open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Pusinis surišimas

**Pusinis surišimas** – taktinė idėja šachmatų kompozicijoje, kuria įgyvendinamas vienos iš dviejų juodųjų arba baltųjų figūrų, stovinčių tarp karaliaus ir priešininko tolimo veikimo figūros, surišimas, kai viena iš jų išeina iš šios linijos.

Pusinio surišimo linijoje gali būti naudojamos abiejų spalvų šachmatų figūros. Pagal figūrų spalvą idėja skirstoma į juodųjų figūrų, arba baltųjų figūrų pusinį surišimą.

Baltųjų figūrų pusinis surišimas dažniau naudojamas atvirkščio, ar sutarto mato, nei tiesioginiuose šachmatų uždaviniuose.

## Istorija

Idėją pasiūlė anglų šachmatų kompozitorius Kominsas Mensfildas 1915 m., patalpinęs savo uždavinį * The Hampshire Telegraph and Post * laikraštyje.

## Pusinio surišimo idėjos uždaviniai

Ši idėja daugiausiai paplito, kuriant dviejų ėjimų šachmatų uždavinius. Jos esmė: kai baltųjų sukurtą mato grėsmę juodiesiems tenka atremti, patraukiant iš pusinio surišimo linijos vieną iš dviejų figūrų, tai pablogina jų poziciją dėl liekančiosios figūros surišimo. Tai gali išnaudoti baltieji, matuodami juodųjų karalių.
 
### Uždavinių pavyzdžiai
Pusinio surišimo linijų uždavinyje gali būti ne viena. A. Heselgreno uždavinyje jų net trys: **ketvirtojoje** horizontalėje, **a8-h1** įstrižainėje ir **e** vertikalėje.

Jis sprendžiamas **1. Ve2**, grasinant **2. Vf3#**. Juodųjų gynybiniai ėjimai vienas po kito suriša savas figūras, esančias tarp jų karaliaus ir toliašaudžių varžovo figūrų, o tai susilpnina jų gynybinį pajėgumą bei sudaro galimybes matuoti juodųjų karalių.

Italų šachmatų kompozitoriaus Džordžo Mirio trijų ėjimų uždavinyje pusinio surišimo figūros yra du juodųjų žirgai yra **d** vertikalėje. Po baltųjų ėjimo **1. Rg7** baltieji sukuria grėsmę **2. Vh4+ Žf4 (2…Že4) 3 VxŽ#** Juodieji ginasi žirgais, bet baltieji antruoju ėjimu atsako naujais grasinimais. Jiems atremti juodieji priversti gražinti žirgus atgal, į surišimo liniją, bet tai jų negelbsti, nes baltieji per tą laiką suspėjo pabloginti juodųjų padėtį.

|width="33%" |

|width="33%" |

### Paplitimas
Šią temą šachmatų kompozitoriai naudoja, kurdami: tiesioginius, atvirkščio mato, sutarto mato, pasakiškus šachmatų uždavinius.

{|
|width="33%" |

|width="33%" |

|width="33%" |

## Šaltiniai

## Nuorodos

Pusinis surišimas tiesioginiuose uždaviniuose

Kabe Moen. Grįžtant prie pusinio surišimo

Pusinis surišimas
Jakamai

**Jakamai** (*Yakama, Yakima*, sav. *Mámachatpam*) – indėnų sahaptinų tauta, gyvenanti Jungtinių Amerikos Valstijų šiaurės vakaruose, Vašingtono valstijoje. Kartu su nezpersais yra skaitlingiausia sahaptinų tauta. Vartoja sahaptinų kalbos tarmę, dabar paplitusi anglų kalba.

Gyveno prie Kolumbijos intako Jakimos. Skirstėsi į aukštutinius (*Kittitas* – „akmenynų žmonės“) ir žemutinius (tikruosius jakimus, *Mámachatpam*). Jiems labai giminingos buvo klikitatų, mišalpamų, taitnapamų tautelės, kurias jakimai vėliau dalinai asimiliavo. 1855 m. jakimai sudarė 14 tautų (su palusais, skinais, klikitatais ir kt.) sąjungą ir sudarė Jakimos genčių konfederacijos branduolį.

Tradiciškai vertėsi medžiokle, rankiojimu, lašišų žvejyba ir prekyba. 1805–1806 m. susidūrė su baltaisiais. 1855–1858 m. jakamai su kaimyninėmis tautomis sukilo į karą prieš JAV, bet buvo nugalėti ir iškeldinti į rezervacijas.

Dabar gyvena Jakamų indėnų rezervacijoje (su klikitatais, palusais, valavalais, vanapamais, venatčiais ir višramais) Vašingtono valstijos pietuose (centras – Topenišas). Verčiasi žemės ūkiu, žvejyba, miškų ūkiu, baldų gamyba, drėkinimu, smulkiuoju verslu. Rezervacijoje veikia didelis kultūros centras.


Yakamawarrior.jpg|Jakamų karys (1913 m.)
Three Yakama men, Washington, ca 1896 (LAROCHE 142).jpeg|Jakamų vyrai (1896 m.)
The Belle of the Yakimas.jpg|Jakamų mergina
ThorpWA-6Antoine.jpg|Jakamų senolis
Basket, Yakima people, Washington, late 19th to early 20th century, coiled cedar root and bark, bear grass, horsetail root - Chazen Museum of Art - DSC01865.JPG|Pintinėlė



## Šaltiniai
Paul Elvstrøm

**Paulas Elvstriomas** (; 1928 m. vasario 25 d. Helerupe, netoli Kopenhagos – 2016 m. gruodžio 7 d. ten pat) – Danijos buriuotojas. P. Elvstriomas yra tituluočiausias regatos buriuotojas skaičiuojant pasiekimus pasaulio taurės varžybose ir olimpiadose. Jis keturiskart iš eilės tapo olimpiniu čempionu Finn Dinghi arba Firefly klasės regatose, taip pat iškovojo dar vienuolika pergalių pasaulio regatos varžybose su klasėmis Snipe, Soling, Star, Flying Dutchman ir Finn.

## Biografija
P. Elvstriomas yra vienas iš ne daugelio sportininkų, kurių karjera olimpinėse žaidynėse tęsėsi 40 metų (kiti trys – fechtuotojas Ivan Joseph Martin Osiier bei buriuotojai Magnus Konow ir Durward Knowles). Nuo 1948 iki 1988 m. jis rungtyniavo įvairių burlaivių ir burlenčių klasių regatose.

Nuo 1948 iki 1960 m. jis keturiskart paeiliui tapo regatos olimpiniu čempionu ir įėjo į istoriją kaip pirmasis sportininkas, laimėjęs olimpinį auksą keturissyk iš eilės toje pačioje sporto šakoje. Pirmąjį sykį su Firefly, kitus tris su Finn Dinghi klasės burvaltėmis. 1968 m. vasaros olimpiadoje Star klasės burvalčių varžybose vandenyse aplink Akapulką jis per plauką liko nuo medalio ir tenkinosi 4-ąja vieta. Panašiai nutiko ir per 1984 m. Los Andželo olimpiadą, kurioje jis plaukė su Tornado klasės katamaranu. Pastarojoje ir kitoje, paskutinėje, savo olimpinėje regatoje jis plaukė padedamas savo jauniausios dukters Trinės, nors paprastai tuomet tokio tipo valtimis varžybose plaukdavo du jauni vyrai. Paskutiniu savo dalyvavimu užėmė 15 vietą.

P. Elvstrøm taip pat buvo žymus burvalčių ir buriavimo įrangos kūrėjas. Obenro mieste įkūrė savo įmonę „Elvstrøm Sails“, kurios logotipe vaizdavosi raudona trikampė karūna. Kartu su kitu danų jachtų dizaineriu Jan Kjaerulff jis sukūrė itin nusisekusią greitą, lengvasvorę ir sportiškai nedidelę jachtos klasę Aphrodite 101, kurią užsakė danų buriuotojas entuziastas Jörgen Juul Rasmussen.

Elvstrøm parašė nemažai knygų, kuriomis perdavė savo buriavimo žinias, ypač apie buriavimo taktiką ir reguliariai vykstančias buriavimo regatas. Jis taip pat buvo vietos jachtklubo „Kongelig Dansk“ narys. 1996 m. išrinktas „Danijos amžiaus sportininku“. 2007 m. tapo vienu iš šešių pirmųjų asmenų, išrinktu į ISAF buriuotojų šlovės muziejų. Paskutiniais savo gyvenimo metais gyveno Helerupe, netoli Kopenhagos, kur po kelerius metus trukusios kovos su alzheimeriu ir mirė, būdamas 88 metų.

