open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
FK Sakalas Šiauliai (2001)

**Šiaulių futbolo klubas „Sakalas“ (2001–2003)** – buvęs Lietuvos futbolo klubas iš Šiaulių. Radosi 2001 m. po rebrendingo, kai Šiaulių futbolo mokyklos komanda „Klevas“ (1994–2000) gavo teisę žaisti aukščiausioje lygoje. Buvo suformuotas naujas darinys iš geriausių „Klevo“ žaidėjų, bei pasikviesti legionieriai ir geresni lietuviai. Naujasis „Sakalas“ tris sezonus praleido A lygoje ir, galiausiai, bankrutavo. 

## Istorija

2000 m. Pirmoje lygoje rungtyniavo ir trečią vietą užėmė Šiaulių „Klevas“. 

2000 m. kitas Šiaulių klubas Šiaulių „Kareda“ buvo parduotas ir perkeltas į Kauną, planuota, kad „Klevas“ bus reprezentacinė miesto komanda.
### [[2001]] m.
2001 m. Šiauliuose įvyko rebrendingas. 2001 m. pradžioje vietoje „Klevo“ radosi Futbolo klubas Šiaulių „Sakalas“, ir dalyvavo A lygoje. Tarp dešimties dalyvių liko aštuntoje vietoje ir išliko A lygoje.
### [[2002]] m.
2002 m. klubas susidūrė su finansiniais nepritekliais. Tarp devynių dalyvių liko septintoje vietoje ir išliko A lygoje.
### [[2003]] m.
2003 m. sausio mėn. klubo prezidentas vylėsi, kad pavyks pagerinti žaidimą ir parodyti geresnius rezultatus, tačiau 2003-ųjų sezone būta didžiulio nusivylimo. Tikra „įgriuva“ tapo antrasis ratas, kai varžovai nepadoriais rezultatais triuškino šiauliečius. Sezono pabaigoje komanda nebesurinko žaidėjų. Į vartus turėjo stoti pats klubo vadovas. Komanda turnyninėje lentelėje buvo paskutinėje vietoje.

Po 2003 m. sezono komanda buvo išformuota. Paskelbta apie klubo bankrotą.

## Sezonai
			
	

|}
* RSSSF.com
: List of Champions
: Lithuania - List of Cup Finals

## Spalvinė gama
Klubo spalvos buvo juoda ir geltona. Aprangos, arba geltonos su juodais žymenimis, arba juodos su geltonais žymenimis.

## Žinomi žaidėjai ir personalas
### Sakalas [[2002]] m.
* Rolandas Vaineikis 
### Sakalas [[2003]] m.
* "Sakalo" klubo prezidentas Jonas Adomavičius;
* "Sakalo" strategas Romualdas Lavrinavičius;
* Gytis Padimanskas (vartininkas) žaidė pirmoje sezono pusėje, pasiskolintas iš FBK Kaunas;
* Marius Urbonavičius;
* Vitalijus Daniličevas;
* vartininkas Nerijus Marcinkevičius (pirmoje pusėje);
* saugas Robertas Silajevas (pirmoje pusėje);
* Remigijus Pocius
* Nerijus Kuzmickas;
* "Sakalo" vartininkas Remigijus Mikočionis;
* saugas Vilius Lapeikis;
* gynėjas Mindaugas Bagužis (pirmoje sezono pusėje);
* puolėjas Artūras Rimkevičius (žurnalisto klaida, kad, neva, *Aurimas Rimkevičius*), (pirmoje sezono pusėje). 
Šaltinis; skrastas.lt

## Painiava dėl „Sakalo“ pavadinimo naudojimo
Žinomi net keturi Sakalai iš Šiaulių:
* Sakalas Šiauliai (1935)
* 1961 m. būta komandos, kuri vadinosi „Sakalu“;
* Sakalas Šiauliai (1990), vėliau žinoma „Karedos“ pavadinimu.
* FK Sakalas Šiauliai (2001), kuri ankstesniais metais buvo „Klevas“
Taip pat būta Biržų „Sakalo“.

## Taip pat skaitykite
* FK Klevas Šiauliai (1994–2000)
* FK Kareda (1990–2000); 1990-1995 m. vadintas Šiaulių „Sakalu“.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* sportas.info/naujienos/
* RSSSF.com
: List of Champions
: Lithuania - List of Cup Finals
FK Klevas Šiauliai

**Šiaulių sporto mokyklos „Klevas“ futbolo komanda (1994–2000)** – buvusi Lietuvos futbolo komanda iš Šiaulių. 

Septynis sezonus praleido antroje pakopoje. Nuo 2001 m. A lygoje žaidęs Šiaulių „Sakalas“ perėmė sporto mokyklos „Klevas“ vietą aukščiausioje lygoje. Šiaulių „Sakalas“ laikytinas naujadaru, o ne Klevo tradicijos tęsėju.

## Istorija

Šiauliuose sovietmečiu buvo įkurta „Klevo“ sporto mokykla, kurioje sportavo jaunimas. Tuo metu užsiimta futbolu, krepšiniu, regbiu ir žolės rieduliu.

### [[1994]]–[[2000]] m.
1994 m. vasarą iširus Šiaulių „Tauro“ komandai, jos vieta Antros pakopos pirmenybėse atiteko Šiaulių „Klevui“. Dalis buvusių „Tauro“ žaidėjų prisijungė prie sporto mokyklos žaidėjų ir buvo suformuota nauja komanda, kuri įgijo teisę žaisti Lietuvos futbolo pirmenybėse.

Nuo 1994 m. „Klevas“ žaidė I lygoje. 1995 m. suformuota komanda susijungus su Šiaulių Logikos klubu.

1996–1997 m. antros pakopos pirmenybėse Klevo futbolininkai tapo nugalėtojais ir iškovojo teisę žaisti aukščiausioje lygoje, bet ja nepasinaudojo.

2000 m. po to, kai kitas Šiaulių klubas FK Kareda buvo parduotas ir perkeltas į Kauną, planuota, kad **„Klevas“** bus reprezentacinė miesto komanda. 

2000 m. Pirmoje lygoje „Klevas“ užėmė trečią vietą ir dėl patekimo į A lygą žaidė pereinamąsias rungtynes su Vilniaus „Polonijos“ ekipa. Pirmosios rungtynės baigėsi rezultatyviomis lygiosiomis 3-3, o atsakomosiose šiauliečiai patyrė pralaimėjimą. 

Nepaisant nesėkmės, kitą sezoną buvo perkelti į elito divizioną. Tiesa, A lygoje žaidė Šiaulių „Sakalas“, o ne sporto mokykla „Klevas“.

### [[2001]] m.
2001 m. Šiauliuose įvyko rebrendingas. 2001 m. vietoje „Klevo“ radosi Futbolo klubas Šiaulių „Sakalas“, ir dalyvavo A lyga pirmenybėse. 

Kai kurie buvę „Klevo“ žaidėjai iš perėjo į naujai suburtą FK „Sakalas“.

### Dabartinė situacija
Kai Šiauliuose 2007 m. buvo įsteigta FA Šiauliai, visais futbolo reikalais ir jaunimo ugdymu ėmė rūpintis naujadaras Šiaulių futbolo akademija (Viešoji įstaiga – futbolo akademija „Šiauliai“).

Nuo 2007 m. sporto mokykla „Klevas“ rengia jaunuosius regbininkus ir žolės riedulininkus.
 

## Sezonai
		
	
	
	
	
	
		
	
|}
* šaltiniai: RSSSF duomenų bazė.

## Spalvinė gama
Klevo lapas yra žalios spalvos, todėl ir sporto mokyklos spalvinėje gamoje dominavo žalia spalva. 

Įvairiu metu būta sportinių aprangų tamsiai žalios spalvos, arba žalios ir geltonos, arba žalios aprangos su baltais šortais.

