open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Vaduvų piliakalnis

**Vaduvų piliakalnis su gyvenviete** – piliakalnis ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas 23828) Vaduvose (Kupiškio rajono savivaldybė). Pasiekiamas keliu  nuo Kupiškio pavažiavus iki posūkio ir 2,6 km link Kandrėnų, pravažiavus juos ir Pacauskus, pasukus į dešinę pietvakarių kryptimi, yra už 100 m kiek dešiniau.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje, Šetekšnos (Jaros) kairiajame krante, santakoje su bevardžiu upeliu. Šlaitai vidutinio statumo, 5-10 m aukščio. Aikštelė apskrita, 40 m skersmens. Joje rasta lygios keramikos.

Piliakalnį labai apardė joje įrengtos veikiančios kapinės. Šlaitai apaugę lapuočiais.

Į pietus – pietryčius ir šiaurės vakarus nuo piliakalnio 1,6 ha plote yra papėdės gyvenvietė. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 2,1 ha, fizinio apsaugos zonos pozonio plotas 10000 m².

## Piliakalnio apsauga

1973 m. įtrauktas Lietuvos kultūros paminklų sąrašą,1992 m. įtrauktas į Kultūros vertybių registrą (u. k. 5287) , 1998 m. paskelbtas kultūros paminklu, 2005 m. pripažintas valstybės saugoma kultūros vertybe. 

## Tyrimai
1969 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Radinius saugo Lietuvos nacionalinis muziejus.

## Galerija

Vaizdas:Vaduvu piliakalnis is siaures puses.jpg|Vaduvų piliakalnis iš šiaurės pusės
Vaizdas:Vaduvu piliakalnis is siaures vakaru puses.jpg|Vaduvų piliakalnis iš šiaurės vakarų pusės
Vaizdas:Vaduvu piliaklanis is pietryciu puses.jpg|Vaduvų piliakalnis iš pietrycių pusės
Vaizdas:Vaduvu piliaklanis is rytu puses.jpg |Vaduvų piliakalnis iš rytų pusės


## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.141
* Покровский Ф. В. Археологическая карта Ковенской губернии. Вильна, 1899, c. 62.
* Petras Tarasenka. Lietuvos archeologijos medžiaga. Kaunas, 1928, 254.

## Nuorodos
* Lietuvos piliakalniai. Vaduvos
* Kupiškėnų mintys - *[http://kmintys.lt/archyvas/?psl=kupiskio_krasto_kaimu_istorijos&id=56 "VADUVŲ PILIAKALNIS IR JO PALYDOVAI"]*
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Milžava

**Milžava** arba **Milžuva** () – istorinė žemė Žemaitijoje. Susidarė Kražių ir Karšuvos žemių paribyje. Minima 1385 m. kryžiuočių karo kelių į Lietuvą aprašymuose. Centras – įtvirtintas Milžuvos piliakalnis, minimas 1386 m. Manoma, kad tai galėjęs būti Pabalčių piliakalnis prie Balčios upės. Netoli jo yra Milžavėnų kaimas.

## Šaltiniai
Minkelių ežeras

**Minkelių ežeras** – ežeras rytų Lietuvoje, Vilniaus rajono šiaurėje, 10 km į šiaurę nuo Nemenčinės, 5 km į pietvakarius nuo Sužionių. Ilgis šiaurės rytų – pietvakarių kryptimi 0,94 km, plotis iki 0,44 km. Altitudė 154,6 m. Ežeras netaisyklingos formos, telkšo termokarstiniame duburyje. Krantai turi žemas terasas, šiaurės vakaruose ir pietryčiuose aukštoki ir kalvoti, pietuose ir pietvakariuose pelkėti (Minkelių pelkė), apaugę mišku (Stakinės miškas). Rytinėje ir šiaurinėje pakrantėse plyti pievos ir dirbami laukai. Iš vakarų į pietus ežeru prateka Žeimenos intakas Jusinė.

Prie Minkelių ežero įsikūrę Minkelių ir Stakinių kaimai. Šiaurrytinėje pakrantėje yra poilsiavietė, eina kelias 

## Šaltiniai
Mors Principium Est

**Mors Principium Est** – Suomijos melodingojo death metalo grupė, įkurta 1999 metais.

## Grupės nariai

### Dabartiniai nariai
* Ville Viljanen – vokalas
* Tomy Laisto – gitara
* Kalle Aaltonen – gitara
* Teemu Heinola – bosinė gitara
* Mikko Sipola – mušamieji

### Buvę nariai
* Jori Haukio – gitara
* Karri Kuisma – gitara
* Tom "Tomma" Gardiner – gitara
* Jarkko Kokko – gitara
* Joona Kukkola – sintezatorius
* Toni Nummelin – sintezatorius

## Diskografija
* *[[Inhumanity]]* (2003)
* *[[The Unborn]]* (2005)
* *[[Liberation = Termination]]* (2007)
* *[[...And Death Said Live]]* (2012)
* *[[Dawn of the 5th Era]]* (2014)
* *[[Embers of a Dying World]]* (2017)
* *[[Seven]]* (2020)
* *[[Liberate the Unborn Inhumanity]]* (2022)

## Nuorodos
* http://www.morsprincipiumest.com
* http://www.myspace.com/morsprincipiumestmyspace
*
Drobiškių dvaras

**Drobiškių dvaras** – buvęs dvaras Vidurio Lietuvoje (Drobiškiai, Žeimių seniūnija, Jonavos rajonas). Drobiškių dvaro sodybos fragmentus (117, IP240At) sudaro dvarininko namas ir svirnas. Įtrauktas į Kultūros vertybių registrą. Kelis kartus pardavinėtas aukcione.

Dvaro sodybą sudaro apie XIX a. vid. statytas ir XIX a. pab. – XX a. pr. tvarkytas dvarininko namas bei apie 1930 m. pastatytas svirnas.

## Šaltiniai
Dvasios mokslai

**Dvasios mokslai** – tokie mokslai, kurie savo dalyku turi žmogiškąją tikrovę, žmogaus kūrybinį reiškimąsi istorijoje. Tai tie mokslai, kurie dažniausiai vadinami humanitariniais mokslais (pedagogika, sociologija, istorija, kalbotyra, literatūros istorija, estetika ir t. t).

## Istorija
Dvasios mokslų terminas pirmiausiai atsirado Vokietijoje, kada buvo norima aišiai ir metodiškai dvasios mokslus atriboti nuo gamtos mokslų. Pirmasis šį terminą pavartojo I. Schielas 1849 metais savo J. St. Millio Logikos vertime *Moral Sciences* išversdamas tai dvasios mokslais. Šį terminą išpopuliarino W. Diltheyus veikale *Enleitung in die Geistewissenschaften* 1883 metais, kuriame jis griežtai atskyrė dvasios mokslus nuo gamtos mokslų metodų. 

Kartais dvasios mokslai dar vadinami ir istorijos ar kultūros mokslais, nes žmogiškoji tikrovė yra iš esmės tiek pat istorinis vyksmas, kiek ir kultūrinė kūryba.