## Bibliografija
* Elvstrom, Paul. *Expert Dinghy and Keelboat Racing*, 1967, Times Books, 
* Elvstrom, Paul. *Elvström Speaks on Yacht Racing*, 1970, One-Design & Offshore Yachtsman Magazine, 
* Elvstrom, Paul. *Elvström Speaks – to His Sailing Friends on His Life and Racing Career*, 1970, Nautical Publishing Company, 
* *Paul Elvström Explains the Yacht Racing Rules*, pirmasis leidimas 1969, atnaujintas leidimas *Paul Elvstrom Explains the Racing Rules of Sailing: 2005–2008 Rules.* 

## Išnašos
Paryžiaus Šv. Severino bažnyčia

**Paryžiaus Švento Severino bažnyčia** () – vėlyvosios gotikos Romos katalikų bažnyčia Paryžiaus Lotynų kvartale. Tai viena seniausių Prancūzijos sostinės katalikų šventovių. Ji stovi kairiajame Senos upės krante, de Pratr-Sen-Severin gatvėje ().

## Istorija
Šeštame amžiuje šiose apylinkėse gyveno ir veikė katalikų vienuolis atsiskyrėlis, vėliau paskelbtas Šventuoju Severinu iš Paryžiaus (). Iškilo koplyčia, kurioje Šv. Severinas buvo palaidotas. Vėliau šventovę sugriovė šalyje siautėję normanai. XI a. toje vietoje išmūryta bažnyčia, kuri, kiek pakeitusi formas, tebestovi ir mūsų dienomis.

1448 m. pastatas išdegė, todėl turėjo būti perstatytas. Dalinai išliko fasadai, trys perdengimai ir varpinė. Bažnyčioje tebeskamba 1412 m. išlietas varpas. 1487 m. iškilo bokštas, 1489–1495 m. – apsidė, o 1498–1520 m. išmūrytos šoninės koplyčios. Dar viena koplyčia (ovalinė) atsirado 1763 m., ją suprojektavo architektas Jules Hardouin-Mansart. Prancūzų revoliucijos metu pamaldos nevyko, patalpos buvo naudojamos parako ir pašarų gyvuliams sandeliavimui. Tikintiesiems durys vėl buvo atvertos 1802 m.

Abiejų Tautų Respublikoje pralaimėjus 1831 m. sukilimą, daug jo dalyvių pasitraukė į Vakarų Europą. Paryžiuje apsigyvenę lietuvių ir lenkų sukilėliai pamėgo melstis Šv. Severino bažnyčioje. Vienoje iš jos šoninių koplyčių dvarininko iš Antašventės (dab. Molėtų rajone) Andriaus Tovianskio rūpesčiu 1841 m. gruodžio 8 d. buvo pakabinta Vilniaus Aušros Vartų Švč. Mergelės Marijos, Gailestingumo Motinos, koplyčios paveikslo kopija. Virš paveikslo – Lietuvos vytis ir Lenkijos erelis. Tai – dailininko Valentino Vankovičiaus kūrinys.

Dabartiniu metu išdidintas pastatas yra 50 m ilgio ir 34 m pločio, tarp turistų jis išlieka itin populiariu. Lankytojai kreipia dėmesį į XV a. vitražus languose, Žano Polio Flandrinio ir kt. žinomų tapytojų darbus. Dveji vargonai, naujai sumontuoti XX a. antrojoje pusėje: didieji 1963 m. ir mažesni 1966 m. Muzikantai vargonininkai noriai koncertuoja šventovėje, čia rečitalį buvo surengęs žinomas virtuozas JAV lietuvis Albinas Prižgintas.

Nuo 1977 m. prie bažnyčios priskirta dalis gretimos Šv. Mikalojaus bendruomenės (kita pastarosios parapijos dalis pasirinko katalikiško tradicionalizmo kryptį).

## Išnašos

## Literatūra
* Laure Beaumont-Maillet. *Saint-Séverin. Une église, une paroisse* – Paris: Lacurne, 2010 ISBN 2356030042
* William-Jean de Vandière (curé), Colette Marsan, Gérard Guillier et les paroissiens. *Sept siècles de vitraux à l'église Saint-Séverin* (d’après le CD Vitraux de Saint-Séverin de Jacques Klossa).

## Nuorodos
* 
* Padėtis žemėlapyje ir nuotraukos
* Įrašas istorinių paminklų registre
* ''L’état des églises parisiennes (5): Saint-Séverin'' (article de la Tribune de l’art)
Juodekėlis

**Juodekėlis** arba **Juodakėlis** – ežeras Lietuvoje, Prienų rajone, 4 km į šiaurės rytus nuo Stakliškių, 1,5 km į vakarus nuo Užuguosčio. Ežeras ovalo formos, ilgis iš vakarų į rytus – 0,18 km, plotis – iki 0,13 km. Altitudė 140,2 m. Krantai žemi, užpelkėję, į vakarus nusitęsia ~ 2 ha pelkė, per kurią teka upeliukas į ežerą. Pakrantės aukštos, kalvotos, apaugę miškeliais. Ežeras nenutekantis, priklauso Alšios upės baseinui.

## Šaltiniai
Juodis (Prienų r.)

**Juodis** – ežeras Lietuvoje, Prienų rajone, 4 km į šiaurės rytus nuo Stakliškių. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,73 km, plotis – iki 0,28 km. Altitudė 131,2 m. Krantai aukšti, tik vakarinis žemas. Pietinėje ir rytinėje pakrantėse auga miškeliai, kitose pakrantėse plyti pievos, vietomis apaugusios krūmokšniais. Šiaurės vakaruose išteka upelis link Alšios ežero. Šalia įsikūręs Noreikiškių kaimas. Pietinėje pakrantėje stūkso akmuo vadinamas Raganos kėde.

## Šaltiniai
Karosninkėlis

**Karosninkėlis** – ežeras Lietuvoje, Prienų rajone, 5,5 km į šiaurės vakarus nuo Aukštadvario, 0,6 km į šiaurės rytus nuo Veršiuko ežero. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,085 km, plotis – iki 0,06 km. Altitudė 214,3 m. Šiaurinis krantas aukštas, kiti krantai žemesni, ištįsai apaugę medžiais ir krūmynais. Ežeras labai užžėlęs vandens augalija. Aplinkui auga miškeliai, plyti krūmais apaugusios pievos. Ežeras nenutekantis, priklauso Guostės baseinui (Verknės intakas).

## Šaltiniai
Danija olimpinėse žaidynėse

**[[Danija]] [[olimpinės žaidynės|olimpinėse žaidynėse]]** debiutavo 1896 m., sudalyvavusi pirmojoje šiuolaikinėje olimpiadoje. Nuo to laiko šalis siuntė savo sportininkus varžytis visose paskesnėse žaidynėse, išskyrus sportiniu atžvilgiu negausias 1904 m. vasaros žaidynes. Danija taip pat nuo 1948 m. keliskart dalyvavo žiemos žaidynėse, o nuo 1988 m. žiemos olimpiados varžosi jose kasmet.

2018 m. duomenimis, Danijos sportininkai vasaros žaidynėse yra iškovoję 179 medalius, daugiausia jų buriavime. Žiemos žaidynėse Danija tėra iškovojusi vos vieną medalį (sidabrą), kurį 1998 m. žiemos olimpiadoje iškovojo Danijos moterų akmenslydžio rinktinė, nužygiavusi iki pat finalo, kuriame 5:7 nusileista Kanadai. Pirmasis šalies medalininkas bei olimpinis čempionas buvo 1896 m. medalius pelnęs Viggo Jensen. Svorių kilnojimo viena ranka rungtyje jis iškovojo sidabrą, o analogiškoje rungtyje abejom rankom tapo čempionu. Sėkmingiausiai šalį atstovavo buriuotojas Paul Elvstrøm. Nuo 1948 iki 1960 m. jis keturiskart tapo Finn Dinghi arba Firefly (1948 m. valčių klasės pavadinimas) regatos čempionu ir tapo pirmuoju sportininku istorijoje, laimėjusiu olimpinį auksą keturis kartus toje pačioje sporto šakoje. Tiesa, daugiausia (po penkis) medalių šaliai yra pelnę irkluotojas Eskild Ebbesen (trys aukso, du bronzos) ir sportinis šaulys Lars Jørgen Madsen (po du aukso ir sidabro, vieną bronzos).

