis „Ford Motor Company“ Lincoln Futura automobilis, laikomas automobilių dizainerio George Barris parduotuvėje, Los Andžele, buvo prikeltas naujam gyvenimui kaip betmobilis, skirtas 1966 m. televizijos serialui „Betmenas“, rodyto per ABC televizijos kanalą.

## Išnašos

## Nuorodos
Areco provincija

**Areco provincija** () – Italijos provincija Toskanoje. Tai ryčiausia Toskanos provincija, sostinė Arecas.

Provincijos plotas 3235 km², gyvena 334 tūkstančiai gyventojų. Yra 39 savivaldybės. Didžiausios iš jų yra:

## Šaltiniai
Fumasos krioklys

**Fumasos krioklys** ( – „dūmų krioklys“) – vienas aukščiausių Brazilijos krioklių. Jis yra Bahijos valstijoje, Lensoiso ir Palmeiraso savivaldybėse, Diamantinos plokščiakalnyje. Patenka į Šapada Diamantinos nacionalinį parką. Aukštis – 340 m. Toks pavadinimas kriokliui suteiktas dėl to, kad iki pasiekdamas žemę vanduo išgaruoja ir virsta lašų migla. Sausrų metu išdžiūsta. Fumasos krioklys ilgą laiką laikytas aukščiausiu Brazilijoje, bet vėliau Amazonėje atrastas 353 m aukščio El Dorado krioklys.
Sera da Kapivaros nacionalinis parkas

**Sera da Kapivaros nacionalinis parkas** () – saugoma gamtos teritorija rytų Brazilijoje, Piaui valstijos pietuose. Įkurtas 1991 m. ir užima 1291 km² teritoriją.

Nacionalinis parkas apima Brazilijos plokščiakalnio teritoriją, pasižyminčią plikų uolų masyvais ir įvairiais geologiniais dariniais (arkomis, slėniais, urvais ir kt.). Paviršių dengia daugiausia kserofitiniai krūmokšniai (kaatinga). Žymiausias parko objektas – Pedra Furados archeologinė vietovė. Joje rasta senovinės uolų tapybos, ginklų liekanų. Dalis radinių datuojami, esantys net 40 tūkst. metų. Tai leidžia iškelti hipotezę, kad Amerika apgyvendinta kur kas anksčiau, nei buvo manyta (prieš 10 tūkst. metų, Kloviso kultūra). Dalis archeologų mano, kad radiniai yra gamtinės, o ne antropologinės kilmės.

1991 m. Sera da Kapivaros nacionalinis parkas dėl savo archeologinės reikšmės įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.


Image:Serra da Capivara - Painting 7.JPG|Uolų tapyba
Image:Serra da Capivara - Several Paintings 3.jpg
Image:Serra da Capivara - Painting 2.JPG
Tangaroa

**Tangaroa** – vienas iš didžiųjų dievų maorių mitologijoje, jūros dievas, dangaus ir žemės sūnus. Jis valdo jūrų stichiją ir viską, kas joms priklauso – žuvis, jūrų gyvūnus. Jis pats gali persikūnyti į ungurį, ryklį, ruonį, jūros paukštį. Tangaroa, mesdamas iš dangaus akmenis, sukuria salas, sausumos žemes. Iš augalų liekanų, purvo, molio sukuria pirmuosius žmones, išmoko juos amatų, sukuria jiems darbo įrankius.

## Polinezijoje

Ši dievybė turi kiek skirtingus, bet panašius vardus Polinezijos regiono šalių vietinių genčių mitologijoje: *Takaroa* (Naujosios Zelandijos Pietų sala), *Tagaloa * (Samoa, Niue), * Tangaloa * (Tonga), *Tangagoa* (Saliamono Salos), *Tana'oa, Taka'oa* (Markizų salos), *Ta'aroa* (Taitis), *Kanaloa* (Havajai). 

## Kuko Salose

Kuko Salose ne tik plačiai minimas Tangaroa vardas mituose, bet nuo seno gyvuoja jo kultas, atsiskleidžiantis šiuolaikiniame liaudies mene, šia tema gaminami suvenyrai. Skirtingose salose jo antgamtinių galių supratimas šiek tiek gali skirtis:
* Rarotongos saloje Tangaroa laikomas jūrų ir vaisingumo dievu. Jis buvo svarbiausias tarp visų kitų. Dar prieš europiečių atneštą krikščionybę buvo populiarios kultinės šio dievo medžio statulėlės. Jų gaminimo tradicija tęsiama ir šiandien.
* Mangajos salos mituose pasaulis padalintas tarp Tangaroa ir jo brolio dvynio *Rongo*, jie dalijasi maistu ir žuvimi. Manyta, kad Tangaroa turėjo geltonus plaukus, todėl čia pasirodžius pirmiesiems europiečiams, jie buvo priimti už Tangaroa vaikus.  
* Manihikio saloje jis laikytas ugnies dievu.
 