## Taip pat skaitykite
* FK Sakalas Šiauliai (2001) (2001–2003)
* FK Kareda (1990–2000)

## Šaltiniai

## Nuorodos

* sportas.info/naujienos/
: List of Champions
: Lithuania - List of Cup Finals
Vernerio dėsnis

**Vernerio dėnis** – germanų kalboms būdingas fonetinis-morfologinis reiškinys, 1875 m. atrastas danų kalbininko Karlo Vernerio (Karl Verner) ir formuluojamas taip: dėl Grimo dėsnio atsiradę pučiamieji priebalsiai **h**, **þ**, **f**, taip pat išlikęs indoeuropiečių prokalbės **s**, būdavo suskardinami, jei iš karto prieš juos einąs balsis neturėdavo pagrindinio indoeuropiečių prokalbės kirčio. Nebūdavo skardinama žodžio pradžioje ir junginiuose *xt* (*ht*), *xs* (*hs*), *ft*, *fs*, *sk*, *st*, *sp*, *ss*. Vernerio dėsnis, drauge su Grimo dėsniu, lyginamojoje kalbotyroje laikomas vienu įžymiausių.

## Išnašos
Bano tema

**Bano tema** – tai ne mažiau kaip trijose uždavinio fazėse 
ėjimų funkcijų kaitos tema šachmatų kompozicijoje. Jai būdinga, kad užduoties sprendinyje ne mažiau kaip dviejų mėginimų paneigimai, kartu  su pirmaisiais ėjimais iš kitų mėginimų, įeina į teminius variantus..

Tema turi atvirkščiąją, ciklinę ir kitas formas.

Bano temai artima Vladimirovo tema.

## Istorija

Temą 1968 m. pasiūlė rusų šachmatų kompozitorius Dmitrijus Banas (*Дмитрий Николаевич Банный* (1923–2000)).
 
## Uždavinių pavyzdžiai

Bano tema kuriami ne tik dviejų, bet ir daugiau ėjimų turintys šachmatų uždaviniai.
Makedonų šachmatų kompozitorių Boško Milošeskio (*Boško Milošeski*; gim. 1945) ir Zlatko Mihajloskio (*Zlatko Mihajloski*; gim. (1946) uždavinyje turime Bano temą, panaudotą 
trijų ėjimų tiesioginiame šachmatų uždavinyje.

1987 m. D. Bano uždavinyje į gyvendinta Bano temos *atvirkščioji forma*. Jai būdinga, kad iliuziniame žaidime turime juodųjų ir baltųjų teminius ėjimus:

1…Kd3(a) 2.Vd5#(A)

1… Kf4(b) 2. Žd5#(B)

Matai iš *iliuzinio žaidimo* tampa *mėginimų* pirmaisiais ėjimais, kurie, kartu su *paneigimais*, sudaro Bano temos *atvirkščiąją formą*:

1.Vd5?(A), paneigimas 1…Kf4(b)

1.Žd5?(B) paneigimas 1…Kd3(a)

Sprendinyje į paneigimų ėjimus, 
iliuzinės fazės atžvilgiu, vyksta paprastas matų kitimas:

**1.Vc8!** – grėsmė 2. Vc4#

1…Kd3(a) 2.Vc2#

1…Kf4(b) 2.Žd5#

Čekų šachmatų kompozitoriaus Františeko Richterio (* František Richter*; 1913–1971 m.) kompozicijoje turime Bano temos ciklinę formą. Uždavinio turinį sudaro trys mėginimai ir sprendinys:

1.Rc4?(A) – grėsmė 2.c6# 1…B×e4 2.♕×g5#, paneigimas 1…B4×g3!(a)
  
1.Rd3?(B) – grėsmė 2.c6# 1…B4×g3 2.♘f2#, paneigimas 1…Rg6!(b)
  
1.R×e2?(C) – grėsmė 2.c6# 1…Rg6 2.R×g4#, paneigimas 1…B×e4!(c)

Sprendžiama ėjimu 1.c6! – grėsmė 2.R ~#

Į juodųjų gynybinius ėjimus, mėginimuose buvusius paneigimais, cikliškai pasikeitę gynybinių ėjimų atžvilgiu, pirmieji mėginimų ėjimai matuoja juodųjų karalių:

1…B4×g3(a) 2.R×e2#(C)

1…B×e4(c) 2.Rd3# (B)

1…Rg6(b) 2.Rc4#(A)

|width="33%" |

|width="33%" |

Šią temą šachmatų kompozitoriai naudoja, kurdami: 2-4 ėjimų tiesioginius, atvirkščio mato ir pasakiškus šachmatų uždavinius bei etiudus.
{|
|width="33%" |

|width="33%" |

|width="33%" |

## Šaltiniai

## Nuorodos

Uždaviniai Bano tema
Kaugilo dėsnis

**Kaugilo dėsnis** – tai du skirtingi fonetiniai pokyčiai, vienas kurių įvyko graikų prokalbėje, o kitas – germanų prokalbėje. Šie pokyčiai buvo pavadinti jų atradėjo indoeuropeisto Voreno Kaugilo (Warren Cowgill) garbei.

## Kaugilo dėsnis graikų kalboje
Graikų prokalbėje Kaugilo dėsniu vadinama *o virtimas *u, kai jis atsidurdavo tarp sonantų (/r/, /l/, /m/, /n/) ir lūpinių priebalsių (taip pat ir lūpų gomurinių).

Pavyzdžiai:
*  'naktis'  /k/.

Pavyzdžiai:
* germ. prok. **kʷikʷaz* 'gyvas' < ide. **gʷih₃wos* (plg. , )
* germ. prok. **unkʷ-* 'mudu' () < ide. **n̥h₃we* (plg. ; vedų k. *āvā́m* 'mudu')

## Išnašos

## Literatūra
* Ringe D. From Proto-Indo-European to Proto-Germanic. – Oxford: Oxford University Press, 2006. – c. 68-70.
* Sihler A. L. New Comparative Grammar of Greek and Latin. – Oxford: Oxford University Press, 1995. – c. 42-43.
Druja (Virvytė)

**Druja** (dar žinoma kaip *Aušra, Gušra, Gūžra*) – upelis Lietuvoje, Telšių rajono pietuose, Virvytės aukštupio baseine; Virvytės dešinysis intakas. Išteka iš Gūšros ežero, telkšančio 5 km į šiaurę nuo Pavandenės. Teka į vakarus, pietvakarius, žemupyje kerta Pabiržulio pelkynus. Įteka į Virvytę 94,6 km nuo jos žiočių, 0,5 km į rytus nuo Daktariškės.

Intakas – Vėsa (dešinysis).

Visa upelio vaga ištiesinta. Prie upelio yra Lingėnų ir Naujųjų Kalniškių kaimai. Drujos žemupio salpoje gausu akmens amžiaus stovyklaviečių, kapinynų, yra alkakalnis.

Upėvardis *Drujà* laikomas bendrakilmiu su  „bėgimas, tekėjimas, skystis“,  „bėga, teka“.

## Šaltiniai
Druja (reikšmės)

**Druja** gali reikšti:

## Baltarusija
* Druja – agromiestelis Gudijoje, Breslaujos rajone;
* Druja – upė Gudijoje, Dauguvos intakas.

## Lietuva
* Druja – nunykęs upelis Vilniuje;
* Druja – upelis Telšių rajone.
Velbarko kultūra

**Velbarko kultūra** – geležies amžiaus archeologinė kultūra šiaurės Lenkijoje, pietvakarių Baltarusijoje ir šiaurės vakarų Ukrainoje. Atsirado II a. pradžioje, išsirutuliojo iš Oksyvo kultūros. Gyvavo iki V a. Susijusi su Černiachovo kultūra, Velbarko kultūrą pakeitė Prahos kultūra. Velbarko kultūra siejama su gotais, gepidais ir skirais.

Aprėpė tą pačią teritoriją, kaip ir jos pirmtakė – Oksyvo kultūra: dabartinių Gdansko ir Kulmo miestų apylinkes. Šios kultūros atsiradimas siejamas su gotų migracija iš pietų Švedijos į Pomeraniją. Ilgainiui teritorija padidėjo ir pietuose pasiekė dabartinės Poznanės apylinkes. Maždaug 190 m., ir toliau migruodami į pietus, gotai apgyvendino Vyslos ir Vakarų Bugo baseinus, išstumdami (ir iš dalies įtraukdami į savo tarpą) vietines Pamario kultūros gentis (kurios neretai laikomos baltiškomis arba slaviškomis). Rytuose Velbarko kultūra nepasistūmėjo toliau už Horynės upės.

Apie 250 m. Velbarko kultūros atstovai galutinai paliko Pomeraniją ir, judėdami pietų kryptimi, dabartinės Ukrainos teritorijoje pasiekė Dnieprą ir Pietų Bugą, kur su vietinėmis sarmatų gentimis sukūrė Černiachovo kultūrą. Vėliausi Velbarko kultūros paminklai Baltarusijos teritorijoje priskiriami IV a., o Lenkijoje – V a.