Danijos nacionalinis olimpinis komitetas TOK pripažintas 1905 m.

## Išnašos
Pelkaviai

**Pelkaviai** (, nuo 1938 m. ; nuo 1946 m. ***Jakovlevka***, ) – kaimas Rusijos šiaurės vakaruose, Kaliningrado srities Nesterovo rajone, Čistyje Prudų kaimo gyvenvietėje.

## Istorija

Kaimas žinomas nuo 1785 metų, jo pavadinimas greičiausiai yra vedinys ir siejamas su lietuvių kalbos vardažodžiu *Pelka*, *Pelkus* arba prūsų kalbos žodžiu *pelky*.

Pelkaviai buvo išsimėčiusi gyvenvietė, jos trobėsiai stovėjo Romintos girioje, į šiaurės vakarus nuo Žydkiemio. Nuo 1874 m. priklausė Žydkiemio prūsiškam valsčiui Geldapės apskrityje. 1910 m. kaime suskaičiuoti 210 gyventojai.1933 m. jame gyveno 196, o 1939 m. – 189 kaimiečiai. Tikintieji evangelikai liuteronai priklausė Žydkiemio parapijai, veikė Pelkavių girininkija.

Antrojo pasaulinio karo pabaigoje dauguma pelkaviečių pasitraukė į Vokietiją, pokaryje Pelkavių vietoje buvo įsteigtas Jakovlevkos kaimas.

## Piliakalnis

Kaimo šiaurės vakaruose iškilusi 195,0 m aukščio kalva, XX a. pr. žemėlapiuose žymima kaip *Schlossberg*. Tai – jotvingių piliakalnis. Bene pirmasis duomenis apie jį savo knygoje „Erlaeuterungen zur vorgeschichtlichen Uebersichtskarte von Ostpreussen“ 1908 m. paskelbė vokiečių archeologas Emilis Holakas. Anksčiau piliakalnis buvo žinomas kaip *Pelkawen*, *Pelkauen*, dabar – *Jakovlevkos* vardu.

## Šaltiniai
Krasausiškių ežeras

**Krasausiškių ežeras** – ežeras Lietuvoje, Prienų rajone, 4,5 km į šiaurės vakarus nuo Stakliškių. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,26 km, plotis – iki 0,14 km. Altitudė 95,6 m. Krantai vietomis apaugę krūmynais. Aplinkui plyti kalvotos pievos. Pietuose išteka upelis link Sulingos upelio (Alšios intakas). Šalia įsikūręs Krasaušiškių kaimas.

## Šaltiniai
Bibliografija

**Bibliografija** – mokslas bei priemonių, veiklų visuma apie knygų ir kitų šaltinių, dokumentų aprašymą. Lietuvos valstybinė bibliografija apima Lietuvos leidėjų publikacijas, Lietuvos autorius ir temas apie Lietuvą, jos funkciją atlieka Lietuvos nacionalinė Martyno Mažvydo biblioteka.

Moksliniuose tyrimuose bibliografija padeda nustatyti, kas atitinkama tema padaryta iki tol.

Istoriškai pirmuoju bibliografijos veikalu laikomas Kalimacho sukurtas katalogas „Pinakes“.

Prie bibliografijos pagalbinių disciplinų priskiriamos bibliotekininkystė, paleografija, tipografijos istorija, meno istorija, knygų prekybos istorija.

Bibliografinė medžiaga gali būti pateikiama išvardijant šaltinius tiek abėcėlės tvarka, tiek chronologine tvarka, tiek pagal kokią nors kitą sistemą. Gali būti pateiktas tiesiog įrašų sąrašas, gali būti pateikti komentarai; jei jie labai detalūs, gali būti pereinama prie literatūros istorijos arba mokslo istorijos.

## Šaltiniai
Adomas Lastauskas

**Adomas Lastauskas** (1866 m. gruodžio 23 d. Rudaminoje, Kalvarijos apskritis, Rusijos imperija – 1938 m. liepos 5 d. Šilavote, Lietuvos Respublika) – Romos katalikų kunigas Lietuvoje ir Lenkijoje.

## Biografija

Suvalkų berniukų gimnazijoje baigęs penkias klases, nuo 1886 m. mokėsi Seinų kunigų seminarijoje. 1891 m. birželio 6 d. įšventintas kunigu, po to dirbo sielovados darbą Raigardo Švč. Mergelės Marijos Gimimo parapijoje. 1895–1898 m. studijavo Fribūro universitete Šveicarijoje. Nuo 1899 m. trejus metus tarnavo vikaru Raigarde. 1902 m. perkeltas vikaro pareigoms į Bartninkus, nuo 1903 m. vėl vikaras Raigarde. Pasižymėjo platindamas tikinčiųjų tarpe uždraustą lietuvišką spaudą. 

1909 m. paskirtas Berznyko Švč. M. Marijos Dangun Ėmimo parapijos administratoriumi (klebonu). Krašto lietuviai 1917 m. jį pasiuntė deputatu į Vilniaus konferenciją, kuri išrinko Lietuvos Tarybą, paskelbusią šalies Nepriklausomybę. 1919 m. rugsėjo 24 d. Lenkijos administracinių organų buvo trumpam suimtas Seinuose, o vėliau iškeldintas į Lietuvos Respubliką. Iki 1935 m. liepos 1 d. tarnavo klebonu Šilavoto Švč. Jėzaus Širdies bažnyčioje, vėliau – altarista Šilavote.

## Šaltiniai
* Lastauskas, Adomas // lkma.lt
* Eugenija Pakutkienė. ''Savos giminės pėdsakais'' // Aušra, 2017 m. Nr. 4, psl. 20-21 
* M. Malinauskienė. ''Iš Berznyko istorijos'' // punskas.pl
Palusai

**Palusai** (*Palus*) – indėnų sahaptinų tauta, gyvenanti Jungtinių Amerikos Valstijų šiaurės vakaruose, Vašingtono valstijoje. Vartoja sahaptinų kalbos tarmę, dabar paplitusi anglų kalba.

Gyveno palusai Gyvačių upės žemupyje (dab. Oregonas, Aidahas), skirstėsi į 3 savarankiškus klanus, sudarė apie 40 žieminių gyvenviečių. Pagal juos pavadinta derlinga Paluso sritis šiaurės vakarų JAV. Palusai ilgą laiką atsisakė persikelti į rezervacijas ir iki pat XIX a. pab. gyveno nepriklausomai. Vėliau įjungti į Jakamos indėnų konfederaciją, perkelti į rezervaciją pietų Vašingtone, kur iš esmės asimiliavosi su kitomis tautomis.


Umatilla, Paloos, and 2 white men - NARA - 523642.jpg|Umatilų ir palusų vadų delegacija su amerikiečiais
Palouse-Colville-family.jpg|Palusų–kolvilių šeima


## Šaltiniai
Krajonas

**Krajonas** – ežeras Lietuvoje, Prienų rajone, 6,5 km į šiaurės vakarus nuo Stakliškių, 0,5 km į šiaurės vakarus nuo Pazelvės ežero, Alšios hidrografiniame draustinyje. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,14 km, plotis – iki 0,11 km. Altitudė 89,8 m. Krantai užpelkėję, apaugę medžiais ir krūmynais. Aplinkui plyti kalvotos pievos. Per ežerą prateka Krajono upelis iš Pazelvės ežero link Alšios upės. Šalia įsikūręs Pazelvės kaimas.

## Šaltiniai
Teninai

**Teninai** (*Tinainu, Tinaynuɫáma*) – indėnų sahaptinų tauta, gyvenanti Jungtinių Amerikos Valstijų šiaurės vakaruose, Oregone. Vartoja sahaptinų kalbos tarmę, dabar paplitusi anglų kalba.

Teninai laikėsi prie Kolumbijos upės, o XIX a. patraukė nuo jos į pietus. Gyveno kaimynystėje su jumatilais, višramais ir klikitatais. Skirstėsi į 4 grupes (Dalzo teninus, Aukštutinio Dešuto teninus, Žemutinio Dešuto teninus, Džono Dėjaus upės teninus), kurios skyrėsi savo ūkine kryptimi bei egzogaminėmis tendencijomis. Nebuvo perėmę žirgų, kaip kiti sahaptinai.