## Literatūra
* Z. Ivinskis, Lietuvių religijos bibliografija 1938. 
* J. Balys, Dvasios ir žmonės, 1951.
Acamptopappus

***Acamptopappus*** – astrinių (*Asteraceae*) šeimos augalų gentis. Abi žinomos rūšys auga Šiaurės Amerikos pietvakarių dykumose. Pavadinimas sudarytas sujungus tris lotynų kalbos žodžius: *a-* (ne), *campto-* (lenkti) ir *pappus* (žemyn). 

*Acamptopappus* rūšių augalais maitinasi kai kurių drugių lervos.

## Rūšys
* *[[Acamptopappus shockleyi]]*
* *[[Acamptopappus sphaerocephalus]]*

## Šaltiniai
* Lane, M. A. 1988. Generic relationships and taxonomy of Acamptopappus (Compositae: Astereae). *Madrono* 35. (3): 247-265 [taxonomic revision]

## Nuorodos
* Jutos slėnio universiteto virtualus herbariumas - ''Acamptopappus'' 
* Jepson vadovas
Palankesių dvaras

**Palankesių dvaras** – buvęs dvaras Vidurio Lietuvoje (Palankesiai, Žeimių seniūnija, Jonavos rajonas).

Netoli Palankesių dvarvietės teka Lankesa. Į šiaurę yra miestelis Žeimiai. Išlikusi dvarvietė saugoma valstybės, nustatytas individualus apsaugos ir naudojimo reglamentas. Išlikusi Palankesių buvusio dvaro sodyba. Jos pagrindinį kiemą formuoja alėjos ašyje stovintis ponų namas ir abipus jo, kiemo šonuose, suręstas kumetynas (šeimyninė) bei fachverko konstrukcijos svirnas. Sprendžiant iš formų, struktūros ir konstrukcijų dvaras statytas XIX a. viduryje.

## Šaltiniai
Tabalų vandens paukščių draustinis

**Tabalų vandens paukščių draustinis** - buvusi saugoma teritorija Vidurio Lietuvoje, paukščių draustinis prie Smalos upelio (artimiausia gyvenvietė - Aklasis Ežeras, Šilų seniūnija, Jonavos rajonas). Išeksploatuotas Tabalų durpynas šiuo metu jau prarado ornitologinę vertę. Dar prieš keletą metų užliejamose durpyno pievose gyveno švygždos, griežlės, stulgiai, geltongalvės kielės, daug retų rūšių paukščių apsilankydavo migruodami, tačiau sumažėjus vandens lygiui, paukščiai pasitraukė.

## Šaltiniai
Srautas

**Srautas** gali reikšti:

* Šviesos srautas, fizikinis dydis, naudojamas sklindančios šviesos energijos pernešimui apibūdinti;
* Mokėjimų srautas (arba pinigų srautas), skaičių eilė, susidedanti iš paskirstytų laike mokėjimų sekos;
* Piroklastinis srautas, vulkaninių pelenų, karštų dujų ir kitų uolienų greitai judantis srautas;
* kaimas Raseinių rajone;
* keletas Lietuvos upelių:
* Srautas – Kėdainių rajone; Dotnuvėlės intakas;
* Srautas – Jonavos rajone; Lankesos intakas;
* Srautas – Šiaulių rajone; Žarės intakas;
* Srautas – Radviliškio rajone; Šušvės intakas;
* Srautas – Raseinių rajone; Mūkės intakas.
Acanthocladium

***Acanthocladium*** – astrinių (*Asteraceae*) šeimos augalų gentis. Pavadinimas sudarytas sujungus du graikų kalbos žodžius: *ákantha-* (spyglys) ir *clados* (šaka). 

## Rūšys
**[[Acanthocladium tanytrichoides]]*
**[[Acanthocladium dockeri]]*
Bryzgių piliakalnis

**Bryzgių piliakalnis** arba *Bryzgių senovės gyvenvietė* – piliakalnis (naujai išaiškinamųjų sąraše Nr. 1464; unikalus objekto MC kodas 2512; registro iki 2005 m. balandžio 19 d. Nr. A52) Rokiškio rajono savivaldybės teritorijoje, į pietryčius nuo Bryzgių kaimo Juodupės seniūnija. Pasiekiamas iš kelio Juodupė – Onuškis Bryzgiuose pasukus į kairę pietvakarių kryptimi Kiemiškių link ir pavažiavus 300 m – yra 200 m į dešinę šiaurės vakaruose nuo kaimo kapinių, kelio kairėje, miške.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas kalvos kyšulyje, į šiaurės vakarus nuo Velnio Duobe vadinamos natūralios įdubos. Aikštelė trikampė, pailga šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi, 65 m ilgio, 45 m pločio pietrytinėje dalyje. Piliakalnio pietvakariniame šlaite, 2-3 m žemiau aikštelės yra 25 m pločio terasa, esanti 4-5 m aukščiau Velnio Duobės dugno. 2 m aukščio pietrytinis ir pietvakarinis šlaitai toliau pereina į ožnugarius, juosiančius Velnio Duobės šonus. Juose už įdubų yra 0,5 m aukščio pietryčiuose ir 1 m pietvakariuose bei 6 m pločio pylimai. Piliakalnio šlaitai - vidutinio statumo, iki 10 m aukščio.

Piliakalnis apardytas duobių, apaugęs mišriu mišku.

## Tyrimai
1996 m. Povilas Tebelškis aikštelėje ištyrė 70 m² plotą, rado iki 35 cm storio kultūrinį sluoksnį su brūkšniuota ir lygia keramika, židiniu, stulpavietėmis. 
Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečio pirmąja puse. Lietuvos Respublikos kultūros ministro įsakymas Dėl pripažinimo valstybės saugomu – 2005-04-29; Nr. ĮV-190. Paminklo teritorijos plotas 34000 m².

## Šaltiniai

* Povilas Tebelškis. Bryzgių piliakalnio žvalgomieji tyrinėjimai 1996 metais // Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 1996 ir 1997 metais. Vilnius, 1998. p. 107–108.
* Gintautas Zabiela 2001c. Naujas Lietuvos piliakalnių sąrašo papildymas (1995–2000 m.) // Kultūros paminklai. Vilnius. T. 8, p. 22 (Nr. 3).

## Nuorodos
* Lietuvos piliakalniai. Bryzgiai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Dauliūnų piliakalnis

**Dauliūnų piliakalnis su gyvenviete**, vadinamas *Ožnugariu* – piliakalnis ir gyvenvietė Rokiškio rajono savivaldybės teritorijoje, į pietvakarius nuo Dauliūnų kaimo Jūžintų seniūnija. Pasiekiamas keliu Jūžintai – Duokiškis pavažiavus 650 m už Dauliūnų, yra 50 m į dešinę šiaurėje.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas ilgos siauros kalvos rytinėje dalyje. Aikštelė keturkampė, pailga rytų – vakarų kryptimi, 19x17 m dydžio. Jos vakariniame krašte supiltas 0,6 m aukščio, 14 m pločio pylimas, kurio išorinis 2,2 m aukščio šlaitas leidžiasi į 11 m pločio, 1,5 m gylio griovį. Rytiniame aikštelės krašte yra 0,2 m aukščio, 6 m pločio pylimas. 0,8 m žemiau jo yra 35 m ilgio terasa. Šlaitai statūs, 7-12 m aukščio.Piliakalnis apardytas arimų, apaugęs medžiais.
Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 11000  m².