## Išnašos
Istevonų kalbos

**Istevonų kalbos**, arba **Vėzerio-Reino germanų kalbos** (, ) – vokiečių kalbininko Frydricho Maurerio (Friedrich Maurer) pasiūlytas terminas, kuriuo vadinama grupė senovės vakarų germanų dialektų, iš kurių kilo žemutinių frankų, Reino frankų dialektai, taip pat ir olandų kalba bei vokiečių vakarų vidurio dialektai. Kitos dvi vakarų germanų dialektų grupės – ingevonų ir irminonų kalbos.

Terminas „istevonų kalbos“ sudarytas pagal istevonus, kultūrinį-kalbinį germanų genčių junginį; istevonus mini Tacitas savo knygoje „Germania“.

## Išnašos

## Literatūra
* 
*
Lietuvos balsas (6 sezonas)

**[[Lietuvos balsas]]** – muzikinė talentų laida, pradėta rodyti 2012 m. per LNK televiziją. Šios laidos originalas buvo sukurtas Olandijoje ir per trumpą laiką išpopuliarėjo visame pasaulyje.

## 6 sezonas
Šeštasis sezonas prasidėjo 2018 m. rugsėjo 9 d. LNK eteryje. Projekto šeštajame sezone mokytojų kėdes užėmė Donatas Montvydas, Inga Jankauskaitė, Leon Somov ir naujasis projekto mokytojas Justinas Jarutis. Projektą vedė Rolandas Mackevičius. 

= Aklosios perklausos =

### Legenda

### Aklosios perklausos. 1 laida (Rugsėjo 9 d.)

### Aklosios perklausos. 2 laida (Rugsėjo 18 d.)

### Aklosios perklausos. 3 laida (Rugsėjo 27 d.)

### Aklosios perklausos. 4 laida (Rugsėjo 30 d.)

### Aklosios perklausos. 5 laida (Spalio 7 d.)

### Aklosios perklausos. 6 laida (Spalio 14 d.)

### Aklosios perklausos. 7 laida (Spalio 21 d.)

= Nokautai =

### Nokautai. 8 laida (Spalio 28 d.)

### Nokautai. 9 laida (Lapkričio 4d.)

### Nokautai. 10 laida (Lapkričio 9 d.)

= Dvikovos =

### Dvikovos. 11 laida (Lapkričio 18 d.)

### Dvikovos. 11 laida (Lapkričio 25 d.)

= Finalinės kovos =

### Finalinės kovos. 12 laida (Gruodžio 2 d.)

### Finalinės kovos. 13 laida (Gruodžio 9 d.)

### Finalinės kovos. 14 laida (Gruodžio 16 d.)

### Pusfinalis. 14 laida (Gruodžio 23 d.)

## Finalas. 15 laida (Gruodžio 30 d.)
Irminonų kalbos

**Irminonų kalbos**, arba **Elbės germanų kalbos** – vokiečių kalbininko Frydricho Maurerio (Friedrich Maurer) knygoje „Nordgermanen und Alemanen“ („Šiaurės germanai ir alemanai“) pasiūlytas terminas, kuriuo vadinama nepaliudyta prokalbė, arba vakarų germanų dialektų grupė, iš kurios kilo alemanų, lombardų, tiuringų ir bavarų tarmės. Antikos ir viduramžių laikotarpiu numanomos irminonų kalbų palikuonės padarė didelę įtaką gretimoms vakarų vidurio tarmėms, o vėliau, kaip bendrinės vokiečių kalbos forma, visai vokiečių kalbai apskritai. Kitos dvi vakarų germanų dialektų grupės – ingevonų ir istevonų kalbos.

Terminas „irminonų kalbos“ sudarytas pagal irminonus, kultūrinį-kalbinį germanų genčių junginį; irminonus mini Tacitas savo knygoje „Germania“.

## Išnašos
Varlinis (Druskininkų sav.)

**Varlinis** – ežeras Lietuvoje, Druskininkų savivaldybėje, 3 km į pietus nuo Viečiūnų. Ežero ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,23 km, plotis – iki 0,07 km. Altitudė 105,1 m. Krantai žemi, pelkėti. Ežerą supa Grūto ir Vertamedžio miškai. Pietuose išteka upeliukas link Nemuno intako Grūtos.

## Šaltiniai
Jie žaidžia su ugnimi

**Jie žaidžia su ugnimi** () – 1984 m. sukurtas filmas.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Sybil Danning – Diana Styvens
* Eric Brown – Džėjus
* Andrew Prine – Maiklas Styvensas
* Paul Clemens
* K.T. Stevens
* Gene Bicknell
* Curt Ayers
* Violet Manes

## Turinys

Koledžo profesorė Diana Styvens pasiūlo vienam iš savo studentų, Džėjui, užsidirbti remontuojant jos jachtą. Čia moteris netrunka suvilioti jaunuolį, o vėliau dar paskolina šiam pinigų mašinos remontui. Po kurio laiko Diana ir jos vyras, taip pat koledžo dėstytojas Maiklas, paprašo Džėjaus paslaugos – išgąsdinti didžiuliame name gyvenančias Maiklo motiną ir senelę, kad šios apsispręstų greičiau parduoti namą arba iš jo išsikraustytų, palikdama jį paveldėtoju. Džėjus nenori to imtis, tačiau Dianai pavyksta jį įkalbėti. Džėjus prasmunka į namus, tačiau Maiklo motina pastebi įsibrovėlį ir griebiasi ginklo. Jam pavyksta pabėgti, tačiau tuo pačiu metu name pasirodo dar vienas žmogus, kuris nušauna abi moteris.

Išgąsdintas Džėjus skuba pas Dianą ir Maiklą, tačiau šie nenori tikėti jo pasakojimu. Nuvykę į namus ir juose nieko neradę, jie primygtinai klausinėja Džėjų kas įvyko, ir šis pradeda įtarti, kad, jeigu iš tiesų įvyko nusikaltimas, Diana su Maiklu įtars jį, o galbūt jie iš anksto viską suplanavo ir jį pakišo. Greta visos šios sumaišties dar ir studentė Sintija, be atsako įsimylėjusi Džėjų, bando šį apsaugoti nuo Dianos. Pastaroji savo žavesiu geba kontroliuoti Džėjaus jausmus ir užtikrina, kad šis visko nepapasakos policijai, tačiau kuo toliau, tuo labiau Maiklas darosi pavydus ir kaltina žmoną neištikimybe. Džėjus tiki, kad tikrasis nusikaltėlis yra Maiklas, tačiau nėra rasta aukų kūnų, o ir jo paties pėdsakų gausu name, todėl jis nedrįsta kreiptis į policiją. Neapsikentusi nuolatinių vyro kaltinimų , Diana važiuoja į Džėjaus bendrabutį, kur vyras jų vos neužklumpa. Jiedu pabėga ir pasislepia Dianos jachtoje. Čia atseka ir Maiklas, tačiau Džėjaus ir Dianos akivaizdoje jį nužudo žmogus su  kauke. Jiedu seka jį ir pasiekia Maiklo motinos bei senelės namą, kuriame randa dar daugiau aukų…
Sybil Danning

**Sibilė Doning** (, g. 1952 m. gegužės 24 d.) – austrų kino aktorė, prodiuserė, režisierė ir buvęs modelis.

## Biografija
Sibilės tėvas amerikietis paliko jos motiną dar iki jai gimstant. Ši vėliau ištekėjo už kito amerikiečio karininko (majoro), kas lėmė, kad ilgą laiką jiems teko gyventi įvairiose karinėse bazėse visame pasaulyje. Jiems grįžus į Austriją, šeima iširo, o 16-metė Sibilė paliko namus ir apsigyveno Zalcburge, kur pradėjo lankyti kosmetologijos kursus. Vėliau, dirbdama kosmetologe, ji pati sulaukė pasiūlymų pasirodyti madų šou bei pozuoti fotografijoms. 

1968 m. Sibilė debiutavo kine ir dažniausiai atlikdavo nedidelius seksualių moterų vaidmenis. 1978 m. ji nusprendė persikelti į Holivudą.  Pasirodžiusi pirmame JAV filme 1980 m., ji ilgainiui tapo žinoma kaip B kategorijos filmų aktorė. 10 dešimtmečio pradžioje ji kuriam laikui buvo priversta nutraukti savo karjerą dėl traumos, patirtos filmavimo metu.