1855 m. kartu su višramais (vaskais) perkelti į Vorm Springso rezervaciją šiauriniame Oregone (Vasko ir Džefersono apygardos). Verčiasi miškų ūkiu ir medienos apdirbimu, elektronikos pramone, žvejyba, dalyvavo statant Dešuto jėgainę.

## Šaltiniai
Jumatilai

**Jumatilai** (*Umatilla*) – indėnų sahaptinų tauta, gyvenanti Jungtinių Amerikos Valstijų šiaurės vakaruose, Oregone. Vartoja sahaptinų kalbos tarmę (jumatilų kalbą), dabar paplitusi anglų kalba.

Jumatilai laikėsi prie Kolumbijos upės ir jos intako Jumatilos (šiaurės rytų Oregonas). Gyveno kaimynystėje su teninais, višramais ir klikitatais, iš pietų buvo puldinėjami paijutų ir banokų. XIX a. smarkiai nukentėjo nuo epidemijų, o 1855 m. buvo priversti pasirašyti sutartį su JAV ir persikelti į rezervacijas. Sudarė konfederaciją su valavalais bei kaijusais ir gavo rezervaciją šiaurės rytų Oregone (Jumatilos apygarda). Asimiliavosi su kitomis rezervacijos tautomis. Verčiasi miškų ūkiu, pramone.


Umatilla Reservation (3387353733).jpg|Tipiai jumatilų rezervacijoje
Edward S. Curtis Collection People 045.jpg|Jumatilų mergaitė (XX a. pr.)
Chief Clarence Burke (4987067966).jpg|Jumatilų vadas Klarensas Biurkas (*Clarence Burke*)
Paul Shoaway, Umatilla Indian, in ceremonial dress, Washington, ca 1897 (LAROCHE 89).jpeg|Jumatilų indėnas apeiginiais rūbais (1897 m.)


## Šaltiniai
Juozapas Marma (1857)

**Juozapas (Juozas) Marma** (1857 m. rugsėjo 7 d. Mergbūdyje (dab. Šakių rajonas) – 1938 m. Griškabūdyje (dab. Šakių rajonas)) – Romos katalikų kunigas, politikas Lietuvoje ir Lenkijoje.

## Biografija
Mokėsi Varšuvoje, o nuo 1876 m. – Seinų kunigų seminarijoje. Kunigu įšventintas 1881 m. vasario 20 d. 1881–1883 m. skiriamas medinės koplyčios kapelionu Kaletnike. 1883–1890 m. buvo vikaru Prienuose, o 1890–1897 m. – Suvalkuose (1896–1897 m. šiame mieste kartu dirbo ir tikybos mokytoju). Vėliau buvo parapijų administratoriumi (klebonavo): penkerius metus Vištyčio Švč. Trejybės bažnyčioje; 1902–1904 m. – Romanų Švč. Mergelės Marijos bažnyčioje, 1904–1908 m. – kamendulių vienuolyno bažnyčioje Vygriuose.

1908 m. paskirtas Veisiejų Šv. Jurgio bažnyčios administratoriumi (klebonu). Parapijiečių įgaliotas 1917 metais dalyvavo Vilniaus konferencijoje, kuri išrinko Lietuvos Tarybą, paskelbusią šalies Nepriklausomybę. 

1922–1928 m. tarnavo klebonu Šventežerio Švč. Mergelės Marijos Gimimo bažnyčioje, o 1928–1935 m. – Paluobių Šv. Angelų Sargų bažnyčioje. 1935–1938 m. rezidavo Griškabūdyje, kur ir mirė.

## Šaltiniai
* Marma, Juozapas // www.lkma.lt
* M. Malinauskienė. ''Vilniaus konferencijos dalyviams pagerbti'' // punskas.pl
Marma

* Benediktas Marma (g. 1931) – Lietuvos biologas;
* Juozapas Marma (1837–1913) – Romos katalikų kanauninkas;
* Juozapas Marma (1857–1938) – Romos katalikų kunigas ir politikas;
* Mykolas Marma (1886–1954) – Lietuvos teisininkas, politinis bei visuomenės veikėjas.
Kentauro proksima b

**Kentauro proksima b** (dar vadinama **Proksima b** arba **Kentauro alfa Cb**) – egzoplaneta, skriejanti aplink artimiausią Saulės sistemai žvaigždę, raudonąją nykštukę Kentauro proksimą. Ši planeta skrieja gyvybei tinkamoje zonoje. Nuo Žemės nutolusi 4,2 šviesmečio ir yra artimiausia žinoma rasta egzoplaneta.

Kentauro proksimos b planetą nuo žvaigždės skiria 6,9 mln. km, ji aplink žvaigždę apsisuka per 11,2 Žemės dienas, jos masė yra 1,3 Žemės masės. Tinkamumas gyvybei nėra patvirtintas, nes žvaigždinis vėjas šiai planetai daro 2000 kartų didesnį poveikį, nei Saulės vėjas Žemei. Šios planetos atradimas buvo paskelbtas 2016 m. rugpjūčio mėn. Pietų Europos observatorijoje. Planeta buvo atrasta naudojantis radialinio greičio metodu.

## Šaltiniai
Basshunter

**Basshunter**, tikrasis vardas **Jonas Erik Altberg** (g. 1984 m. gruodžio 22 d. Halmstade) – švedų dainininkas, muzikos prodiuseris ir diskžokėjus. Savo dainas priskiria eurodance muzikos stiliui. Labiausiai išgarsėjo savo sukurtais singlais „Boten Anna“ ir „Vi sitter i Ventrilo och spelar DotA“.

## Diskografija
* 

### Studijiniai albumai
* *The Bassmachine* (2004)
* *[[LOL (^^,)|LOL <(^^,)>]]* (2006)
* *[[Now You're Gone – The Album]]* (2008)
* *[[Bass Generation]]* (2009)
* *[[Calling Time]]* (2013)

### Kompiliaciniai albumai
* *The Old Shit* (2006)
* *The Early Bedroom Sessions* (2012)

### Singlai
* „The Big Show“ (2004)
* „Welcome to Rainbow“ (2006)
* „Boten Anna“ (2006)
* „Vi sitter i Ventrilo och spelar DotA“ (2006)
* „Jingle Bells“ (2006)
* „Vifta med händerna“ (2006)
* „Now You're Gone“ (2007)
* „Please Don't Go“ (2008)
* „All I Ever Wanted“ (2008)
* „Angel in the Night“ (2008)
* „Russia Privjet (Hardlanger Remix)“ (2008)
* „I Miss You“ (2008)
* „Walk on Water“ (2009)
* „Al final“ (2009)
* „Every Morning“ (2009)
* „I Promised Myself“ (2009)
* „Saturday“ (2010)
* „Fest i hela huset“ (2011)
* „Northern Light“ (2012)
* „Dream on the Dancefloor“ (2012)
* „Crash & Burn“ (2013)
* „Calling Time“ (2013)
* „Elinor“ (2013)
* „Masterpiece“ (2018)
* „Home“ (2019)
* „Angels Ain't Listening“ (2020)
* „Life Speaks to Me“ (2021)
* „End the Lies“ (& Alien Cut) (2022)
* „Ingen kan slå (Boten Anna)“  (2023)

## Nuorodos

* Oficiali svetainė
Vanapamai

**Vanapamai** (*Wánapam* – 'upės žmonės') – indėnų sahaptinų tauta, gyvenanti Jungtinių Amerikos Valstijų šiaurės vakaruose, Vašingtono valstijoje. Vartoja sahaptinų kalbos tarmę, dabar paplitusi anglų kalba.

Gyveno vanapamai prie Kolumbijos upės (nuo Kunigo slenksčio (*Priest Rapids*) iki Gyvačių upės žiočių). Ilgą laiką išvengė perkraustymo į rezervacijas. XIX a. veikė įtakingas vanapumų pranašas (sapnuotojas) Smohala. Jis gaivino prigimtinę tikybą, siekė, kad indėnai nepasiduotų baltųjų užkariavimui. XX a. 5-ajame dešimtmetyje pradėjus Hanfordo branduolinių tyrimų centro statybą, bei vėliau patvenkus Kolumbijos upę, vanapamai neteko gimtųjų žemių. Kadangi nebuvo pasirašę jokių sutarčių su JAV, negavo žvejybos ir medžioklės plotų. Vėliau šią teisę išsikovojo. Priskirti Jakimų konfederacijos indėnų rezervacijai pietų Vašingtone. Keletas vanapamų šeimų tebegyvena prie Prist Rapidso tvenkinio.