## Tyrimai
1949 m. ir 1970 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Pietinėje papėdėje, 1 ha plote yra papėdės gyvenvietė, kurioje rasta lipdytos brūkšniuotos keramikos.
 

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.167

## Nuorodos
* Lietuvos piliakalniai. Dauliūnai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Precfeldas

**Precfeldas** () – miestas pietų Vokietijoje, Bavarijoje, Aukštutinės Frankonijos regione. 2006 metais mieste gyveno 2 470 gyventojai.

Miestas padalintas į 12 rajonų:
Dirdų piliakalnis

**Dirdų piliakalnis** – naujai išaiškintas piliakalnis Rokiškio rajono savivaldybės teritorijoje, Dirdų ežero vakariniame krante, Obelių seniūnija. Pasiekiamas iš kelio Antanašė – Kriaunėnai Dirdose, Dirdų ežero vakariniame krante pasukus lauko keliu per vasarviete virtusį kaimą ir pavažiavus į pietus 600 m – yra kairėje rytuose, pravažiavus paskutinę sodybą kairėje, keliukui sukantis kiek dešiniau ir kylant į aukštumą.

## Piliakalnis

Piliakalnis surastas 2005 m. rugsėjo 25 d. pagal Vykinto Vaitkevičiaus nurodytą prieškarinį jo paminėjimą. Piliakalnis įrengtas Dirdų ežero vakariniame krante esančios aukštumos šiauriniame krašte. Aikštelė orientuota šiaurės – pietų kryptimi, keturkampė, 75x45 m dydžio, iki 1 m aukštesnėmis rytine ir pietine pusėmis. Šlaitai vidutinio statumo – statūs, 1,5 m pietuose ir 25 m rytuose aukščio.

Piliakalnis labai suardytas arimų, dirvonuoja, rytinio šlaito apatinė dalis apaugusi medžiais.

Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu pr. m. e. - I tūkstantmečio pradžia.

## Nuorodos
* Lietuvos piliakalniai. Dirdai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Gudiškių piliakalnis

**Gudiškių piliakalnis**, minimas ir *Čedasų ar Daliečių* pavadinimais – piliakalnis Rokiškio rajono savivaldybės teritorijoje, į rytus nuo Čedaso ežero, Juodupės seniūnija. Pasiekiamas iš kelio Onuškis – Čedasai Kirmėliškyje pasukus keliu į šiaurę per mišką ir pavažiavus 2,8 km – yra miške, matyti priekyje ties keliuko posūkiu į dešinę rytuose, link iškirsto miško ploto.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiros ilgos kalvos pietiniame krašte. Aikštelė ovali, pailga šiaurės – pietų kryptimi, 19x15 m dydžio. Šlaitai statūs, 5-6 m aukščio, išskyrus šiaurinį, kuris yra tik 1,5 m aukščio, viršutinėje 1,5 m aukščio dalyje pastatinti.

Piliakalnis apardytas arimų, pietinis šlaitas nuardytas kasant karjerą. Aikštelė dirvonuoja, šlaitai apaugę spygliuočiais. 

## Tyrimai
1949 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečio pradžia. 

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.168
* Покровский Ф. В. Археологическая карта Ковенской губернии. Вильна, 1899, c. 47, 48.

## Nuorodos
* Lietuvos piliakalniai. Gudiškės
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Orivesio ežeras

**Orivesis** () – ežeras pietryčių Suomijoje, Rytų Suomijos provincijoje. Orivesis yra 7 didžiausias pagal plotą Suomijos ežeras (601,3 km²). Orivesio ežeras yra vienas didžiausių Saimos ežerų sistemos telkinių. Orivesis yra 75,9 m aukštyje virš jūros lygio. Prie ežero įsikūrę šie miestai: Liperis, Rėkylė, Savonranta.

Ežere yra daugybė salų (~1500) bei keletas atvirų vandens plotų, tarp jų Paselkė – senovinis meteorito krateris pietuose. Ežero pradžia yra sąsiauryje, ties Rėkyle, pabaiga – sąsiauriuose ties Savonlinos ir Tapuvirtos miestais.

## Šaltiniai
Bradesių piliakalnis

**Bradesių piliakalnis**, *Tilteliomiškio piliakalnis* – piliakalnis ir gyvenvietė Rokiškio rajono savivaldybės teritorijoje, į vakarus nuo Bradesių kaimo, Kriaunų seniūnija. Pasiekiamas iš plento , 350 m neprivažiavus plento atsišakojimo į Zarasus, pasukus į dešinę vakarų kryptimi keliu link kaimo turizmo sodybos ir pavažiavus 1,3 km laikantis kairės – yra 100 m į kairę pietuose, prieš kelio posūkį į dešinę ir kylant į kalnelį, į vakarus sodybos.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas aukštumos kyšulyje, esančiame 5-6 m žemiau aukštumos viršaus, 100 m į šiaurę nuo Sartų ežero Bradesių įlankos šiaurinio kranto. Aikštelė ovali, pailga šiaurės – pietų kryptimi, 26x18 m dydžio, 1 m iškiliu viduriu. Šlaitai natūralūs: šiaurinis šlaitas nuolaidus, vos 1,5 m aukščio, kiti statūs, iki 13-14 m aukščio.

Piliakalnis apardytas arimų, apaugęs pušimis. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu pr. m. e. - I tūkstantmečiu. Lietuvos Respublikos kultūros ministro įsakymas dėl pripažinimo valstybės saugomu paminklu – 2005-04-29; Nr. ĮV-190. Paminklo teritorijos plotas 4200 m².

## Tyrimai
1949 m. ir 1972 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Kultūrinio sluoksnio nerasta, gyvenvietės pėdsakų nepastebėta. 

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.168

## Nuorodos
* Lietuvos piliakalniai. Bradesiai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Dvasinis teismas

**Dvasinis teismas** – bažnytinio tribunolo bažnytinei jurisdikcijai priklausančio ginčo nagrinėjimas ir sprendimas. Dvasinis teismas sprendžia bylas, liečiančias tikėjimą, dorą ir bažnyčios gyvenimo drausmę, taip pat krikščioniškosios santuokos, kuniginių šventimų, vienuolinių įžadų ir beatifikacijos bei šventųjų kanonizacijos bylas. Bažnyčia teigia turinti paties Dievo jai suteiktą teisę savo srityje leisti įstatymus bei tvarkyti savo bendruomenę.

## Trys Dvasinio teismo laipsniai
### Pirmosios instancijos teismai
Pirmieji dvasiniai teismai - tai vyskupijos teismai, veikiantys atskirų diecezijų ribose, arba vienuolijų teismai savo nariams, nepriklausantiems tiesioginei vyskupo valdžiai. Be čia paminėtų dviejų, dar yra nemažai kitų pirmosios instancijos dvasinių teismų bažnytiniams klausimams spręsti.