## Įdomūs faktai

* Vaisingumo dievo atvaizdas panaudotas Kuko Salų 1 dolerio monetų dizaine (nuo 1972 m.), taip pat memorialinėse Tūkstantmečio serijos 5 centų monetose (2000 m.). 
* Jūrų dievo vardu buvo pavadintas Turo Hejerdalo anūko Olavo laivas „Tangaroa“, kuris 2006 m. pakartojo Kon Tikio plausto 1947 m. jūrų žygį Ramiajame vandenyne. 


Vaizdas:Wood carving in Rarotonga, Cook Islands.jpg|Medžio skulptūra Rarotongoje
Vaizdas:Stone sculpture, Rarotonga, Cook Islands.jpg|Akmeninė figūra Rarotongoje


## Literatūra

* G. Grey, *Nga Mahi a Nga Tupuna*, fourth edition. First published 1854. (Reed: Wellington), 1971.
* M. Orbell, *The Concise Encyclopedia of Māori Myth and Legend* (Canterbury University Press: Christchurch), 1998.

## Nuorodos

* Tangaroa Kuko Salų genčių mitologijoje
Šapada Diamantinos nacionalinis parkas

**Šapada Diamantinos nacionalinis parkas** () – saugoma gamtos teritorija rytų Brazilijoje, Bahijos valstijoje, ~400 km į vakarus nuo Salvadoro. Įkurtas 1985 m. ir užima 1520 km² teritoriją.

Nacionalinis parkas apima vaizdingą Brazilijos plokščiakalnio dalį – Diamantinos stalkalnį („šapadą“). Teritorija pasižymi stačiašlaitėmis uolomis, jas skiriančiais giliais slėniais, žemyn krentančiais kriokliais (tarp jų antras pagal aukštį šalyje Fumasos krioklys), urvų sistemomis, dėl tanino „paraudonavusiomis“ upėmis. Būdingas paviršiaus aukštis 800–1000 m, čia yra ir aukščiausia valstijos vieta – Barbado kalnas (2033 m). Vyrauja serado krūmynai, yra kaktusų sąžalynų.


Image:Cachoeira da fumaça 5.jpg|Fumasos krioklys
Image:Chapadadiamantinapai.JPG|Vaizdas nuo stalkalnio
Image:Rapel em caverna.JPG|Urvas
File:Chapada diamantina flora.jpg|Augalija
Kalenčin Valochai

**Kalenčin Valochai** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Rutkų valsčiuje, Zambruvo apskrityje, Palenkės vaivadijoje.
Kalinuvka Bistrai

**Kalinuvka Bistrai** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Rutkų valsčiuje, Zambruvo apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 16 km į šiaurės rytus nuo Zambruvo ir apie 53 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės.
Akvakultūra

**Akvakultūra** – vandens organizmų, tokių kaip žuvys, moliuskai, vėžiagyviai ir vandens augalai, auginimas. Akvakultūra apima organizmų auginimą gėluose ir sūriuose vandenyse kontroliuojamomis sąlygomis. Tai priešprieša komercinei žūklei, kuri surenka natūralioje aplinkoje augančius gyvius. Daugiausiai išplėtota Azijoje.

Labiausiai paplitusios formos: žuvų auginimas, krevečių fermos, austrių fermos, algakultūra (jūros dumblių auginimas) ir dekoratyvinių žuvų auginimas.

## Istorija
Manoma, kad vieni pirmųjų akvakultūros pradininkų buvo vietinės Australijos žemyno gentys, kurios galimai 6000 m. pr. m. e. augino ungurius. Apie 250 m. pr. m. e. akvakultūra vystėsi ir Kinijoje, kur ežeruose privisdavo daug žuvies po upių potvynių. Aktyvi akvakultūra Europoje pradėta kultivuoti viduramžiais. 

## Produkcija

## Taip pat skaitykite
* Krevečių ūkis

## Šaltiniai
Šlasi Lipnas

**Šlasi Lipnas** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Rutkų valsčiuje, Zambruvo apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaime yra mokykla, o pačiame kaime gyvena apie 80 žmonių.
Raubai

**Raubai** (arba ***Degelgiriai***; , 1945–1946 m. , nuo 1946 m. ***Rubinovka***, ) – Mažosios Lietuvos gyvenvietė Kaliningrado srities pietinėje dalyje, Oziorsko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Krasnojarskojės kaimo gyvenvietės kaimas.