## Šaltiniai
LOL (^^,)

**LOL <(^^,)>** – Švedijos atlikėjo Basshunter studijinis albumas, išleistas 2006 m. rugpjūčio 28 d. įrašų kompanijos „Warner Music Sweden“. „Boten Anna“ yra pirmasis singlas iš albumo, kuris pasirodė 2006 m. gegužės 9 d.

## Dainų sąrašas

## Top ir sertifikatai

### Savaitės Top

### Metų pabaigos Top

## Sertifikatai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Now You're Gone – The Album

**Now You’re Gone – The Album** – Švedijos atlikėjo Basshunter studijinis albumas, išleistas 2008 m. liepos 14 d. įrašų kompanijos „Hard2Beat“. „Now You're Gone“ yra pirmasis singlas iš albumo, kuris pasirodė 2007 m. gruodžio 31 d.

## Dainų sąrašas

## Top

### Savaitės Top

### Metų pabaigos Top

## Sertifikatai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Bass Generation

**Bass Generation** – Švedijos atlikėjo Basshunter studijinis albumas, išleistas 2009 m. rugsėjo 25 d. įrašų kompanijos „Hard2Beat“. „Every Morning“ yra pirmasis singlas iš albumo, kuris pasirode 2009 m. rugsėjo 18 d.

## Dainų sąrašas

## Top

### Savaitės Top

## Sertifikatai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
FC Honka (moterys)

**FC Honka** – Suomijos futbolo klubas iš Espo. Moterų komanda rungtyniavo Kansallinen Liiga.

## Istorija
Moterų futbolo klubas susikūrė 1975 m. 

Pirmą kartą į Suomijos moterų elito divizioną klubas iškopė 2002 m. 

2006, 2007 ir 2008 metais dominavo moterų futbole Suomijoje. 

2017 m. vėl tapo stipriausia komanda Suomijoje.

2018 m. klubas žaidė su FC Gintra. Tai buvo 2018–19 m. UEFA moterų Čempionų lygos kvalifikacinės rungtynės. Jos baigėsi lygiosiomis 1-1.

## Pasiekimai
* **Suomijos čempionatas** 
** Nugalėtojos (4) : 2006, 2007, 2008, 2017
* **Suomijos taurė** 
** Nugalėtojos (3) : 2009, 2014, 2015
** Finalininkės (2) : 2007, 2016
* **Lygos taurė** 
** Nugalėtojos (2) : 2007, 2008
** Finalininkės (1) : 2012

## Sezonai

## Spalvinė gama

## Sudėtis
Atnaujinta 2018 m. rugpjūčio 8 d. pagal UEFA duomenis

|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD" 

 

## Garsesnės žaidėjos
*  Liisa Tuomi, vartininkė.

## Garsesni treneriai
*  Omar Adlani

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* facebook paskyra
* SOCCERWAY
EB/Streymur/Skála (moterys)

**EB/Streymur/Skála** – buvusi dviejų Farerų futbolo klubų jungtinė komanda iš Eidžio ir Skalio. Šis straipsnis apie moterų ekipą, rungtyniavusią aukščiausioje lygoje.

## Istorija
Moterų futbolo komanda susikūrė 2013 m. Tai bendras EB/Streymur ir Skála ÍF klubų projektas. Iki tol atskirai rungtyniavusios komandos susijungė ir dalyvavo moterų elito diviziono kovose kaip vienas darinys.

2017 m. tapo stipriausia komanda Fareruose, kai iškovojo čempionių titulą. Nutraukė eilę metų trukusį KÍ Klaksvík merginų dominavimą, kurios net 17 metų dominavo Farerų futbole.

2018 m. klubas žaidė prieš daugkartines Lietuvos čempiones FC Gintra. Tai buvo 2018–19 m. UEFA moterų Čempionų lygos kvalifikacinės rungtynės. Jose Lietuvos klubas net 7-0 nugalėjo Farerų Salų ekpią.

2019 m. užėmė ketvirtą vietą, o 2020 m. liko paskutinėje (šeštoje) vietoje. 2021 m. buvo trečioje vietoje.

## Pasiekimai
;  **[[Betri Deildin kvinnur]]:**
* **Čempionės:** 2017, 2018
* Antroji vieta: 2013, 2014, 2015, 2016

; **Farerų moterų futbolo taurės turnyras**
* **Nugalėtojos (2):** 2017, 2018
* Finalininkės: 2015

## Sezonai

## Europos turnyrai

## Sudėtis
*Atnaujinta: [[2018]] m. [[rugpjūčio 13]] d.* 
 

|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"

  (kapitonė)

## Išnašos

## Nuorodos
* SOCCERWAY
Spoldingo metodistų bažnyčia

**Spoldingo metodistų bažnyčia** – metodistų bažnyčia Spoldinge, Jungtinėje Karalystėje. 

## Istorija
Bažnyčios vietoje stovėjo kalėjimas. Vėliau XIX amžiaus 3-iame dešimtmetyje pastatyta pirmoji metodistų koplyčia. Dabartinis raudonų plytų maldos namų pastatas iškilo 1887 m.

2014 m. atnaujintas bažnyčios stogas. Maldos namų pastatas įtrauktas į saugomų pastatų registrą.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
FC NSA Sofia

**NSA** – Bulgarijos futbolo klubas iš Sofijos. Moterų komanda dalyvauja AFG pirmenybėse.

## Istorija

Akademija įkurta 1942 m. Ji ugdo bulgarų futbolo talentus eilę metų. 

Moterų komanda kovoja dėl aukščiausių vietų ir trofėjų Bulgarijoje. Nuo 2005 iki 2013 m. dominavo bulgarų moterų pirmenybėse. 

Net 18 kartų tapo šalies čempionėmis, nuolatos dalyvavo UEFA moterų čempionių lygos atrankose.

2018 m. rugpjūčio 13 d. klubas žaidė su FC Gintra. Tai buvo 2018–2019 m. UEFA moterų Čempionų lygos kvalifikacinės rungtynės. Lietuvos klubas sutriuškino varžoves rezultatu 9-0. Šiaulietės pateko į kitą etapą, o bulgarės baigė pasirodymą.

2021–2022 m. sezone liko antroje vietoje. Jų dominavimą nutraukė Stara Zagoros „Lokomotiv“.

## Pasiekimai
;  **[[Žensko dăržavno părvenstvo]]**
* **Bulgarijos čempionės (20x)** : 1990–1991, 2004–2005, 2005–2006, 2006–2007, 2007–2008, 2008–2009, 2009–2010, 2010–2011, 2011–2012, 2012–2013, 2013–2014, 2014–2015, 2015–2016, 2016–2017, 2017–2018, 2018–2019, 2019–2020, 2020–2021, 2023–2024, 2024–2025 m.

;   **Bulgarijos moterų futbolo taurė**
*  **Nugalėtojos (16x):** 1992, 1994, 1997, 2001, 2004, 2007, 2008, 2009, 2010, 2012, 2013, 2014, 2015, 2016, 2017, 2018 m.

## Sezonai

## Sudėtis
Atnaujinta: 2018 m. rugpjūčio 13 d.

|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD" 

 **(C)**

## Išnašos

## Nuorodos
* NSA Oficiali svetainė
* SOCCERWAY
Šymkent BIIK-Kazygurt

**BIIK-Kazygurt** – Kazachstano futbolo klubas iš Šymkento. Šis straipsnis apie moterų komandą, rungtyniavusią aukščiausioje lygoje.

## Istorija

Įkurtas 2009 m. Moterų komanda kovoja dėl aukščiausių vietų ir trofėjų Kazachstane.

2016 m. klubas žaidė su FC Gintra. Tai buvo 2016–2017 m. UEFA moterų Čempionų lygos atrankos rungtynės.

2018 m. rugsėjo 12 d. UEFA moterų Čempionų lygos atrankos rungtynės klubas susitiko su Barcelona. 