### Antrosios instancijos teismai
Byloms, iš pradžių nagrinėtoms sufraganinių diecezijų teismuose, antroji instancija yra arkivyskupo teismas, o byloms, nagrinėtoms pirmoje instancijoje, arkivyskupo teisme, apeliacinė instancija yra bet kurios vyskupijos tribūnolas, paties arkivyskupo pasirinktas ir Apaštališkojo Sosto patvirtintas. 

Vienuoliams pirmoji instancija yra provincijos viršininko teismas, o antroji  - generalinio viršininko teismas. 

Be čia minėtųjų ordinarinių antrosios instancijos teismų, dar minėtini Sacra Romana Rota teismas ir Signatura Apostolica. Bendra tvarka apeliuojama į betarpiškai aukštesnį tribūnolą, bet tenka pastebėti, kad tai daryti nėra griežta pareiga, ir dėl bet kurio vyskupo bet kurioje instancijoje padaryto sprendimo gali būti apeliuojama tiesiog į Sacra Romana Rota. 

### Šventojo Sosto Tribūnolai
Yra du Šventojo Sosto tribunolai: 
* Sacrata Romana Rata;
* Signatura Apostolica.

Pirmasis sprendžia bylas pirmojoje, antrojoje, taip pat trečiojoje ir net tolimesnėse instancijose, sudarant visą kitą teisėjų sudėtį. Signatura Apostolica nesprendžia eilinių bylų: tik prižiūri teisminių institucijų darbą ir perima civilines bei kriminalines bylas iš Sacrata Romana Rota, susekus jos teisėją nusikaltus savo pareigų atlikimu.

## Literatūra
* Visuotinė lietuvių enciklopedija 2004.
* K. Šaulys, Karališkojo proceso teisė 1927.
* Pr. Skardžius, Kunigas ir dvasininkas (dvasiškis), Aidai Nr. 5, 1953.
*Sądy duchowne Kościoła Katolickiego
Lukštų piliakalnis

**Lukštų piliakalnis su gyvenviete** – piliakalnis ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas 23842) Rokiškio rajono savivaldybės teritorijoje, Lukštų pietinėje dalyje, Juodupės seniūnija. Pasiekiamas keliu Lukštai – Obeliai pavažiavus 700 m nuo Lukštų ir už kelio susikirtimo su naftotiekiu pasukus į dešinę vakarų link sodybos, yra už jos tvarto.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas aukštumos kyšulyje, esančiame gilaus slėnio rytiniame krašte. Aikštelė keturkampė, pailga rytų – vakarų kryptimi, 45x30 m dydžio. Jos šiaurės rytų krašte supiltas 0,4 m aukščio, 4 m pločio pylimas, už kurio iškastas 5 m pločio, 0,7 m gylio griovys. Už griovio supiltas antras 35 m ilgio, 1,2 m aukščio, 6 m pločio puslankio formos pylimas 1,7 m aukščio išoriniu šlaitu. Pietvakarių – pietų šlaite, 5 m žemiau aikštelės yra nuolaidi 2 m pločio terasa, pietrytiniame šlaite  15x8 m dydžio terasa. Šlaitai statūs, 16 m aukščio, viršutinėje dalyje pastatinti.

Piliakalnis apardytas arimų, aikštelėje iškastos duobės. Jis apaugęs spygliuočiais.

Rytinėje papėdėje, 0,5 ha plote yra papėdės gyvenvietė, kurioje rasta lipdytos keramikos.

Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu pr. m. e. - I tūkstantmečiu. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 13000 m².

## Tyrimai
1972 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Radinius saugo Rokiškio kraštotyros muziejus. 

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.168

## Nuorodos
* Lietuvos piliakalniai. Lukštai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Martiniškėnų piliakalnis

**Martiniškėnų piliakalnis**, *Žydų Kapai, Martyniškių piliakalnis* – piliakalnis Rokiškio rajono savivaldybės teritorijoje, į rytus nuo Martiniškėnai|Martiniškėnų, Rokiškio seniūnija. Pasiekiamas iš plento  pasukus keliu Ilgalaukiai – Turdvaris, už 1,9 km pasukus į dešinę pietvakarių kryptimi keliuku link už 450 m esančio sodybos, yra 150 m į pietus nuo jos, alksnyno pakraštyje.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas beveik lygioje vietoje, 1 m aukščio aukštumėlėje. Aikštelė netaisyklingo aštuonkampio formos, 45 m skersmens, apjuosta 2 m pločio, 0,5 m gylio grioviu. Pietvakarinėje pusėje yra 3 m pločio įvažiavimas. 

Šiaurinė aikštelės dalis 10 m plotyje suardyta melioruojant. Piliakalnis apaugęs lapuočiais medžiais, šiaurinė dalis dirvonuoja. Jį tvarko greta žemę atsiėmęs Kęstutis Zizas, iškirtęs smulkius krūmus, pastatęs drožinėtą lentą, suoliukus ir kt. 

## Tyrimai
1949 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Kultūrinio sluoksnio ir įtvirtinimų nepastebėta. 

## Šaltiniai

* Покровский Ф. В. Археологическая карта Ковенской губернии. Вильна, 1899, c. 50.

## Nuorodos
* Lietuvos piliakalniai. Martiniškėnai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Ukrainos futbolo asociacija

**Ukrainos futbolo asociacija** () – Ukrainos futbolo vykdomoji institucija. Organizuoja Ukrainos profesionalų futbolo lygą, Ukrainos futbolo taurę, mėgėjų, jaunimo iki 18 metų varžybas, taip pat kuruoja Ukrainos vyrų futbolo rinktinę. Būstinė įsikūrus šalies sostinėje Kijeve.

## Istorija

Asociacija įkurta 1991 m. gruodžio 13 d. kaip atskira nuo Tarybų Sąjungos nepriklausoma organizacija. 1992 m. federacija tapo FIFA ir UEFA nare.

## Prezidentai
* Viktor Maksymovych Bannikov (1991 m. gruodis – 1996 m.)
* Valeriy Pavolych Pustovoytenko (1996 m. – 2000 m. rugpjūtis)
* Hryhoriy Mykhaylovych Surkis (2000 m. rugpjūčio 16 d. – 2012 m. rugsėjo 2 d.)
* Anatoliy Dmytrovych Konkov (2012 m. rugsėjo 2 d. – 2015 m. sausio 22 d.)
* Andriy Vasylyovych Pavelko (2015 m. sausio 22 d. – dabar)

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Velso futbolo asociacija

**Velso futbolo asociacija** () – Velso futbolo vykdomoji institucija. Įsikūrusi Kardife. Asociacija kuruoja Velso vyrų futbolo rinktinę ir Velso futbolo klubus, kurie žaidžia Anglijos futbolo sistemos varžybose.