## Istorija

Nadruvos žemės kaimo pavadinimas lietuviškos kilmės. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Gumbinės apygardos Darkiemio apskrities kaimas. Priklausė Balėtų parapijai. 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Darkiemio rajono (), vėliau Oziorsko rajono, 1947 m. birželio 25 d. – 2008 m. birželio 30 d. Lvovskojės apylinkės kaimas.

|}

## Gyventojai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Губин А.Б. Топонимика Калининграда. Реки и водоемы // Калининградские архивы. – Калининград, 2007. – Вып. 7. – С. 197–228.
* Населенные пункты Калининградской области: краткий спр. / Ред. В.П. Ассоров, В.В. Гаврилова, Н.Е. Макаренко, Э.М. Медведева, Н.Н. Семушина. – Калининград: Калинингр. кн. изд-во, 1976.
* Населенные пункты Калининградской области и их прежние названия = Ortsnamenverzeichnis Gebiet Kaliningrad (nordliches Ostpreussen) / Сост. Е. Вебер. – Калининград: Нахтигаль, 1993.
Diskreti kosinuso transformacija

**Diskreti kosinuso transformacija** (**DCT**) išreiškia baigtinę taškų seką funkcijų kosinusų suma, o tos funkcijos keičiasi skirtingais dažniais. DCT yra pritaikoma moksle ir inžinerijoje.

## Istorija
Diskrečiąją kosinuso transformaciją 1974 m. pirmą kartą aprašė Nasiras Ahmedas, T. Natarajanas ir K.R. Rao.

## Šaltiniai
Šuoliai ant batuto

**Šuoliai ant batuto** – olimpinė gimnastikos šaka.

## Taisyklės
Varžybų metu sportininkai atlieka pratimų seriją, kurie yra įvertinti atitinkamais balais pagal sunkumą. Kuo lengvesnė pratimų serija, tuo mažesnis didžiausias galimų gauti taškų skaičius. Dažniausiai balus skiria penki teisėjai. Varžybose dalyvauja moterys ir vyrai. Olimpinių
žaidynių programoje atliekami individualūs, taip pat sinchroniniai šuoliai.

## Judesiai
Šuolių ant batuto pasirodymą sudaro dešimties kontaktų su batutu kombinacijos: skirtingi pasisukimai, kampai, kūlversčiai, pakilimai ir nusileidimai. Leidimasis ant batuto gali būti keturiais variantais: kojomis, sėdmenimis, krūtine, nugara. Pasirodymas visuomet turi prasidėti ir baigtis nusileidimu ant kojų. Sportininkai pakilę dažniausiai atlieka trijų grupių judesius: 
* keliai suglausti prie krūtinės ir apglėbti rankomis;
* rankos ir kojos tiesios, bandoma rankomis paliesti pėdas;
* tiesus visas kūnas.

## Istorija
Šuoliai ant batuto kaip savarankiška sporto šaka atsirado JAV. Nuo 1954 m. JAV buvo vykdomos oficialios šuolių ant batuto varžybos.1964 m. įkurta Tarptautinė batuto sąjunga. Tais pačiais metais Londone, JK įvyko pirmasis pasaulio batuto gimnastikos čempionatas. Nuo 1981 m. iki 1997 m. šuolių ant batuto gimnastikos rungtys buvo vykdomos pasaulio žaidynėse. Nuo 2000 m. vasaros olimpinių žaidynių tramplino rungtis įtraukta į vasaros olimpinių žaidynių programą.

## Šaltiniai
Pistoja

**Pistoja** () – miestas Italijoje, Toskanoje, Pistojos provincijos sostinė. Miestas yra apie 30 km į šiaurės vakarus nuo Florencijos. Per Pistoją teka Ombrone Pistojesė, Arno intakas.

## Istorija

Pistoja (lotyniškai galbūt *Pistorium* ar *Pistoriae*) buvo galų, ligūrų ir etruskų gyvenviečių centru, kol tapo Romos kolonija VI a. pr. m. e. šalia svarbaus Via Cassia kelio. Netoli buvo nužudytas demagogas Katilina ir jo sąmokslininkai. V. a. miestas buvo vyskupystės centras, o valdant lombardams - karaliaus miestu su keleta privilegijų. Pistojos klestėjimas prasidėjo 1177 m., kai ji pasiskelbė nepriklausomu miestu, pastatė sienas, daug religinių ir administracinių pastatų.