2018 m. klubas žaidė draugiškas rungtynes su FC Gintra. 2018 m. rugpjūčio d. d. įvykusiose rungtynėse užfiksuotos lygiosios 1:1.

2019 m. žaidė prieš Anderlecht merginas ir nugalėjo rezultatu 2:0.

2022 m. sezone tapo čempionėmis.

## Pasiekimai
* **Čempionės (13 k.)** 
** 2011, 2013, 2014, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2020, 2021, 2022, 2023, 2024 m.
* **Taurė (11 k.)** 
** 2010, 2011, 2012, 2013, 2014, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2020
* **Supertaurė (1 k.)**
** 2013

## Sezonai
; Pastarųjų metų sezonai

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia geltona juoda apranga. 

## Sudėtis

## Garsesnės žaidėjos
*  Saule Karibajeva ()
*  Svetlana Bortnikova ();
*  Kamila Kulmagambetova ();
*  Aselchan Turylbekova ();
; Užsienietės
*  Samantha Rosette ()
*  Madison Less ()
*  Gulnara Gabelija ()
*  Darija Kravec ()

## Vyr. treneriai
*  Kalojanas Petkovas (2011–2022 m.)
*  Madiyar Kembilov
*  Zoranas Dimitričius (), nuo 2025 m. rugsėjo mėn.

## Išnašos

## Nuorodos
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* BIIK-Kazygurt vesti.kz
* Komandos sudėtis
Sergejus Sazonovas

**Sergejus Sazonovas** (, 1860 m. rugpjūčio 10 d. Riazanės gubernija, Rusijos imperija – 1927 m. gruodžio 25 d. Nica, Prancūzija) – Rusijos imperijos valstybės veikėjas, užsienio reikalų ministras nuo 1910 m. iki 1916 m.

## Biografija
Gimė Riazanės gubernijos dvarininko dviejų vaikų šeimoje. Baigęs Carskoje Selo Aleksandrovo licėjų, 1883 m. pradėjo dirbti Rusijos imperijos užsienio reikalų ministerijoje. Nuo 1890 m. dirbo Rusijos ambasadoje Londone. 1894 m. paskirtas Rusijos misijos Vatikane sekretoriumi. 1904 m. antrą kartą paskirtas į patarėjo pareigas ambasadoje Londone. 1906 m. kovo mėnesį pradėjo dirbti misijos Vatikane vadovu. 1907 m. paskirtas pasiuntiniu Jungtinėse Valstijose.

1909 m. gegužės 26 d. paskirtas Rusijos užsienio reikalų ministro pavaduotoju. Nuo 1910 m. rugsėjo 4 d. laikinai vadovavo užsienio reikalų ministerijai, o 1911 m. lapkričio 8 d. paskirtas ministru. Šiose pareigose siekė palaikyti gerus santykius su Jungtine Karalyste, Japonija bei Vokietijos imperija. 1913 m. sausio 1 d. paskirtas Rusijos imperijos Valstybės tarybos nariu. Balkanų karų metu siekė stiprinti santykius su Antantės valstybėmis. Pirmojo pasaulinio karo metu su Jungtine Karalyste ir Prancūzija svarstė pokarinio pasaulio pertvarkymo planus. 1916 m. liepos 7 d. atleistas iš pareigų. Tarp jo atleidimo priežasčių buvo įvardijama esą per daug palanki Antantės atžvilgiu vykdyta Rusijos politika. 1912 m. sausio 12 d. paskirtas Rusijos ambasadoriumi Jungtinėje Karalystėje, tačiau dėl Vasario revoliucijos dirbti į Londoną neišvyko. Po Spalio perversmo palaikė Baltųjų judėjimą. 1919 m. A. Kolčiako ir A. Denikino sudarytose vyriausybėse užėmė užsienio reikalų ministro pareigas. Jas atstovavo Paryžiaus taikos konferencijoje.

Nuo 1920 m. gyveno emigracijoje. 1927 m. parašė atsiminimų knygą. Mirė Nicoje. Palaidotas miesto rusų (pravoslavų) kapinėse.

## Šaltiniai
KÍ Klaksvík (moterys)

**KÍ Klaksvík** – Farerų futbolo klubas iš Klaksviko. Šis straipsnis apie moterų ekipą, rungtyniavusią aukščiausioje lygoje. Daugkartinės šalies čempionės.

## Istorija

Moterų futbolo komanda susikūrė 1985 m. 

**KÍ Klaksvík** merginos dominavo Farerų moterų futbole, net 17 metų iš eilės tapo čempionėmis. Nuo 2000 m. iki 2016 m. sezono buvo stipriausia moterų ekipa salose, bet 2017 ir 2018 m. jas nukarūnavo EB/Streymur/Skála. 2019 m. vėl iškovojo čempionių titulą.

2025 m. sezone KÍ futbolininkės iškovojo čempionių titulą (24–tą kartą klubo istorijoje).

## Pasiekimai
;  **[[Betri Deildin kvinnur]]:**
* **Čempionės (24):** 1997, 2000, 2001, 2002, 2003, 2004, 2005, 2006, 2007, 2008, 2009, 2010, 2011, 2012, 2013, 2014, 2015, 2016, 2019, 2020, 2021, 2022, 2023, 2025 m.
;  **Farerų salų moterų futbolo taurė**
* **Nugalėtojos (16):** 2000, 2001, 2003, 2004, 2006, 2007, 2008, 2010, 2011, 2012, 2013, 2014, 2015, 2016, 2020, 2022

## Sezonai

## Išnašos

## Nuorodos
* Klubo oficiali svetainė
* facebook paskyra
* SOCCERWAY
* Globalsportsarchive
Havnar Bóltfelag (moterys)

**Havnar Bóltfelag** – Farerų futbolo klubas iš Torshauno. Šis straipsnis apie moterų ekipą, rungtyniavusią aukščiausioje lygoje. Daugkartinės šalies čempionės.

## Istorija

Moterų futbolo komanda susikūrė 1985 m. Merginos dominavo Farerų moterų futbole, 7 kartus tapo čempionėmis.

## Pasiekimai
;  **[[Betri Deildin kvinnur]]:**
* **Čempionės (7):** 1986, 1988, 1989, 1993, 1994, 1995 ir 1999
;  **Farerų moterų futbolo taurė:**
* **Nugalėtojos (6):** 1990, 1996, 1998, 1999, 2001 ir 2019
;  **Supertaurė**
* **Nugalėtojos (1):** 2019

## Sezonai

## Sudėtis
2017 m. sudėtis 

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
: apie moterų ekipą
* facebook paskyra
* SOCCERWAY
B36 Tórshavn (moterys)

**B36** – Farerų futbolo klubas iš Torshauno. Šis straipsnis apie moterų ekipą, rungtyniavusią aukščiausioje lygoje.

## Istorija

Moterų futbolo komanda susikūrė 1985 m. Merginos 4 kartus tapo čempionėmis.

## Pasiekimai
;  **[[Betri Deildin kvinnur]]:**
* **Čempionės (4):** 1985, 1987, 1996, 1998
* Vicečempionės (10): 1988, 1994, 1995, 1999, 2001, 2002, 2004, 2005, 2007, 2012
;  **Farerų moterų futbolo taurė:**
* **Nugalėtojos (6):** 1991, 1993, 1994, 1995, 1997, 2005
* Finalininkės (3): 1998, 2008, 2012

## Sezonai

## Sudėtis
2025 m. sudėtis pateikta faroesoccer.com svetainėje

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* SOCCERWAY
Dybovas

**Dybovas** (,  (1938–1945 m. ) – kaimas Lenkijos šiaurėje: Varmijos Mozūrų vaivadijos Alėckos apskrities Šventainės valsčiuje. Šaltyšijos centras.

Išsidėstęs Luko ežeryne, 15 kilometrų į šiaurės vakarus nuo apskrities centro Alėckos ir dešimt km į šiaurę nuo Šventainės.
 
## Istorija
Kaimas *Diboffsky* vardu žinomas nuo 1564 metų, prieš 1785 m. buvo vadinamas *Dyboven*. Laikotarpyje tarp 1874 m. ir 1945 m. buvo priskirtas *Čychen* prūsiškam valsčiui ir iki 1945 m. priklausė Rytprūsių Gumbinės apygardos Alėckos apskričiai. 