## Istorija

Velso futbolo asociacija yra trečia seniausia futbolo asociacija pasaulyje. Įkurta 1876 m. Kartu su FIFA, Anglijos Futbolo Asociacija, Škotijos futbolo asociacija ir Šiaurės Airijos futbolo asociacija yra atsakinga už futbolo taisyklių priežiūrą. Nuo 1910 m. yra FIFA ir nuo 1954 m. – UEFA narė.

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Vengrijos futbolo federacija

**Vengrijos futbolo federacija** () –  Vengrijos futbolo vykdomoji institucija. Organizuoja Vengrijos futbolo čempionatą, taip pat kuruoja Vengrijos vyrų futbolo rinktinę, moterų ir jaunimo rinktines.

## Istorija

Federacija įkurta 1901 m. ir yra įsikūrusi Budapešte. Nuo 1907 m. yra FIFA ir nuo 1954 m. UEFA narė.

Dabartinis federacijos prezidentas yra Sándor Csányi.

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Acanthodesmos

***Acanthodesmos*** – astrinių (*Asteraceae*) šeimos augalų vienarūšė gentis. Auga Jamaikoje.

Pavadinimas sudarytas sujungus du graikų kalbos žodžius: *akantha-* (spyglys), *desmos* (raištis). 

## Rūšys
**[[Acanthodesmos distichus]]*

## Šaltiniai
*Adams, C.D. 1972. Flowering Plants of Jamaica. University of the West Indies, Mona, Jamaica.

## Nuorodos
Nikolajus Voznesenskis

**Nikolajus Voznesenskis** (, 1903 m. gruodžio 1 d. Tulos gubernijoje – 1950 m. spalio 1 d. Leningrade) – tarybinis partinis ir valstybės veikėjas, ekonomistas, buvęs TSKP CK Politinio biuro narys, žuvęs nuo stalininių represijų.

## Mokslai
1924 m. baigė J. Sverdlovo vardo komunistinį universitetą. Nuo 1928 m. – Raudonosios profesūros instituto klausytojas (nuo 1931 m. – šio instituto dėstytojas). 1935 m. apsigynė disertaciją ir tapo ekonomikos mokslų daktaru. TSRS Mokslų akademijos narys (nuo 1943 m.).

## Veikla
1919–1921 m. buvo komjaunimo, nuo 1924 m.- TSKP funkcionierius. 1932 m. pradėjo dirbti Centrinėje kontrolės komisijoje-darbininkų ir valstiečių inspekcijoje.

1935–1937 m. – Leningrado Vykdomojo komiteto pirmininko pavaduotojas – Plano komiteto pirmininkas. Nuo 1937 m.- TSRS Gosplano pirmininko pavaduotojas, 1938–1941 ir 1942–1949 m. – Gosplano pirmininkas (kartu su šiomis pareigomis 1939–1941 m. ir 1946–1949 m. buvo TSRS Ministrų tarybos pirmininko pavaduotoju, 1941–1946 m.- pirmuoju pavaduotoju, faktiškai vadovavo TSRS ekonomikai).

Puikus organizatorius, karo metais buvo atsakingas už šaudmenų ir ginkluotės gamybą, TSRS pramonės mobilizavimą karo poreikiams, vėliau – už išlaisvintų nuo vokiečių kariuomenės regionų atstatymo darbus.

2-ojo šaukimo TSRS Aukščiausiosios tarybos deputatas, Stalino premijos laureatas (1948 m., už monografiją „TSRS karinė ekonomika Didžiojo Tėvynės karo metais“). 1939–1949 m.- TSKP CK narys, 1947–1949 m. – TSKP CK Politinio biuro narys (1941–1947 m. – kandidatas į Politinio biuro narius).

1949 m. kovo mėn. prasidėjus „Leningrado bylai“ neteko visų postų, spalio mėn. suimtas, 1950 m. rugsėjo 30 d. nuteistas mirties bausme (pagal tą pačią bylą buvo sušaudyti jo brolis ir sesuo). Praėjus valandai po nuosprendžio – sušaudytas. Reabilituotas 1954 m.

## Nuorodos
* Biografija (rusų kalba).
Vokietijos futbolo sąjunga

**Vokietijos futbolo sąjunga** (, santr. **DFB**) – Vokietijos futbolo vykdomoji institucija. Organizuoja Vokietijos futbolo lygas, įskaitant Bundeslygą, kuruoja vyrų, moterų ir jaunimo rinktines. Sąjunga įsikūrusi Frankfurte ir yra suskirstyta į 5 regionus, kuriuos sudaro 21 regioninė organizacija.

## Istorija

Sąjunga įkurta 1900 m. Leipcige. 1904 m. ir 1954 m. dalyvavo steigiant, atitinkamai, FIFA ir UEFA.

## Prezidentai

* Ferdinand Hueppe (1900–1904)
* Friedrich Wilhelm Nohe (1904–1905)
* Gottfried Hinze (1905–1925)
* Felix Linnemann (1925–1945)
* Peco Bauwens (1949–1962)
* Hermann Gösmann (1962–1975)
* Hermann Neuberger (1975–1992)
* Egidius Braun (1992–2001)
* Gerhard Mayer-Vorfelder (2001–2004)
* Gerhard Mayer-Vorfelder ir Theo Zwanziger (2004–2006)
* Theo Zwanziger (2006 m. – iki šių dienų)


## Regionai

DFB yra suskirstyta į 5 regionus, kurie savo ruožtu skirstomi į smulkesnes asociacijas, kurių yra 21.

### Pietų Vokietija
* Badeno futbolo asociacija
* Bavarijos futbolo asociacija
* Heseno futbolo asociacija
* Pietų Badeno futbolo asociacija
* Viurtembergo futbolo asociacija

### Pietvakarių Vokietija
* Reino krašto futbolo asociacija
* Saro krašto futbolo asociacija
* Pietvakarių futbolo asociacija

### Vakarų Vokietija
* Vidurio Reino futbolo asociacija
* Žemutinė Reino futbolo asociacija
* Vestfalijos futbolo asociacija

### Šiaurės Vokietija
* Brėmeno futbolo asociacija
* Hamburgo futbolo asociacija
* Žemutinės Saksonijos futbolo asociacija
* Šlėzvigo-Holšteino futbolo asociacija

### Šiaurės rytų Vokietija
* Brandenburgo futbolo asociacija
* Berlyno futbolo asociacija
* Meklenburgo-Priešakinės Pomeranijos futbolo asociacija
* Saksonijos futbolo asociacija
* Saksonijos-Anhalto futbolo asociacija
* Tiuringijos futbolo asociacija

## Nuorodos
*
Eglė Jakštytė

**Eglė Jakštytė** (g. 1991 m. rugpjūčio 18 d. Radeikiuose, Utenos raj.) – Lietuvos dainininkė, LNK muzikinio šou „Muzikos akademija 2“ nugalėtoja.

## Biografija

Gimė ir augo Radeikiuose (Utenos raj.), turi dvi seseris ir brolį.