Pertrauka tarp filmavimų tęsėsi nuo 1993 m. iki 2007m., kol Quentin Tarantino pakvietė į savo juostoje „Grindhouse“ esantį fiktyvų anonsą „Moterys vilkolakės iš SS“.

## Asmeninis gyvenimas
Sibilė nuo 1991 m. yra ištekėjusi už Horst Lasse.

## Dalinė filmografija
* Raudonoji karalienė žudo septynis kartus (1969)
* Mėlynbarzdis (1972)
* Emigrantas (1973)
* Dievo ginklas (1975)
* Operacija „Džonatanas“ (1977)
* Kobros diena (1980)
* Jie žaidžia su ugnimi (1984)
* Grindhouse (2007)

## Apdovanojimai
* Saturno apdovanojimas – geriausias pasirodymas (1981)
* Auksinė avietė – blogiausia antrojo plano aktorė (1984)

## Nuorodos

* IMDb profilis
Žagarių ežerėlis

**Žagarių ežerėlis** – ežeras Lietuvoje, Druskininkų savivaldybėje, 8 km į šiaurės rytus nuo Leipalingio, Stračiūnų kaimo šiauriniame pakraštyje. Ežero ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,22 km, plotis – iki 0,09 km. Altitudė 130,4 m. Kranto linija vingiuota, per vidurį yra susiaurėjimas. Ežeras labai užžėlęs vandens augalija. Krantai apaugę medžiais. Aplinkui plyti krūmynais apaugusios pievos. Rytuose atiteka upeliukas iš Tabalio ežero.

Ežeras nenutekantis, priklauso Avirės baseinui. Pietine pakrante eina kelias .

## Šaltiniai
Jurijus Mamajevas

**Jurijus Mamajevas** (*Ю́рий И́горевич Мама́ев*; g. 1984 m. vasario 3 d.) – Rusijos futbolininkas, saugas. 

Kitados rungtyniavo „Trakų“ ir „Kauno Žalgiryje“.

## Karjera
Rusijoje, Omske gimęs, bet VfB Stuttgart jaunimo sistemoje išugdytas futbolininkas. iš pradžių atstovavo Štutgarto klubo jaunimo komandoms.
 
Profesionalo karjera klostėsi sekančiai: buvo eilė Rusijos klubų, su Daugpilio „Daugava“ tapo Latvijos čempionu. Dar žaidė Lenkijoje.

2014 m. atvyko į Lietuvą ir FK Trakai nariu. Šiai ekipai atstovavo keturis sezonus. 2014 m. dalyvavo 31 A lygos rungtynėse ir pasižymėjo aštuoniais įvarčiais. 
2015 m. A lygoje sužaidė net 34 susitikimus. pelnė septynis įvarčius. Savotišku rekordu tapo Jurijaus atlikti net 25 rezultatyvūs perdavimai.
2016 m. futbolininką kamavo traumos ir į aikštę A lygoje išbėgo vos devynis kartus. Pelnė vieną įvartį.
2017 m. žaidė vienuolikoje rungtynių. Įvarčių nepelnė.

2018 m. perėjo į FK Kauno Žalgiris. Marškinėlių numeris 79. A lygoje sužaidė 21 rungtynes, tačiau įvarčiais ar rezultatyviais perdavimais nepasižymėjo. po sezono žaidėjas paliko komandą.

2019–2020 m. žaidė FK Arsenal Dziaržynsk (Baltarusija).

## Pasiekimai

* **Latvijos čempionas** (1): 2012

* **Lietuvos vicečempionas** (2): 2015, 2016
* **Lietuvos A lygos bronza** (trečia vieta) (1): 2017
* **Lietuvos futbolo taurės finalininkas** (1): 2015/16

## Išnašos

## Nuorodos
* Transfermarkt (anglų k.)
* news.sportbox.ru (rusų k.)
* lietuvosfutbolas.lt (lietuvių k.)
Skaryčia

**Skaryčia** – upelis Lietuvoje, Telšių rajone; Virvytės kairysis intakas. Prasideda ties Kegų kaimu, teka į pietryčius miškingomis vietomis, toliau – laukais. Įteka į Virvytę 90,2 km nuo jos žiočių, 1 km į šiaurės vakarus nuo Janapolės miestelio.

Turi kelis bevardžius intakus. Prie upelio įsikūrę Girmantiškės ir Janapolės kaimai.

Upėvardis *Skaryčià* laikomas labai archajišku, turi skubrumo reikšmę (gretinamas su  „greitas“, sen.  „skubėti“, trak. *skaras* „greitas, skubus“).

## Šaltiniai
Žąsūgalo kraštovaizdžio draustinis

**Žąsūgalo kraštovaizdžio draustinis** (arba *Žąsūgalos kraštovaizdžio draustinis*) – saugoma gamtos sritis Lietuvoje, Žemaitijoje, Telšių rajone, į šiaurę nuo Janapolės. Apima Vidurio Žemaičių aukštumos dalį su Virvytės slėniu ir Pušinės mišku.

Būdingas labai kalvotas paviršius, stačiašlaitės kalvos (svarbiausios – Žąsūgalo kalnas, Sėbų piliakalnis). Draustinyje yra senas (nuo 1253 m. minimas) Žąsūgalo kaimas. Randama retųjų augalų (smulkiažiedė gegužraibė, dvilapė blandis, mėlynasis palemonas).

Draustinis įkurtas 1974 m., patenka į Varnių regioninį parką.

## Šaltiniai

* Saugomų teritorijų kadastras
Michailas Kaliadka

**Michailas Kaliadka** (*Міхаіл Уладзіміравіч Калядка*; g. 1988 m. lapkričio 21 d.) – Baltarusijos futbolininkas, rungtyniaujantis gynėjo pozicijoje. Buvęs FK Kauno Žalgiris narys.

## Karjera
Minske gimęs, bei FK Minsk jaunimo sistemoje išugdytas futbolininkas. Didžiąją karjeros dalį žaidė įvairiuose Gudijos futbolo klubuose.
 
2012 m. žaidė Lenkijoje.

2017 m. atvyko į Lietuvą ir tapo FK Atlantas Klaipėda nariu. 

2018 m. vasarą, kai klaipėdiečiai pateko į finansinė duobę, perėjo į FK Kauno Žalgiris. Iš karto tapo tvirtu pagrindo žaidėju. Marškinėlių numeris buvo 7.

2019 m. žaidė FK Slavija-Mazyr, tačiau tais pačiais metais perėjo į FK NFK Minsk, 2020 m. klubas vėl persivadino ir tapo Minsko „Krumkačy“.

2022 m. sezone rungtyniavo FK Belšina Babrujsk.

## Rinktinės
Buvo kviečiamas į Baltarusijos U-17 ir U-19 jaunimo rinktines.

## Išnašos

## Nuorodos
* 
* 
* SOCCERWAY (anglų k.)
* footballfacts.ru (rusų k.)
Martynas Matuzas

**Martynas Matuzas** (g. 1989 m. rugpjūčio 28 d.) – Lietuvos vartininkas. Šiuo metu atstovauja „Jonavos“ klubui.

## Futbolininko karjera
Tauragėje gimęs ir sportuoti pradėjo gimtame mieste. 2013 m. sezoną pradėjo Tauragės „Taure“.

### FK Kruoja
2013 m. vasarą persikėlė į Pakruojį ir keletą metų atstovavo „Kruoją“. Už nesportinį elgesį buvo diskvalifikuotas penkerioms rungtynėms. Gavęs geltoną kortelę elgėsi agresyviai teisėjo G. Mažeikos adresu ir ilgai nepaliko aikštės.

### FK Sūduva
O nuo 2016 m. buvo FK Sūduva Marijampolė nariu, tačiau retai kada tekdavo žaisti už pagrindinę komandą.

### FK Kauno Žalgiris
2018 m. perėjo į FK Kauno Žalgiris. 2018 m. A lygoje pasirodė 20 kartų.

2019 m. rugsėjo 28 d. Panevėžyje įvyko incidentas tarp Martyno ir Rudinilson Silva. 

2019 m. rugsėjo 30 d. „Kauno Žalgirio“ klubas išplatino pranešimą, kad M. Matuzas palieka klubą, o Rudinilson Silva suspenduotas dviem savaitėms.