1910 m. kaime suskaičiuoti 272 gyventojai. Sutinkamai su Versalio sutarties nutarimais 1920 m. krašte buvo vykdomas visuotinis plebiscitas – 195 dyboviečiai pasisakė už priklausymą Rytprūsiams, už perėjimą į Lenkijos administracinį valdymą nebalsavo niekas. 1938 m. buvo pakeistas kaimo pavadinimas į *Dybauen*. 1933 m. jame gyveno 359, o 1939 m. – 309 kaimiečiai.

Po Antrojo pasaulinio karo kartu su visa pietine Rytprūsių dalimi perduotas Lenkijai ir iki 1998 m. priklausė Palenkės vaivadijai, vėliau įėjo į Varmijos Mozūrų vaivadijos sudėtį.

## Piliakalnis
Tarp *Dlugė* ir *Stopkos* ežerų iškilusi 167 m aukščio kalva. Tai – buvęs jotvingių piliakalnis. Vienas pirmųjų 1576 m. jį paminėjo žinomas Prūsijos tyrinėtojas Kasparas Henenbergeris, vėliau – Emilis Holakas (*Der Zamzisko Chelchen*).

Ovalo formos viršutinė aikštelė 80 m x 60 m, jos rytinėje dalyje dar iki Antrojo pasaulinio karo telkšojo mažas ežerėlis (bala). Aikštelė apsupta dvigubu apsauginiu pylimu, kuris rytinėje pusėje susijungia į vieną galingą apsauginį užtvarą. Patekti į piliakalnį buvo galima iš rytų pusės, kelias į jį vedė nuo papėdės gyvenvietės per pylime paliktą išimą. Objektas datuojamas X–XIII amžiais.

## Šaltiniai
Dybovo riedulys

**Dybovo riedulys** – galindų kultinis riedulys Šiaurės Lenkijoje. Dybovo kaimas priklauso Varmijos Mozūrų vaivadijos Mrongovo apskrities Mikolaikų valsčiui.

Riedulys guli Sniardvų ežero vakarinėje pakrantėje, apie 20 m aukščio kalvos viršūnėje. Nuo kaimo trobėsių nutolęs maždaug 0,5 km. Tai 4,5 m ilgio; 2,6 m pločio ir 1,2 m aukščio akmuo. Rusvo granito apimtis – 12,15 m³. Jo viršuje du įdubimai (aukojimo dubenys?): vienas ovalo formos, 15 cm gylio ir 50 cm ilgio; kitas – pailgas griovelis. 

Nuo kalvos atsiveria gražus vaizdas į Sniardvų ežerą (prie šio vandens telkinio dunkso ir daugiau riedulių, kai kurių apimtys viršija 4 m³).

## Išnašos

## Šaltiniai
* Święte kamienie
* Klimek Robert. ''Katalog kamieni kultowych na obszarze ziem pruskich.'' // Kamienie w historii, kulturze i religii, pod red. Roberta Klimka i Seweryna Szczepańskiego. Olsztyn, 2010 psl. 82
* Głazowiska w powiecie mrągowskim
ÍF/Víkingur (moterys)

**ÍF/Víkingur** – Farerų futbolo komanda iš Fuglafjorduro ir Eisturojaus. 

2016, 2017, 2018 m. dalyvavo 1. deild kvinnur pirmenybėse.

## Istorija

Moterų futbolo komanda susikūrė 2014 m. 

Tai dviejų futbolo klubų bendras projektas (ÍF Fuglafjørður ir Víkingur Gøta).

2019 m. sezone ÍF/Víkingur ir B68 Toftir komandos žaidė susijungusios į vieną ekipą. Buvo suformuota nauja komanda ÍF/Víkingur/B36.

## Pasiekimai
* Geriausia vieta 4-oji. (2014, 2015, 2017 m.)

## Sezonai

## Sudėtis
2018 m. sudėtis pateikta faroesoccer.com svetainėje

 (kapitonė)

## Šaltiniai

## Nuorodos
Didieji Juodupiai

**Didieji Juodupiai** (, , (1938–1945 m. )) – miško kaimelis () Lenkijos šiaurės rytuose: Varmijos Mozūrų vaivadijos Geldapės apskrities Geldapės valsčiuje.    

## Geografija
Didieji Juodupiai išsistatę Varmijos Mozūrų vaivadijos šiaurės rytuose ir 10 kilometrų nutolę į rytus nuo apskrities centro Geldapė. Pietuose telkšo pelkė, kurioje įkurtas durpių rezervatas (). Šiaurėje už kelių šimtų metrų eina tarpvalstybinė Lenkijos–Rusijos siena. Kaimo pakraštyje prasideda Romintos giria. Gyvenvietė pasiekiama vaivadijos keliu Nr. išsukus Pliuškiemyje arba Gelviečiuose (). Geležinkelio prieigos nebeliko, kai po Antrojo pasaulinio karo buvo uždaryta geležinkelio linija Geldapė–Žydkiemis su artimiausia stotele Meškerupiuose ().

Kaimo šiaurės rytuose iškilusi 213 m aukščio kalva. XX a. pr. vokiškuose žemėlapiuose ji žymima kaip Sankalnis (), vėliau pervadinta į *Sonnen Berg*. 1953 m. kovo 4 d. šiai kalvai suteiktas *Sankalnia* vardas.

## Istorija
Didieji Juodupiai minimi nuo 1874 m., kai buvo įjungti į tuo metu naujai sukurtą Gelviečių prūsišką valsčių Geldapės apskrityje. 1910 m. kaime suskaičiuoti 105 gyventojai. 1929 m. Didieji Juodupiai apsijungė su gretimais Viduriniaisiais Juodupiais (,  (dabar sunykę)) ir su Romintos Medžioklės Namų kaimeliu (, šiandien *Radužnoje* Rusijos Kaliningrado srityje) į vieną bendruomenę. Nuo to laiko Didieji Juodupiai tapo Juodupiais. 1933 m. juose gyveno 225 kaimiečiai, 1939 m. šis skaičius išliko nepakitęs. Lenkijos Liaudies Respublikos laikais vėl gražintas Didžiųjų Juodupių () vardas, išvertus jį iš lietuvių kalbos. Iki Antrojo pasaulinio karo pabaigos tikintieji evangelikai liuteronai buvo priskirti Geldapės parapijai, o katalikai – bažnyčiai Geldapėje. Pokaryje evangelikai liuteronai priklauso Geldapės parapijai, katalikai meldžiasi katalikiškoje Geldapės bažnyčioje.
 
## Šaltiniai
B68 Toftir (moterys)

**B68** – Farerų futbolo klubas iš Toftiro. Šis straipsnis apie moterų ekipą, rungtyniavusią aukščiausioje lygoje.

## Istorija

Moterų futbolo komanda 1997 m. pirmą kartą žaidė elito divizione. 

Paskui buvo bendras projektas su GÍ Gøta. Komanda vadinosi GÍ Gøta/B68. Vėliau bendradarbiavimo buvo atsisakyta. 

Paskui sekė dar vienas jungtinis projektas B68 Toftir/NSÍ Runavík, bet 2015 m. bendradarbiavimas nutrauktas. 

Nuo 2016 m. klubas savarankiškai dalyvavo elito diviziono kovose. 2019 m. atsisakė planų dalyvauti elito diviziono kovose.

## Pasiekimai
* Aukščiausias pasiekimas yra 6 vieta.

## Sezonai

## Sudėtis
Sudėtis pateikta faroesoccer.com svetainėje

## Šaltiniai

## Nuorodos
Dombrovskė

**Dombrovskė** (, , (1938–1945 m. )) – kaimas šiaurės Lenkijoje: Varmijos Mozūrų vaivadijos Alėckos apskrities Alėckos valsčiuje. Šaltyšijos centras, išsidėstęs septyni kilometrai į šiaurės rytus nuo pagrindinio apskrities ir valsčiaus miesto Alėckos.

## Istorija
Kaimas *Dombrofsken* vardu žinomas nuo 1562 metų, 1785–1938 m. buvo vadinamas *Dombrowsken*. Laikotarpyje tarp 1874 m. ir 1945 m. buvo priskirtas *Seedranken* prūsiškam valsčiui ir iki 1945 m. priklausė Rytprūsių Gumbinės apygardos Alėckos apskričiai.  