1254 m. Pistojos gibelinus (Šventosios Romos imperatoriaus šalininkus) nuvertė Florencijos gvelfai (popiežiaus šalininkai), kurie skilo į Baltuosius ir Juoduosius. Florencija valdė Pistoją visą XIV a. išskyrus trumpą laikotarpį, kai Castruccio Castracani ją užėmė Lukai, oficialiai aneksuota Florencijos ji buvo 1530 m.

1786 m. Pistojoje vyko svarbus jansenistų susirinkimas.

Dantė mini Pistoją *[[Dieviškoji komedija|Dieviškojoje komedijoje]]* kaip Vanio Fuči, kurį sutiko Pragare gyvačių raizgalynėje keikiantį Dievą, gimtinė. Mikelandželas pistojiečius vadino Dangaus priešais.

Manoma, kad nuo Pistojos kilo pistoletų, kurie čia buvo gaminami nuo XVI a., pavadinimas. Dabar miestas žinomas ir dėl aplink esančių daigynų. Be to ji žinoma dėl gėlių turgų.

## Žymūs vietiniai

* Enrico Betti
* Mauro Bolognini
* Giosuè Carducci
* Cino da Pistoia
* Klemensas IX
* Ippolito Desideri
* Christian Orlandi
* Massimo Freccia (Valdibure)
* Licio Gelli
* Marino Marini
* Giovanni Michelucci
* Filippo Pacini

## Miestai partneriai
*  Kruševacas, Serbija
*  Po, Prancūzija, nuo 1975 m.
*  Citau, Vokietija
Gimnastika 2012 m. vasaros olimpinėse žaidynėse

**[[Gimnastika]] 2012 m. vasaros olimpinėse žaidynėse** vyko liepos 28 d. – rugpjūčio 12 d. Londone, Jungtinėje Karalystėje. Sportinė ir batuto gimnastikos vyko O2 arenoje, o ritminė gimnastika Wembley arenoje. Iš viso žaidynėse startavo virš 300 gimnastų.

## Kvalifikacija
Į olimpines žaidynes pirmuosius kelialapius iškovojo geriausiai pasirodę gimnastai atskirai rengtuose visų trijų gimnastikos šakų pasaulio čempionate. Likusios vietos buvo išdalintos Olimpinio testavimo čempionate, kuriame startavo prasčiau pasaulio čempionate pasirodę gimnastai. Taip pat bus skirti keli specialūs kvietimai silpnesnėms šalims, kurių gimnastai nepateko į olimpiadą.

### Lietuva

## Rungtys

### Sportinė gimnastika

#### Vyrai

#### Moterys

### Ritminė gimnastika

### Batutas

## Dalyvaujančios šalys

## Nuorodos
* Londonas 2012
Pistojos provincija

**Pistojos provincija** () – Italijos provincija Toskanoje. Provincijos sostinė – Pistoja.

Pistojos provincijos plotas 965 km², gyvena 289 tūkst. žmonių, yra 22 savivaldybės. Didžiausios iš jų:

## Šaltiniai
Aparados da Seros nacionalinis parkas

**Aparados da Seros nacionalinis parkas** () – saugoma gamtos teritorija pietų Brazilijoje, Pietų Rio Grandės ir Santa Katarinos valstijose. Įkurtas 1959 m. (vienas seniausių šalyje) ir apima 130,4 km² teritoriją.

Nacionalinis parkas apima vaizdingą Sera Žeralo kalnų dalį su Itaimbezinijo kanjonu. Būdingi drėgnieji subtropiniai araukarijų miškai, pakrančių miškai bei pievos. Čia saugomi reti gyvūnai: puošnioji amazonė, jaguaras, karčiuotasis vilkas, ilgauodegė ūdra, ocelotas, rudasis staugūnas.


Image:Canion itaimbezinho cachoeira andorinhas.jpg|Andorinjaso krioklys
Image:Cachoeira Itaimbezinho.jpg|Itaimbezinijo kanjonas
Image:Mimosa-scabrella.jpg|Parke auganti šiurkščioji mimoza (*Mimosa scabrella*)
Sera Žeralas

**Sera Žeralas** arba **Žeralo kalnai** () – kalnų masyvas pietų Brazilijoje, netoli Atlanto vandenyno pakrantės, Santa Katarinos ir Pietų Rio Grandės valstijose. Kartais laikomas Sera do Maro pietine dalimi. Vakaruose tęsiasi link Argentinos ir Paragvajaus. Būdingi smarkiai sudūlėję bazaltiniai plokščiakalniai, išraižyti gilių kanjonų. Vyraujantis aukštis – 950 m. Kalnai patenka daugiausia į Urugvajaus upės baseiną.