2009 m. rugsėjo – gruodžio mėn. dalyvavo LNK muzikiniame šou „Muzikos akademija 2“, kuriame kelis kartus pelnė savaitės lyderės vardą ir dažniausiai iš visų dalyvių tapdavo konkurso komisijos narių favorite. Dėl ypatingai stipraus balso praminta „Sienų drebintoja“. Atliko dainas „Taip sunku mylėt “, „Visada su tavim“, „Netikėti sapnai“, „Sugrįžk pas mane“, „Mano širdis laisva“, „Noriu lėkt“ (su Vilium Tarasovu) ir kt.

Auksiniame „Muzikos akademijos“ finale didesne nei dviguba balsų persvara aplenkusi 2-osios vietos laimėtoją Kafką (Edgarą Kapočių), tapo šio muzikinio konkurso nugalėtoja ir laimėjo 10 tūkst. Lt. Taip pat radijo stoties „Lietus“ klausytojų balsavimais buvo išrinkta geriausia dainininke ir gavo dar vieną prizą – galimybę nemokamai įrašyti savo dainų albumą.

Svečio teisėmis kartu su K. Kerbedžiu pasirodė LNK muzikiniame šou „Žvaigždžių duetai 4“, atliko kelias dainas LNK šou „Lietuvos daina“, su daina „Baltas Rytas“ dalyvavo konkurse „Nauja daina 2010“ (kartu su R. Čivilyte), su daina „Meilė yra“ – nacionalinėje atrankoje į 2011 m. „Euroviziją“.

2011 m. vasario–gegužės mėn. kartu su aktoriumi Tomu Rinkūnu dalyvavo LNK muzikiniame šou „Žvaigždžių duetai 5“, pasiekė pusfinalius. Tų pačių metų rugsėjo mėn. dalyvavo LNK šokių projekte „Kviečiu šokti“.

2011 m. vasarą tapo tarptautinio šlagerių festivalio „Palanga 2011“ vicekaralienė.

2014 metais Eglė dalyvavo muzikiniame projekte „Chorų karai“, kur atstovavo savo gimtajam miestui ir dainavo su Utenos „Laimės“ choru.

## Diskografija

2010 m. – *„Eglė“*

# Sugrįžk pas mane – 03:42
# Tu nežinai… – 04:41
# Mano širdis laisva – 03:58
# Visada su tavimi – 03:37
# Taip sunku mylėt – 03:15
# Būk šalia – 03:37
# Baltas rytas (su R.Čivilyte) – 04:18
# Netikėti sapnai – 03:10
# Pas tave skubu – 03:51
# Man sakei – 04:58
# Vėjas – 03:20
# Tu nežinai… (Club Mix) – 04:57
# Baltas rytas (su R.Čivilyte; club mix) – 04:32

2012 m. – *„Ar jauti mane…“*

# Apie tave – 5:01
# Skrendi – 3:34
# Šiandien bus gerai – 3:12
# Kelyje – 4:11
# Give Me The Music – 2:57
# Without You – 3:27
# Hey – 3:38
# Guiding Star – 3:12
# Ar jauti mane – 3:38
# Amžinai – 3:58
# Baltas Rytas (Virus J Club Remix) – 4:37
# Apie Tave (Mario Kernn Remix) – 5:00
# Apie Tave (Virus J Club Remix) – 3:45

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Eglė Jakštytė – music.lt profilis
* Eglės videoklipai
Papilių piliakalnis (Rokiškis)

**Papilių piliakalnis su gyvenviete** – piliakalnis ir gyvenvietė Rokiškio rajono savivaldybės teritorijoje, Papilių kaime, Obelių seniūnija. Pasiekiamas keliu Obeliai – Palūgė, ties bevardžiu ežerėliu pasukus į kairę pietų kryptimi, pavažiavus 1,5 km ir už trečios gyvenamos sodybos kairėje, slėnelyje, šalia storo žilvičio, kelio dešinėje pasukus į dešinę vakarų kryptimi ir paėjus 300 m laukais.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje, Kriaunos slėnio vakariniame krašte. Aikštelė trapecinė, pailga rytų – vakarų kryptimi, 50 m ilgio, 35 m pločio R gale, 40 m - vakaruose. Joje rasta lygios ir brūkšniuotos keramikos, šlako. Aikštelės kraštuose buvęs supiltas pylimas, iš kurio išliko 0,2 m aukščio, 4 m pločio pakilimas. Pietinėje papėdėje yra 5-6 m pločio terasa. Šlaitai statūs, 10 m aukščio, viršutinėje 5-6 m aukščio dalyje išlyginti.

Aikštelė labai apardyta arimų, dirvonuoja, šiauriniame šlaite auga lapuočiai. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu pr. m. e. - I tūkstantmečiu. 

## Gyvenvietė
Visose piliakalnio papėdėse iki 150 m atstumu nuo jo yra 4,5 ha ploto papėdės gyvenvietė, kurioje rastas geležinis įmovinis VI a. – VIII a. ietigalis, lygios ir grublėtos keramikos.Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 50800 m².

## Tyrimai
1949 m. ir 1972 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Radinius saugo Lietuvos nacionalinis muziejus. 

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.169
* Lietuvos Respublikos istorijos ir kultūros paminklų sąrašas, V.,1993, p.65
* Покровский Ф. В. Археологическая карта Ковенской губернии. Вильна, 1899, c. 44.
* Petras Tarasenka. Lietuvos archeologijos medžiaga. Kaunas, 1928, p. 204.
* Gintautas Zabiela. Rytų Lietuvos archeologijos paminklų žvalgymas ir žvalgomieji tyrinėjimai // Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 1990 ir 1991 metais. Vilnius. 1992. T. II, p. 118.

## Nuorodos
* Lietuvos piliakalniai. Papiliai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Acantholepis

***Acantholepis*** – astrinių (*Asteraceae*) šeimos augalų gentis. Pavadinimas sudarytas sujungus du graikų kalbos žodžius: *ákantha* (spyglys) ir *lepra* (žvynas, lupena).

## Rūšys
**[[Acantholepis orientalis]]*

## Šaltiniai
* Pyanovskaya. *Biostratigraphical investigations in Uzbekistan: collected scientific papers.* Ministerstvo Geologii SSSR, Tashkent: 69, 1989.
Acanthostyles

***Acanthostyles*** – astrinių (*Asteraceae*) šeimos augalų gentis.

## Rūšys
**[[Acanthostyles buniifolius]]*
**[[Acanthostyles saucechicoensis]]*

## Nuorodos
Radžionių piliakalnis

**Radžionių piliakalnis** – piliakalnis ir gyvenvietė Rokiškio rajono savivaldybės teritorijoje, į vakarus nuo Radžionių kaimo, Kamajų seniūnija. Pasiekiamas iš kelio Kamajai – Jūžintai pasukus link Duokiškio pro Tytelius, pervažiavus Šetekšną ir pakilus iš jos - pasukus į kairę rytų kryptimi link Radžionių kaimo, nuo kaimo kapinių paėjus per laukus 450 m į kairę šiaurės vakarų kryptimi.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvelėje aukštumos pakraštyje, šalia pelkėto slėnio. Aikštelė ovali, pailga pietryčių – šiaurės vakarų kryptimi, 10x8 m dydžio, iškiliu viduriu. Šlaitai vidutinio statumo, 4-5 m aukščio.