1910 m. kaime suskaičiuoti 305 gyventojai.. Sutinkamai su Versalio sutarties nutarimais, 1920 m. krašte buvo vykdomas visuotinis plebiscitas – jo metu 195 dombrovskiečiai pasisakė už priklausymą Rytprūsiams, už perėjimą į Lenkijos administracinį pavaldumą nebalsavo niekas. 1938 m. buvo pakeistas kaimo pavadinimas į „Königsruh (Ostpr.)“. 1933 m. jame gyveno 333, o 1939 m. – 274 kaimiečiai.

Po Antrojo pasaulinio karo kartu su visa pietine Rytprūsių dalimi perduotas Lenkijai ir 1975–1998 m. priklausė Palenkės vaivadijai, vėliau įėjo į Varmijos Mozūrų vaivadijos sudėtį.

## Piliakalnis
Į pietus nuo kaimo iškilusios dvi 202 m virš jūros lygio aukščio kalvos: *Piliakalnis* () ir *Daombrovskių Kalvelės* (). Žymūs Prūsijos tyrinėtojai Emilis Holakas ir Johannas Michaelis Guisė jas abi buvo priskyrę jotvingių piliakalniams (žemėlapyje pažymėta *Stobbenort*), o dabar taip įvardijama tik pirmoji kalva.

X–XIII a. datuojamas objektas iškilęs Legos upės slėnyje, du kilometrai į pietus nuo kaimo. Apskritimą primenanti viršutinė aikštelė (diametras apie 30 m) apsupta gynybiniu pylimu, kuris šiaurinėje dalyje yra gerokai aukštesnis. Priešininkų priėjimą prie aikštelės sunkino ir itin statūs šlaitai. 

Piliakalnį tyrė Suvalkų krašto muziejaus archeologai Ježis Bžozovskis () ir Ježis Semaška ().    

## Šaltiniai
Alksnė

**Alksnė** – upelis Lietuvoje, Vilkaviškio rajone; Šešupės kairysis intakas. Prasideda Paežerių miške, 2 km į vakarus nuo Paežerių. Teka laukais į šiaurės vakarus, pačiame žemupyje pakrypsta į šiaurės rytus. Įteka į Šešupę 146,6 km nuo jos žiočių, ties Jurkšais II.

Intakas – Kiaulupė (kairysis).

Visa vaga ištiesinta. Kaimai prie Alksnės: Opšrūtai, Mažučiai, Stirnėnai, Alksnėnai.

## Etimologija

Upės pavadinimas kilęs nuo medžio vardo *[[alksnis]]*.

## Šaltiniai
Apaštėlė (reikšmės)

**Apaštėlė** gali reikšti:
* Apaštėlė – upė Kupiškio ir Biržų rajonuose; kairysis Apaščios intakas;
* Apaštėlė – upė Rokiškio rajone; dešinysis Apaščios intakas;
* Apaštėlė – nedidelis Pyvesos intakas;
* Apaštėlė – viensėdis Rokiškio rajone.
Apaštėlė (dešinysis)

**Apaštėlė** – upelis Lietuvoje, Rokiškio rajone; Apaščios dešinysis intakas. Išteka iš Vidugirio miško, 5 km į rytus nuo Pandėlio. Teka laukais ir miškeliais į šiaurės vakarus, visa vaga ištiesinta. Įteka į Apaščią 73,1 km nuo jos žiočių, ties Raikėnais.

Žymesnių intakų neturi.

Pavadinimas padarytas nuo *Apaščios*. Prie upelio įsikūrę Stenionys, Dauniūnai, Girsteikiškiai.

## Šaltiniai
Apsingė (upė)

**Apsingė** – upelis pietų Lietuvoje, Alytaus ir Varėnos rajonuose; Nemuno dešinysis intakas. Išteka iš Apsingio ežero, 1 km į pietus nuo Makniūnų. Vingiuoja pietų kryptimi pro Subartonių miškus. Įteka į Nemuną 409,8 km nuo jo žiočių, ties Netiesomis.

Intakai: Gulbinė, Netiesa (dešinieji), Kempė (kairysis, per Netiesėlio ežerą).

Upelio žemupys patenka į Dzūkijos nacionalinį parką. Prie Apsingės yra Apsingės ir Netiesų kaimai.

Vandenvardis *Apsìngė* neaiškus: gali būti kilęs tiek nuo žodžio *[[drebulė|epušė]]* (, ), tiek nuo  šaknies, reiškiančios takius vandenis, upę.

## Šaltiniai
Šeimos Portretas

**Šeimos portretas** arba **Družinski portretas** – dailininko Franco Kraljo (1895–1960 m.) paveikslas, nutapytas 1926 m. Jo dydis yra 115,5 × 130,3 cm. Paveikslas nutapytas aliejiniais dažais ant drobės. Jis yra saugomas Šiuolaikinio meno muziejuje Ljubljanoje.

Paveikslo pavadinimas slovėnų kalba yra „Družinski portret“. Paveikslas vaizduoja Kraljį, jo žmoną ir vaiką, išeinančius iš menininko studijos po darbo. Paveikslas yra naujojo objektyvizmo stiliaus Slovėnijoje pavyzdys.

Yra du įsimintini dalykai apie paveikslą. Pirma, paveikslas parodo menininko asmeninį gyvenimą. Kraljis paprastai nenaudojo savo asmeninio gyvenimo paveikslų temoms. Tačiau paveiksle nėra emocinio arba sentimentalaus elemento. Tai yra įprasta naujojo objektyvizmo, kuriame menininkai rodė realius žmones ir daiktus be jų savybių ar simbolikos, stilistikai.

Antra, paveikslo priekyje arčiausiai žiūrovo vaizduojama skulptūra. Tai yra baigtas menininko darbas. Skulptūra vaizduoja Kraljo žmoną ir vaiką.

## Slovėnijos ekspresionizmas
Kraljis išvyko į Vieną 1913 m. studijuoti skulptūros. Studijas 1915 m. jam teko nutraukti dėl karo. 1919 m. jis grįžo iš karo ir išvyko mokytis į Prahą dvejus metus. 1920–1923 m. Kraljis buvo Slovėnijos ekspresionizmo judėjimo centre. Kraljis paliko ekspresionizmo judėjimą ir netrukus tapo centrine Slovėnų „naujojo realizmo“ judėjimo, kuriame buvo būdingi kasdienio gyvenimo elementai, figūra.

## Nuorodos

## Kitos interneto svetainės
* Trys darbai Prancūzija Kralj  **(**it.**)**
* Moderna Galerija, Projekt DCA
* https://museums.si/sl/author/details/7/france-kralj

]]
Arvystas

**Arvystas** – upė Lietuvoje, Ukmergės, Jonavos ir Kėdainių rajonuose; Obels kairysis intakas. Prasideda Siesikų miškuose, šalia Užulaukio kaimo, 3 km į pietvakarius nuo Siesikų. Teka į vakarus Siesikų miškais, nuo vidurupio pasuka į šiaurės vakarus ir tada teka Kėdainių rajono laukais. Įteka į Obelį 40,9 km nuo jos žiočių, tarp Bebrikių ir Paguirių.

Intakas – Arvystėlis (kairysis).

Visa vaga ištiesinta. Kaimai prie Arvysto: Baravykai (išnykęs), Kuronys, Bebrikiai.
 
Vandenvardžio *Arvỹstas* (seniau galbūt **Arvìstas*?) kilmė neaiški: gali būti kilęs nuo tokio pat asmenvardžio (nuo jo galimai kilęs ir vietovardis Aristava ( „greitas“,  „greitas, guvus“ ir kt.).

## Šaltiniai
Ašoklis

**Ašoklis** – upelis Lietuvoje, Skuodo rajone; Luobos kairysis intakas (Bartuvos baseinas). Prasideda laukuose, 1,5 km į šiaurę nuo Barstyčių, ties Aubrikiais. Teka šiaurės, šiaurės vakarų kryptimi, prateka Laumių mišką (Laumių botaninį-zoologinį draustinį). Įteka į Luobą 32,3 km nuo jos žiočių, šalia Kadžių.

Ženklesnių intakų neturi. Vidurupyje sudarytas nedidelis Laumių III tvenkinys. Žemupyje teka buvusio durpyno pakraščiu. Vaga vietomis ištiesinta. Kaimai prie Ašoklio: Laumės, Medsėdžiai, Nausėdai.

Upėvardis *Ašóklis* kilo nuo žodžio *(v)ašoklis* („serbentas“).

## Šaltiniai