Sera Žerale auga daugiausia drėgnieji subtropiniai araukarijų miškai. Įsteigti Sera Žeralo ir Aparados da Seros nacionaliniai parkai.
Braičevo Sežputai

**Braičevo Sežputai** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Zambruvo valsčiuje, Zambruvo apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Per kaimą teka Brok Mali upė.
Masos-Kararos provincija

**Masos-Kararos provincija** () – Italijos provincija Toskanoje. Provincijos pavadinimas kilęs nuo dviejų didžiausių provincijos miestų: sostinės Masos ir Kararos.

Provincijos plotas 1156 km², joje gyvena 203801 žmogus (2010 m.).

## Istorija
Provincija atsirado 1859 m. nuo Modenos kunigaikštystės atskyrus Lunigianą ir Garfananą. Per gyventojų surašymą 1871 m. Masos-Kararos provincija priskirta Emilijos regionui, o 1881 m. – Toskanai. 1923 m. Calice al Cornoviglio ir Rocchetta Vara savivaldybės buvo atiduotos naujai sukurtai La Specijos provincijai. 1928 m. provincija pavadinta Apuanija ir tik 2009 m. panaikinus senus dekretus atgavo savo pavadinimą.

## Didžiausios savivaldybės
Yra 17 savivaldybių, iš kurių didžiausios:



## Galerija

Image:Carrara.jpg|Karara
Image:teatroanimosicarrara.jpg|Karara
Image:casarepetti.jpg|Karara
Image:PontremoliView.jpg|Pontremolis


## Šaltiniai
Chmiele Pogoželė

**Chmiele Pogoželė** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Zambruvo valsčiuje, Zambruvo apskrityje, Palenkės vaivadijoje.
Červony Buras

**Červoni Buras** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Zambruvo valsčiuje, Zambruvo apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 13 km į šiaurę nuo Zambruvo ir apie 62 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. Kaimas įsikūręs Lomžos girininkijoje, Červoni Buro miške. Anksčiau kaime veikė karinis poligonas. 1893 m. kaime atidaryta Červoni Buro geležinkelio stotis.
Sodėnai (Krasnojarskojė)

**Sodėnai** (, 1945–1946 m. , nuo 1946 m. ***Krasnojarskojė***, ) – Mažosios Lietuvos gyvenvietė Kaliningrado srities pietinėje dalyje, Oziorsko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Krasnojarskojės kaimo gyvenvietės centras.

## Istorija

Nadruvos žemės kaimo pavadinimas lietuviškos kilmės.

1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Gumbinės apygardos Darkiemio apskrities  Jurgaičių valsčiaus kaimas, nuo 1874 m. Sodėnų valsčiaus centras. Priklausė Balėtų parapijai. 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Darkiemio rajono (), vėliau Oziorsko rajono kaimas, 1947 m. birželio 25 d. – 2008 m. birželio 30 d. Sadovojės apylinkės kaimas.

|}

## Gyventojai

Per 1709–1710 m. Didįjį marą išmirus daugumai gyventojų lietuvninkų, Sodėnuose apsigyveno perkelti šveicarai iš Bazelio ir Berno kantonų.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Губин А.Б. Топонимика Калининграда. Реки и водоемы // Калининградские архивы. – Калининград, 2007. – Вып. 7. – С. 197–228.
* Населенные пункты Калининградской области: краткий спр. / Ред. В.П. Ассоров, В.В. Гаврилова, Н.Е. Макаренко, Э.М. Медведева, Н.Н. Семушина. – Калининград: Калинингр. кн. изд-во, 1976.
* Населенные пункты Калининградской области и их прежние названия = Ortsnamenverzeichnis Gebiet Kaliningrad (nordliches Ostpreussen) / Сост. Е. Вебер. – Калининград: Нахтигаль, 1993.
Emaso nacionalinis parkas

**Emaso nacionalinis parkas** () – saugoma gamtos teritorija centrinėje Brazilijoje, Pietų Mato Groso ir Gojaso valstijose. Įkurtas 1961 m. ir apima 1320 km² teritoriją.

Nacionalinis parkas apima Brazilijos plokščiakalnio teritorijas su joms būdinga serado augalija. Čia saugoma daug retų ar nykstančių gyvūnų: didžioji skruzdėda, karčiuotasis vilkas, didysis šarvuotis, pampinis elnias, paprastasis nandas, jaguaras, puma, ocelotas, lyguminis tapyras, pekaris, baltabarzdis pekaris, balinis elnias, didžioji mazama, pilkoji mazama, kapibara ir kt.

2001 m. Emaso nacionalinis parkas drauge su Šapada dos Veadeiroso nacionaliniu parku įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.