### FK Jonava
2020 m. vasarą prisijungė prie „Jonavos“ klubo. Žaidė Pirmoje lygoje.

2021 m. tęsė karjerą Jonavoje. Buvo ekipos kapitonas. Pirmoje lygoje iškovojo antrą vietą.

2022 m. „Jonavos“ klubas pateko į A lygą.

2025 m. sausio 2 d. oficialiai pranešta, kad futbolininkas lieka klube.

## Statsistika

## Trenerio karjera
2022 m. įgijo UEFA B trenerio licenciją.
2023 m. įgijo UEFA vartininkų B licenciją.

## Pasiekimai
* A lygos laimėtojas: 2017 m.
* A lygos vicečempionas (2014 m.)
* A lygos trečios vietos laimėtojas (2012, 2016 m.)

* LFF taurės antros vietos laimėtojas (2009, 2016 m.)

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Soccerway
* flashscore
* Transfermarkt
* lietuvosfutbolas.lt
* Globalsportsarchive
Laukė

:: *Apie buvusią dvarvietę Karaliaučiaus krašte žr. [[Laukava]]*.

**Laukė** – upė Lietuvoje, Rietavo savivaldybėje; viena iš Aitrą sudarančių upių. Prasideda šalia Dalgų kaimo. Teka į šiaurės rytus laukais, tada per miškus šiaurėn, o žemupyje – į šiaurės vakarus. Ties Vincentavu (3 km į pietus nuo Tverų) Laukė suteka su Aitrale ir sudaro Aitrą (Jūros baseinas, 31,2 km nuo jos žiočių).

Intakai: Lendrupis, Gelžupis, Sklinda, Navada (dešinieji).

Aukštupio vaga ištiesinta. Greta upės įsikūrę Eidininkai ir Vincentavas.

## Etimologija

Upėvardis *Laukė* kildinamas nuo žodžio *laukas* („vieta be medžių“ arba „su balta dėme“, iš pirminės baltumo, šviesumo reikšmės).

## Šaltiniai
Žarstos koplyčia

**Žarstos koplyčia** – koplyčia, stovinti Prienų rajone, Žarstos kaime. Ji yra 4 km į pietus nuo Šilavoto, 0,6 km į šiaurės vakarus nuo kelio .

Žarsta priklauso Šilavoto Švč. Jėzaus Širdies parapijai. Koplyčia įtraukta į Prienų rajono lankytinų vietų sąrašą.

Koplyčia stovi atokiau nuo sodybų, kelių (seniau buvusių pagrindiniais) Mikailiškis-Kaunas ir Naujoji Ūta–Šilavotas sankryžoje. Karo metu beveik nenukentėjusi, bet pokario ir viso sovietmečio laikais sušaudytais ir išmuštais stiklais stovėjo iki XX a. a. 9-to dešimtmečio. Koplyčios altorius sovietmečiu slapta puoštas vietinių žmonių. Dabar naujai atgimusi ir restauruota koplyčia, jos altorius.

## Istorija

Koplyčios pastatymo metai šaltiniuose nurodomi skirtingai. Pasak vietos gyventojų, kryžkelėje ji buvo pastatyta kaimo gyventojų lėšomis 1920 m. Galima manyti, kad tai buvo karo su lenkais ir bermontininkais metu. Kaimo žmonės tuo metu statydavo kryžius ir koplyčias ne tik pagerbdami žuvusiuosius, bet ir norėdami apsisaugoti nuo priešų, ligų ir nelaimių. Karus pergyvenusi koplytėlė daug nenukentėjo. Prie jos meldėsi ir rusų, ir vokiečių kariai.

Kaune gyvenantis Justinas Gustaitis, kilęs iš Žarstos, prisiminė apie jų kaime stovėjusią koplyčią, kuri apie 1944 m. buvo pastatyta Brūzgų šeimos iniciatyva. Beje, koplyčia buvo pastatyta toje vietoje, kurioje, kai Žarsta dar buvo gatvinis kaimas, stovėjo karčema.

## Galerija


Žarstos koplyčia. Priekis.JPG|Koplyčios priekis
Žarstos koplyčia. Altorius.JPG|Altorius
Žarstos koplyčia, bokštelis.JPG|Bokštelis su kryžiumi


## Šaltiniai
Germanų pučiamųjų priebalsių dėsnis

**Germanų pučiamųjų priebalsių dėsnis** –  tam tikras istorinis disimiliacijos (panašių garsų virtimo skirtingais) pavyzdys, kuris germanų prokalbėje, germanų kalbų pramotėje, pasitaiko kaip dalis Grimo dėsnio išimčių. 

Dėsnis veikia įvairius sprogstamuosius indoeuropiečių prokalbėje turėtus priebalsius, kurie patyrė Grimo ir Vernerio dėsnius. Jei šie priebalsiai būdavo tiesiogiai prieš *t* arba *s*, jie tapdavo pučiamaisiais:

*(, ,  >)  > 
*(, ,  >)  > 
*(, ,  >)  > 
*(, ,  >)  > 
*(, ,  >)  > 
*(, ,  >)  > 
## Išnašos
Pranas Puskunigis

**Pranas Puskunigis** (1860 m. liepos 16 d. Katilių k., Šakių apskr. – 1946 m. lapkričio 27 d. Skriaudžių k., Prienų raj.) – pedagogas, vienas žymiausių tradicinių kanklių ir kankliavimo puoselėtojų.

## Biografija

Gimė Katilių kaime, Šakių apskrityje Jokūbo Vaitiekaus ir Barboros Banzaitės – Vaitiekienės  septynių vaikų šeimoje. Tėvas buvo praprusęs ūkininkas, todėl apylinkių neturtingieji kartais jam  atveždavo  krikštyti  staiga  sunegalavusius  kūdikius. Todėl jam prilipusi Puskunigio pravardė – palikuonims tapo pavarde.

Baigęs mokyklą Sintautuose, įstojo į Veiverių mokytojų seminariją. Jos nebaigė, nes dėl motinos mirties turėjo grįžti į tėviškę padėti ūkio darbuose. 

Kanklėmis išmoko groti būdamas devynerių metų. Pramoko groti smuiku ir klarnetu. Vargonais grojo keliose parapijose. Jis vargonavo ir Skriaudžiuose, į kuriuos atsikėlė 1906 m. Čia būrė apylinkių jaunimą mokytis kankliuoti, įkūrė „Kanklių“ ansamblį. Per Pirmąjį pasaulinį karą persikėlė į Kauną. Kartu su Banaičio spaustuvės darbuotojais subūrė kanklių ansamblį. 1925 m. kanklininko pastangomis buvo įkurta kanklininkų draugija, 1930 m. atidaryta kanklių muzikos mokykla, kurioje pats dėstė. Be to, rinko liaudies dainas, muziką, parašė tris kankliavimo vadovėlius.

P. Puskunigis palaidotas Skriaudžių kapinėse. Laidojant buvo įvykdyta paskutinė jo valia – į karstą įdėtos paties darytos išdrožinėtos kanklės.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* „Kanklės skambės dėl Lietuvos garbės...“ 
* Pranas Puskunigis – kanklių ir kankliavimo propaguotojas
Pasaulio sportinės gimnastikos čempionatas

**Pasaulio sportinės gimnastikos čempionatas** – tarptautinės gimnastikos federacijos organizuojamas kasmetinis geriausių pasaulio sportinės gimnastikos sportininkų čempionatas.

## Čempionatai

## Nuorodos
*FIG oficiali svetainė
2018 m. pasaulio sportinės gimnastikos čempionatas

**2018 m. [[pasaulio sportinės gimnastikos čempionatas]]** – 38-asis geriausių pasaulio sportinės gimnastikos sportininkių čempionatas, kuris vyko spalio 25 d. – lapkričio 3 d. Kataro mieste Dohoje.

Trys geriausios grupinių varžybų šalys vyrų ir moterų kategorijose užsitikrino patekimą į 2020 m. olimpiadą.

## Medalininkai

## Lietuva čempionate

;Vyrų varžybos

## Olimpinės kvotos
2018 m. pasaulio sportinės gimnastikos čempionate bus išdalinti komandiniai pakvietimai į 2020 m. vasaros olimpines žaidynes:

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Sabajė

**Sabajė** () – miestas Fukujaus prefektūroje, Japonijoje. 

## Geografija

Sabajė yra įsikūrusi centrinėje Fukujaus prefektūros dalyje. Šiaurėje ribojasi su Fukujaus miestu ir Ečidzenu pietuose.