Piliakalnis apardytas arimų, aikštelėje iškasta duobė, dabar apaugęs lapuočiais.

Pietinėje papėdėje 0,2 ha plote yra papėdės gyvenvietė.

Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečio pr. m. e. pabaiga. 

## Tyrimai
1970 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. 

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.168

## Nuorodos
* Lietuvos piliakalniai. Radžionys
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Češulėnai

**Češulėnai** – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 10 km į rytus nuo Naujojo Daugėliškio, 1 km nuo sienos su Baltarusija. Seniūnaitijos centras. Praeina kelias , piečiau plyti pelkės, miškas Aukštoji Samanyčia.

## Etimologija
Pavadinimas kilęs iš asmenvardžio *Češùlis*.

## Istorija
Švenčionių parapinės bažnyčios 1749–1753 m. krikšto metrikų knygoje kaimas minimas 1751 m.

XIX a. pab. kaimas įėjo į Novoaleksandrovsko apskritį, Vidžių valsčių. Tarpukariu kaimas priklausė Lenkijai (Breslaujos apskritis, Vidžių valsčius). Šalia kaimo ėjo Švenčionių–Vidžių plentas.

Sovietmečiu priklausė Kačergiškės apylinkei. Buvo pradinė mokykla (nuo 1920 m.), nuo 1952 m. – kultūros namai, biblioteka.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Janionys

:: *Apie kaimą Širvintų rajone žr. [[Janionys (Širvintos)]]*.

**Janionys** – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 6 km į šiaurės rytus nuo Naujojo Daugėliškio, prie kelio  ir Padysnio HE tvenkinio. Kaimo vakaruose telkšo ežeras Šaminis. Janionių biblioteka yra Taujūnuose.

## Etimologija
Pavadinimas kilęs nuo asmenvardžio *Janiónis*.

## Istorija
Daugėliškio parapijos metrikose minimas 1706 m.

XIX a. pab. kaimas pateko į Švenčionių apskrities Daugėliškio valsčių. XX a. pr. minimas Janionių kaimas ir užusienis (Svetomirskio valda). Dabartinė šiaurinė kaimo dalis prie Vėžupio upelio buvo atskira gyvenvietė Šaminka.

Tarpukariu kaimas priklausė Lenkijai, Vilniaus vaivadijai, Švenčionių apskričiai. Buvo apylinkės centras. Iki 1929 m. veikė „Ryto“ draugijos mokykla.

Nuo 1950 m. – Ignalinos rajono Janionių apylinkės centras, vėliau priklausė Naujojo Daugėliškio apylinkei, buvo kolūkio centras. Veikė mokykla (nuo 1921 m.). 1957 m. pradėta statyti kolūkinė gyvenvietė.

Nuo 2003 m. veikia kaimo bendruomenė.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Achaetogeron

***Achaetogeron*** – astrinių (*Asteraceae*) šeimos augalų gentis.

## Rūšys
**[[Achaetogeron affinis]]*
**[[Achaetogeron ascendens]]*
**[[Achaetogeron chihuahuensis]]*
**[[Achaetogeron corymbosus]]*
**[[Achaetogeron filiformis]]*
**[[Achaetogeron fisheri]]*
**[[Achaetogeron forreri]]*
**[[Achaetogeron galeottii]]*
**[[Achaetogeron garciae]]*
**[[Achaetogeron griseus]]*
**[[Achaetogeron guatemalensis]]*
**[[Achaetogeron howardi]]*
**[[Achaetogeron howardii]]*
**[[Achaetogeron linearifolius]]*
**[[Achaetogeron mexicanus]]*
**[[Achaetogeron mimus]]*
**[[Achaetogeron palmeri]]*
**[[Achaetogeron perennis]]*
**[[Achaetogeron pinnatifidus]]*
**[[Achaetogeron polycephalus]]*
**[[Achaetogeron pringlei]]*
**[[Achaetogeron purpurascens]]*
**[[Achaetogeron seemannii]]*
**[[Achaetogeron sophiifolius]]*
**[[Achaetogeron subacaulis]]*
**[[Achaetogeron versicolor]]*
**[[Achaetogeron wislizeni]]*

## Nuorodos
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF)
*
Rudžių piliakalnis

**Rudžių piliakalnis su gyvenviete**, *Smailakalnis* – piliakalnis ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas 23851) Rokiškio rajono savivaldybės teritorijoje, į vakarus nuo Rudžiai|Rudžių kaimo, Kamajų seniūnija. Pasiekiamas iš vieškelio Kamajai – Rudžiai Rudžiuose pasukus į kairę vakarų kryptimi, už 500 m pirmu keliu prieš kanalą vėl pasukus į kairę pietų kryptimi ir pavažiavus 350 m – yra dešinėje.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas pailgos kalvos – ožnugario aukštesnėje vidurinėje dalyje, atskirtoje natūralių įdubų. Aikštelė netaisyklingo trikampio formos, pailga šiaurės – pietų kryptimi, 35 m ilgio, 15 m pločio pietiniame gale. Čia buvęs supiltas dabar jau išskleistas pylimėlis. Pietvakariniame aikštelės kampe, 1,5 m žemiau aikštelės yra 1,5 m pločio terasa. Šlaitai statūs, 4-7 m aukščio.

Piliakalnis apardytas jo aikštelėje įrengtų XIX a. buvusių kapinių. Aikštelė dirvonuoja, šlaitai apaugę beržais.

Pietinėje, pietrytinėje ir vakarinėje papėdėse, 0,3 ha plote yra papėdės gyvenvietė, kurioje rasta brūkšniuotos ir lygios keramikos.

Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu pr. m. e. - I tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 10000 m².

## Šaltiniai

* Lietuvos Respublikos istorijos ir kultūros paminklų sąrašas, V.,1993, p.78
* Jonas Balčiūnas, Bronius Dakanis. Rokiškio rajono archeologijos paminklų žvalgymas // Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 1984 ir 1985 metais. Vilnius, 1986. p. 113.
* Bronius Dakanis. 1994. Mažai žinomi Lietuvos piliakalniai // Kultūros paminklai. Vilnius. T. 1. p. 51 (Nr. 44).
* Gintautas Zabiela. Naujas Lietuvos piliakalnių sąrašo papildymas (1995–2000 m.) // Kultūros paminklai. Vilnius. 2001. T. 8, p. 248-249 (Nr. 74).

## Nuorodos
* Lietuvos piliakalniai. Rudžiai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Mėlynasis drakonas

**Mėlynasis drakonas** arba **Činglongas** (, , , ) – kinų ir Rytų Azijos mitologijoje – vienas keturių pasaulio globėjų (四象 *Sì Xiàng*). Jam priskiriami rytai ir pavasaris. Vaizduojamas kaip liežuvį iškišęs drakonas.

## Kilmė

Kaip ir kiti pasaulio globėjai, jis kilo iš penkių elementų filosofijos. Han dinastijoje jis tapo vienu mėgstamiausių simbolių, vaizduojamu poroje su Baltuoju tigru. Tang dinastijoje apie jį buvo sukurti mitai, kurie teigė, kad Mėlynasis drakonas – VII a. istorinių asmenybių *Luo Cheng* (羅成) ar *He Suwen* įsikūnijimas.