## Istorija

Miestas įkurtas 1889 m. balandžio 1 d. sujungus du kaimelius. 1948 m. miestas aneksavo dar tris kaimus, o 1955 m. sausį prijungtos dar trijų kaimų teritorijos.

## Sportas
1995 m. mieste vyko Pasaulio sportinės gimnastikos čempionatas.

## Nuorodos
* Oficiali svetainė (japonų k.)
Lašaša

**Lašaša** – upelis Prienų rajone, Jiesios dešinysis intakas. Santakos atstumas nuo Jiesios žiočių – 40,5 km. Upelio ilgis – 6 km. Priklauso Nemuno mažųjų intakų (su Nemunu) baseinui.

Lašaša teka Šilavoto seniūnijos ribose, juosdama Šilavoto miestelio apylinkes iš pietų. Jo ištakos – dirbami laukai į rytus nuo Juodaraisčio. Upelis aukštupyje teka sureguliuota vaga į pietvakarius, pratekėdamas šiauriau Ingavangio kaimo. Nuo vidurupio natūralia vaga raizgosi į šiaurės vakarus miškinga vietove, per Naujasodį pasiekia Jiesią Šilavoto tvenkinio prieigose.

Prie Lašašos įsikūrusios gyvenvietės: Naujasodis, Ingavangis.

Upėvardis kildinamas iš žuvies pavadinimo „lašiša“.

Vandentakio kodas – 10011522.

## Šaltiniai
Aspire Dome

**Aspire Dome** () – daugiafunkcė sporto arena Dohoje, Katare. Pastatyta specialiai 2006 m. Azijos žaidynėms.

## Istorija
2006 m. arenoje vyko Azijos žaidynės. 2010 m. komplekse surengtas 2010 m. Pasaulio uždarų patalpų lengvosios atletikos čempionatas.

2018 m. vyko 2018 m. pasaulio sportinės gimnastikos čempionatas.

## Infrastruktūra
* IAAF pripažintas uždarų patalpų maniežas su 200 m bėgimo taku, šuolių su kartimi, į aukštį ir į tolį sektoriais, rutulio stūmimo sektoriumi. Talpina 3650 žiūrovus.
* FIFA pripažintas uždarų patalpų futbolo maniežas. Talpina 5 800 žiūrovų.
* Olimpinio standarto 50 m ilgio sportinis baseinas ir šuolių į vandenį įranga. Talpina 252 žiūrovus.
* Tinklinio salė. Talpina 1200 žiūrovus.
* Stalo teniso salė su devyniais kortais. Talpina 150 žiūrovų.
* Daugiafunkcinė salė. Talpina 1200 žiūrovų.
* Daugiafunkcinė salė. Talpina 410 žiūrovų.
* Gimnastikos salė.
* Skovšo salė su septyniais kortais.
* Treniruoklių salės.
* Sporto mokslo laboratorijos.
* Konferencijų salės.

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Pasaulio muziejus

**Pasaulio muziejus** () – istorijos, mokslo ir meno muziejus įsikūręs Liverpulyje, Jungtinėje Karalystėje. Įėjimas į muziejų yra nemokamas. Dalyje muziejaus pastato yra įsikūrusi Liverpulio centrinė biblioteka.

## Kolekcijos
Pasaulio muziejus turi šešias pastoviąsias kolekcijas bei salę besikeičiančioms parodoms. Muziejuje regulariai eksponuojamos kolekcijos: egiptologija, pasaulio kultūros, vabzdžių namai, gamtos istorija, kosmonautika (ir planetariumas), laikas ir erdvė, vandens gyvūnai (ir akvariumas).


Karaliaus Amenjotepo Trečiojo statulos galva - Liverpulio pasaulio muziejus.jpg|Karaliaus Amenjotepo Trečiojo statulos galva
Terakotos armijos paroda Liverpulio pasaulio muziejuje 08.jpg|Terakotinės armijos paroda
Dinozauras Liverpulio pasaulio muziejuje.jpg|Gamtos istorijos paroda


## Istorija
Muziejus atidarytas 1851 m. Jam besiplečiant 1860 m. pastatytas naujas muziejaus pastatas. 1901 m. atidarytas Liverpulio technologijų muziejus, į kurį perkelti nebetelpantys Pasaulio muziejaus eksponatai.

Antrojo pasaulio karo metu muziejus nukentėjo nuo bombų. Sunaikinta dalis egiptologijos ir kitų kolekcijų eksponatų.

2005 m. muziejus atnaujintas.

2017 m. muziejuje apsilankė 672 120 lankytojų.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Racing Point

**Racing Point**, **Racing Point F1 Team**, **SportPesa Racing Point F1 Team** – Formulės 1 komanda iš JK, suformuota 2018 m. rugpjūtį iš buvusios Force India komandos. Pastaroji buvo susidūrusi su finansiniais sunkumais, tad ją įsigijo investuotojų konsorciumas.

Naujoji komanda debiutavo Belgijos GP. Komandoje liko lenktyniauti Sergio Perez ir Esteban Ocon.

## Nuorodos
* Oficiali ekipos svetainė

## Šaltiniai
Karališkoji Alberto prieplauka

**Karališkoji Alberto prieplauka** () – istorinis burinių laivų uostas ir sandėlių kompleksas, kuris atidarytas 1846 m. (projektuotojas - Jesse Hartley) Liverpulyje, Jungtinėje Karalystėje. Kadangi konstrukcijoje nenaudotas medis Alberto prieplauka buvo pirmasis pasaulyje nedegus sardelių kompleksas. Statytinis išsiskyrė savo ekonomiškumu, kadangi laivai galėjo būti pakraunami tiesiai iš arba į sandėlį. Jame taip pat panaudoti pirmieji pasaulyje hirdauliniai kranai. Uoste klestėjo vergų, tabako, brendžio, medvilnės, arbatos, cukraus, šilko, dramblio kaulo prekyba. Šiuo metu kompleksas pritaikytas lankytojams ir visuomenės reikmėms. Veikia viešbučiai, restoranai, dailės galerija, jūrų muziejus, The Beatles muziejus. Nuo 2004 m. įtrauktas į UNESCO Pasaulio paveldo sąrašą.

## Istorija
1837 m. projektuotojas Jesse Hartley pradėjo pirminio plano projektavimą ir konsultacinius darbus. 1839 m. galutinis Alberto prieplaukos projektas pateiktas planavimo komisijai. 1841 m. Jungtinės Karalystės Parlamentas pritarė siūlomam planui ir leido pradėti statybos darbus. Projektas išsiskyrė tuo, kad uostas ir sandėliai buvo sujungti kartu ir tuo jog Alberto prieplauka turėjo tapti pirmuoji nedegiu sandėlių kompleksu pasaulyje.

Prieš pradedant statybos darbus buvo iškeldinti 59 vietiniai gyventojai, o jų namai nugriauti. 1845 m. išvalius vandens dugną įplaukė pirmasis laivas. 1846 m. kompleksą oficialiai atidarė Karalienės Viktorijos vyras Princas Albertas, kurio garbei uostas ir buvo pavadintas. Kompeleksą atidarius statybos darbai nesustojo. 1848 m. atidarytas prieplaukos ofisas, sumontuoti pirmieji krovininiai hidrauliniai kranai pasaulyje. Dėl savo ekonomiško dizaino uostas tapo itin sėkmingu. Plėtota prekyba su tolimaisiais kraštais. Prekiauta vergais, cukrumi, medvilne, brendžiu, šilku, dramblio kaulu, arbata, tabaku.

Alberto prieplauka buvo pritaikyta jūriniams burlaiviams, bet pradėjus naudoti žymiai didesnius garlaivius - Alberto prieplauka tapo per maža. Alberto prieplauką pradėta naudoti tik sandėliavimo paskirtimi.

Antrojo pasaulinio karo metu Alberto prieplauka naudota kaip jūros pajėgų bazė. Kompleksas smarkiai nukentėjo per 1941 m. bombardavimą.

1972 m. Alberto prieplaukos industrinė veikla sustabdyta. 1984 m. Alberto prieplauka oficialiai atidaryta visuomeninėms reikmėms.

2018 m. kompleksui suteiktas karališkasis vardas.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Gytis Ramunis

**Gytis Ramunis** (1950 m. vasario 2 d. Vilniuje – 1999 m. vasario 27 d. Vilniuje) – Lietuvos architektas, pedagogas.

## Biografija

G. Ramunis gimė architekto Simono Ramunio ir prancūzų kalbos dėstytojos, vertėjos Ramutės Iešmantaitės-Ramunienės šeimoje.

1967-1972 m. studijavo ir baigė LSSR dailės institutą. Iki 1992 m. dirbo Miestų statybos projektavimo institute Vilniuje, buvo projektų vyriausiasis architektas. 1992–1999 m. buvo Vilniaus architektūros studijos direktoriaus pavaduotojas, projektų vadovas. 1979–1985 m. dėstė Vilniaus inžineriniame statybos institute, 1997–1999 m. – Vilniaus dailės akademijoje. 1991–1996 m. buvo Lietuvos architektų sąjungos Vilniaus skyriaus pirmininkas. 

## Žymesni darbai

Vilniuje:
* S. Nėries paminklo architektūrinė dalis (su arch. G. Baravyku, skulp. V. Vildžiūnu, 1974). 
* Lietuvos edukologijos universiteto II rūmai T. Ševčenkos gatvėje (su arch. G. Baravyku, 1978), 
* Šeškinės prekybos centras (su kitais, 1986), 
* buvęs Kelių policijos tarnybos pastatas Laisvės pr. (1984, neišliko), su arch. K. Pempe,
* bankas „Hermis“ Jogailos gatvėje (su arch. K. Pempe, 1999; dabar SEB bankas), 
* daugiafunkcis kompleksas „Centrum“ su viešbučiu (su arch. K. Pempe, A. Asausku, K. Kisieliumi, A. Pliuču), gyvenamasis namas su prekybinėmis patalpomis K. Kalinausko gatvėje (su arch. K. Pempe, V. Lukoševičiumi, abu 1999)

Kiti projektai:
* Karaliaus Mindaugo paminklas Druskininkuose (su arch. K. Kisieliumi, K. Pempe, skulptoriai V. Kašuba, V. Aučyla, 1994),
* Domeikavos Lietuvos kankinių bažnyčia (su arch. K. Pempe, A. Asausku, R. Muloku, 1990–2005),
* Alytaus Švč. M. Marijos Krikščionių Pagalbos bažnyčia (su arch. K. Kisieliumi, K. Pempe, 1996–2001),
* Vilniaus miesto centro Neries dešiniojo kranto išplanavimo projektas (su kitais, 1992–1994). 

## Įvertinimai

* 1981, 1984 ir 1986 m. TSRS geriausių architektūros objektų konkursų laureatas.
* 1986 m. apdovanotas TSRS valstybine Ministrų Tarybos premija.
* 1998 m. apdovanotas Lietuvos Respublikos Vyriausybės meno premija.
* Lietuvos nacionalinės kultūros ir meno premijos laureatas, 1999 m.

## Nuorodos

* Gytis Ramunis (''vle.lt'')
Algirdas Šeškus

**Algirdas Šeškus** (g. 1945 m. gruodžio 4 d. Vilniuje) – Lietuvos fotografas.

## Biografija

1976 m. baigė kino operatorių kursus Maskvoje. 1975–1985 m. dirbo operatoriumi Lietuvos televizijos ir radijo komitete.

## Kūryba

Fotografijoms būdinga tarsi mėgėjiška estetika, kuriama kompoziciškai netvarkingu kadru, vaizdo neryškumu, užrašais, pakraščių nelygiu kontūru. Kūrinių turi Lietuvos dailės muziejus. 

Parodos:
* 1980 m. debiutas Lietuvos fotomeno draugijos surengtoje jaunųjų fotografų parodoje Vilniuje
* 1982 m. Personalinė fotografijų  paroda su R. Sližio tapyba
* 1983 m. Paroda „Pirčiupio kaimo gyventojai“
* 1984 m. Paroda Maskvoje „Rusų dramos teatro aktoriai“
* 1989 m. Asambliažų paroda Fotomenininkų sąjungos galerijoje
* 1990 m. Personalinė tapybos paroda Mokytojų namuose
* 1990 m. Personalinė tapybos paroda ŠMC
* 2010 m. Personalinė fotografijos ir grafikos paroda „Archyvas (Pohulianka) 1975-1983“ Nacionalinėje dailės galerijoje
* 2012 m. Fotografijų paroda ir albumo „Meilės lyrika“ pristatymas Londone, The Gallery
* 2012 m.Fotografijos kolekcijos pristatymas Madrid Foto, Ispanijoje
* 2013 m. Projektas „Oo“, 55 – oji Venecijos bienalė, Lietuvos ir Kipro paviljonas
* 2013 m. Fotografijų paroda Kauno fotografijos galerijoje
* 2013 m. Retrospektyvinė foto paroda „Pilkos variacijos“ Chateau deau  galerijoje Tulūzoje
* 2014 m. Lietuvos fotomenininkų sąjungos grupinė paroda „Miniatiūros“
* 2014 m. „Plastikinių gulbių girgždėjime.šeškus“ Vilniaus vaikų ir jaunimo meno galerija 
* 2014 m. Ekspozicija Vilniaus miesto rotušėje
* 2014 m. „Socialiniai aktai“ grupinė paroda Modernaus meno muziejus Malmėje, Švedijoje
* 2014 m.Personalinė paroda Plovdive, Bulgarijoje

## Įvertinimas

* 2014 m. Lietuvos nacionalinė kultūros ir meno premija

## Nuorodos

* Asmeninė svetainė
* Algirdas Šeškus (''vle.lt'')
Teksto planas

**Teksto planas** – teksto (pavyzdžiui, grožinės literatūros kūrinio) trumpa schema, metmenys.

Planas parodo pagrindinius tekste nagrinėjamus klausimus, jų eiliškumą.

Perskaityto teksto plano sudarymas yra vienas iš mokymosi metodų. Teigiama, kad norint sudaryti planą, besimokančiajam reikia jį perskaityti, tada perskaityti antrą kartą, suskirstyti jį į dalis bei sugalvoti joms pavadinimus.

Teigiama, kad perskaityto teksto plano sudarymas padeda besimokančiajam įsigilinti į tekstą, jį apibendrinti, suprasti. Manoma, kad norint sudaryti perskaityto teksto planą, besimokantysis turi sugebėti suprasti tekstą, išskirti pagrindinę mintį, suprasti loginius ryšius tarp dalių.

## Šaltiniai
Apsingis

**Apsingė** arba **Apsingis** – ežeras Lietuvoje, Alytaus rajone, 18 km į pietus nuo Alytaus, 1 km į pietus nuo Makniūnų. Ežero ilgis iš šiaurės į pietus – 0,82 km, plotis – iki 0,24 km. Altitudė 118,2 m. Vakarinis ir rytinis krantai aukšti, šiaurinis ir pietinis – žemi. Krantai ištisai apaugę medžiais ir krūmais. Ežerą supa Makniūnų miškas, tik vakarinėje pakrantėje plyti dirbami laukai. Pietuose išteka Apsingės upė (Nemuno intakas). Šiaurės vakarinėje pakrantėje yra Makniūnų kaimo pietinė dalis.

## Šaltiniai
Deividas Mikelionis

**Deividas Mikelionis** (g. 1995 m. gegužės 8 d.) – Lietuvos futbolininkas, vartininkas. Šiuo metu atstovauja FK Kauno Žalgiris.

## Karjera
2015 m. sezoną pradėjo FK Kauno Žalgiris. Šioje ekipoje praleido du sezonus.

O 2017 m. buvo paskolintas „Atlantui“. Visą sezoną praleido uostamiesčio komandoje.

2018 m. sugrįžo į FK Kauno Žalgiris. 2019 m. tapo pagrindiniu ekipos vartininku.

Po 2019 m. sezono pranešta, kad su žaidėju pratęsta sutartis, kuri galios iki 2021 m. sezono pabaigos.

2020 m. liepos 28 d. žaidėjas A lygoje FK Kauno Žalgiris atstovavo jubiliejinį, šimtąjį kartą.

2021 m. birželio 12 d. rungtynėse prieš DFK Dainava žaidėjas užtikrinai gynė vartus nuo varžovų, atrėmė 4 varžovų smūgius, išlaikė vartus „sausus“, surinko 228 „InStat“ naudingumo balus ir buvo išrinktas į simbolinę turo rinktinę.

2021 m. po sezono baigėsi sutartis su žaidėju, o gruodžio mėn. buvo pratęsta.

2023 m. gruodžio 8 d. tapo žinoma, kad sutartis su futbolininku pratęsta.

2024 m. gruodžio 2 d. oficiali klubo svetainė pranešė, kad su vartininku sutartis pratęsta.

## Statsistika

## Pasiekimai
; su FK Kauno Žalgiris
* **[[A lyga]]**
:  Aukso medaliai: 2025 m.
:  Sidabro medaliai: 2022 m.
:  Bronzos medaliai: 2020, 2021 m., 2024 m.

## Išnašos

## Nuorodos
* toplyga.lt svetainė
* SOCCERWAY
* Transfermarkt
* lietuvosfutbolas.lt
* Globalsportsarchive
* zalgiris.lt (Kauno Žalgiris)
Liverpulio geležinkelio stotis

**Liverpulio geležinkelio stotis** – pagrindinė geležinkelių stotis Liverpulyje, Jungtinėje Karalystėje. 2017 m. stotį aplankė 15,6 milijonai keliautojų.

## Istorija

1836 m. rugpjūčio 15 d. stotis Laimo gatvėje oficialiai atidaryta. 1977 m. atidarytas požeminių bėgių terminalas.

2018 m. stotyje kursavo reguliarūs traukiniai į Noridžą, Niukaslą prie Taino, Birmingamą, Mančesterį, Blakpulą, Viganą, Krų, Voringtoną ir Londoną.

## Nuorodos
*Stotis NR puslapyje
Voringtonas

**Voringtonas** () – miestas Anglijoje, didžiausia gyvenvietė Češyro grafystėje. Per miestą teka Mersis, Mančesterio laivybinis kanalas.

## Sportas
Mieste įsikūręs regbio klubas Warrington Wolves žaidžia Anglijos aukščiausioje lygoje. Veikia futbolo klubas Warrington Town F.C..

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Neil deGrasse Tyson

**Neilas Degrasas Taisonas** (; g. 1958 m. spalio 5 d.) – JAV astrofizikas, rašytojas, laidų autorius, populiaraus mokslo skleidėjas. Nuo 1996 m. Neilas Taisonas yra Haideno planetariumo vadovas. Šis planetariumas yra Amerikos gamtos istorijos muziejaus dalis. Jame 1997 m. N. Taisonas įkūrė astrofizikos departamentą.

Mokslininkas mokėsi Harvardo, Teksaso ir Kolumbijos universitetuose. 1996 m. pradėjęs vadovauti Haideno planetariumui jis prižiūrėjo 210 milijonų JAV dolerių vertės atnaujinimo darbus, kurie buvo baigti 2000 m.

Nuo 1995 iki 2005 m. kas mėnesį N. Taisonas rašydavo straipsnius „Natural History“ žurnalui. Tuo pačiu metu jis rašė ir žurnalui „Star Date“, kuriame atsakinėdavo į skaitytojų klausimus apie visatą ir kosmosą.

2001 ir 2004 m. N. Taisonas buvo paskirtas JAV prezidentų į atitinkamų metų šalies kosmoso tyrinėjimų planavimo komisijas. 2004 m. mokslininkui įteikta NASA visuomeninės veiklos medalis.

Nuo 2006 iki 2012 m. N. Taisonas vedė TV laidą apie mokslą „Nova ScienceNow“. Nuo 2009 m. jis vedė savaitinę radijo laidą „StarTalk“, kuri nuo 2015 m. rodoma ir „National Geographic“ TV kanale. 2014 m. N. Taisonas vedė dokumentinį serialą „Cosmos: A Spacetime Odyssey“.

2015 m. Nacionalinė JAV mokslo akademija įteikė N. Taisonui medalį už „neįtikėtiną indėlį į visuomenės sudominimą visatos stebuklais“.

## Knygos

* *Merlin's Tour of the Universe* (1 leid. 1989; 2 leid. 1998). .
* *Universe Down to Earth* (1994). .
* *Just Visiting This Planet* (1998). .
* *One Universe: At Home in the Cosmos* (2000). .
* *Cosmic Horizons: Astronomy at the Cutting Edge* (2000). .
* *City of Stars: A New Yorker's Guide to the Cosmos* (2002)
* *My Favorite Universe* (a 12-part lecture series) (2003). .
* *Origins: Fourteen Billion Years of Cosmic Evolution* (kartu su Donald Goldsmith) (2004). .
* *The Sky Is Not the Limit: Adventures of an Urban Astrophysicist* (2004). .
* *Death by Black Hole: And Other Cosmic Quandaries* (2007). .
* *The Pluto Files: The Rise and Fall of America's Favorite Planet* (2009). .
* *Space Chronicles: Facing the Ultimate Frontier* (2012). .
* *Welcome to the Universe: An Astrophysical Tour* (kartu su Michael A. Strauss ir J. Richard Gott) (2016). .
* *Astrophysics for People in a Hurry* (2017). .
* *Accessory to War: The Unspoken Alliance Between Astrophysics and the Military* (2018, su Avis Lang). .
* *Letters from an Astrophysicis* (2019). .
* *Cosmic Queries: StarTalk's Guide to Who We Are, How We Got Here, and Where We're Going* (2021). .
* *Starry Messenger: Cosmic Perspectives on Civilization* (2023). .
* *To Infinity and Beyond: A Journey of Cosmic Discovery* (2023). . Kartu su Lindsey Nyx Walker.

## Nuorodos

* Oficiali svetainė

## Išnašos
Atliekų perdirbimas

**Atliekų perdirbimas** – tai procesas, leidžiantis perdirbti panaudotas medžiagas į naujas medžiagas ar objektus ir tokiu būdu pakartotinai atliekas panaudoti. Tai alternatyva „konvenciniam“ atliekų išmetimui, galinti padėti taupyti išteklius ir sumažinti šiltnamio dujų išmetimus. Be išteklių sutaupymo atliekų perdirbimas gali sumažinti energijos suvartojimą, oro taršą (susidarančią, kai šiukšlės deginamos) ir vandens taršą (susidarančią, kai šiukšlės išmetamos sąvartynuose).

Perdirbamos gali būti įvairios medžiagos: stiklas, popierius ir kartonas, metalas, plastikas, padangos, tekstilė ir elektroniniai prietaisai. Kompostavimas arba kitoks natūraliai suyrančių atliekų panaudojimas taip pat laikomas atliekų perdirbimu. Medžiagos, kurios bus perdirbtos, yra iš surinkimo vietų nuvežamos į didesnius centrus, ten atskiriamos, išvalomos ir galop perdirbamos į naujas, gamyboje panaudosimas medžiagas.

Griežtai vertinant, perdirbami medžiagą turėtume gauti pradinę žaliavą, tinkamą gamybai. Pavyzdžiui, biuro popierius turėtų perdirbamas į naują biuro popierių ar panaudotos polistireno putos – į naują polistireną. Vis dėlto tai daugeliu atveju labai sudėtinga arba labai brangu (lyginant su produkto gamyba iš naujų žaliavų ar kitų šaltinių). Dėl šios priežasties perdirbant atliekas dažniau gaunamas naujas produktas, pvz., kartonas. Kita rūšiavimo forma – kai kurių medžiagų atskyrimas iš sudėtinių junginių dėl vertės (pvz., švinas iš automobilių akumuliatorių ar auksas iš kai kurių mikroschemų) ar dėl kenksmingumo (pvz., gyvsidabrio pašalinimas iš termometrų bei termostatų ir pakartotinis panaudojimas).

## Istorija
Atliekų perdirbimas, intensyvesnis ar pasyvesnis, buvo įprasta praktika didžiąją žmonijos istorijos dalį. Dar Platonas IV a. pr. m. e. raštuose teigiamai minėjo atliekų perdirbimą. Archeologiniai kasinėjimai senoviniuose sąvartynuose rodo, jog laikotarpiais, kai ištekliai buvo riboti ar vargiai sutinkami, buitinių atliekų, tokių kaip pelenai, sulaužyti įnagiai ir keramika, aptinkama mažiau, kas leidžia daryti išvadą, jog didesnė dalis atliekų būdavo perdirbama nesant naujos žaliavos.

## Šaltiniai