## Simbolika

Tradicinėje kosmologijoje ir fengšui Mėlynąjį drakoną dažnai simbolizuoja tekantis vanduo, todėl statant miestus ar kuriant ankstyvuosius sodus buvo stengiamasi, kad rytų pusėje būtų upė ar upeliukas. Pavyzdžiui, tokiu principu buvo kuriamas Kiotas.

Kinų astronomijoje Mėlynasis drakonas globoja 7 „stotis“ rytiniame dangaus skliaute. Tai yra: Ragas (角 *Jiăo*), Kaklas (亢 *Kàng*), Di (氐 *Dĭ*), Kambarys (房 *Fáng*), Širdis (心 *Xīn*), Uodega (尾 *Wěi*), Krepšys (箕 *Jī*).

Vėlesniais laikais Mėlynasis drakonas tapo ir Rytų jūros globėju, vienu iš keturių longvangų. Jis aptinkamas XVI a. romanuose ir turi vardą **Ao Guang** (敖廣 *Ào Guǎng*).
Dūdos (Ignalina)

**Dūdos** – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 8 km į šiaurę nuo Vidiškių, prie kelio . Seniūnaitijos centras. Prateka Dūda.

## Etimologija
Pavadinimas kilęs arba nuo asmenvardžio *Dūda*, arba nuo *Dūdos* upelio.

## Istorija

XIX a. kaimas buvo Švenčionių apskrityje, Daugėliškio valsčiuje,– prie Peterburgo–Varšuvos geležinkelio. Veikė Dūdų geležinkelio stotelė.

Tarpukariu kaimas priklausė Lenkijai, Vilniaus vaivadijai, Švenčionių apskričiai.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Dūdose gimė karinis ir valstybės veikėjas, Lietuvos kariuomenės pulkininkas Ignas Musteikis (1890–1960).

## Šaltiniai
Maksimonys (Ignalina)

**Maksimonys** – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 2 km į rytus nuo Vidiškių, prie kelio . Seniūnaitijos centras. Iš pietų prieina Andrikavo, Kalviasalių miškai.

## Etimologija
Pavadinimas kilęs iš asmenvardžio **Maksimónis*, plg. pavardės *Maksi̇̀mas, Maksimãvičius*. Vietovė raštuose minima nuo 1706 m. (kaip *Maximance*).

## Istorija
XIX a. pab. kaimas pateko į Švenčionių apskrities Daugėliškio valsčių.

Tarpukariu kaimas priklausė Lenkijai, Vilniaus vaivadijai, Švenčionių apskričiai. Lenkmečiu veikė „Ryto“ draugijos skaitykla. Sovietmečiu priklausė Vidiškių apylinkei, veikė pradinė mokykla.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Baltasis tigras

**Baltasis tigras** arba **Baihu** (, , – kinų ir Rytų Azijos mitologijoje – vienas keturių pasaulio globėjų (四象 *Sì Xiàng*). Jam priskiriami vakarai ir ruduo. Vaizduojamas kaip ilgo kūno baltas tigras su alebarda.

## Kilmė

Kaip ir kiti pasaulio globėjai, jis kilo iš penkių elementų filosofijos. Han dinastijoje jis tapo vienu mėgstamiausių simbolių, vaizduojamu poroje su Mėlynuoju drakonu. Tang dinastijoje apie jį buvo sukurti mitai, kurie teigė, kad Baltasis tigras – VII a. istorinių asmenybių *Luo Cheng* (羅成) ar *Xue Rengui* (薛 仁貴) įsikūnijimas.

## Simbolika
Kinų astronomijoje Baltasis tigras globoja 7 „stotis“ vakariniame dangaus skliaute. Tai yra: Kojos (奎 *Kuí*), Lou (婁 *Lóu*), Skrandis (胃 *Wèi*), Gauruota galva (昴 *Mǎo*), Tinklas (畢 *Bì*), Dzi (觜 *Zī*), Šen (參 *Shēn*).

Tradicinėje kosmologijoje ir fengšui Baltąjį tigrą dažnai simbolizuoja takas, todėl statant miestus ar kuriant ankstyvuosius sodus buvo stengiamasi, kad vakarų pusėje būtų pagrindinis kelias.
Stasiūnų piliakalnis

**Stasiūnų piliakalnis su gyvenviete** – piliakalnis ir gyvenvietė Rokiškio rajono savivaldybės teritorijoje, Stasiūnų kaime, Obelių seniūnija. Pasiekiamas iš kelio Obeliai – Šapeliai Degsnės miške, ties kelio posūkiu į kairę pasukus į dešinę rytų kryptimi, už 700 m, už sodybos dešinėje esančiame kitame miške šakojantis keliui labiau laikantis kairės, palei elektros liniją 600 m pavažiavus dešiniau – yra už upelio, keliuko dešinėje, šiaurės vakaruose, sunkiai randamas, nes keliukai nuolat šakojasi.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje, bevardžio upelio dešiniajame krante. Aikštelė ovali, pailga šiaurės rytų – pietvakarių kryptimi, 42x26 m dydžio, 2 m žemesniu šiaurės vakariniu kraštu. Joje aptikta brūkšniuotos keramikos. 1,5 m žemiau aikštelės, šiaurės vakarų šlaite yra 4 m pločio, 0,2 m gylio griovys, už jo supiltas 30 m ilgio, 0,2 m aukščio, 4 m pločio pylimas, kurio išorėje yra 5 m pločio terasa, einanti ir pietiniu – pietrytiniu šlaitais. Šlaitai vidutinio statumo, 10 m aukščio.

Piliakalnis apardytas arimų, apaugęs lapuočiais medžiais. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečio pr. m. e. pabaiga – I tūkstantmečio viduriu. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 13000 m².

## Gyvenvietė
Pietvakarinėje papėdėje, 0,4 ha plote yra papėdės gyvenvietė, tyrinėta 2001 m. Joje rasta lygios keramikos.

## Tyrimai
1972 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. 2001 m. gyvenvietę tyrė Andra Simniškytė.

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.169
* Lietuvos Respublikos istorijos ir kultūros paminklų sąrašas, V.,1993, p.65
* Andra Simniškytė. Piliakalnių aplinkos žvalgymas Kupiškio ir Rokiškio rajonuose // Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 2001 metais. Vilnius, 2002. p. 53–54.

## Nuorodos
* Lietuvos piliakalniai. Stasiūnai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Raudonasis paukštis

**Raudonasis paukštis**, tiksliau **Cinoberio spalvos povas** arba **Džučiue** (, , , ) – kinų ir Rytų Azijos mitologijoje – vienas keturių pasaulio globėjų (四象 *Sì Xiàng*). Jam priskiriami pietūs ir vasara. Vaizduojamas kaip labai puošnus paukštis, kurio plunksnos įgyja pačius įvairiausius raudonos ir oranžinės spalvos atspalvius. Dažnai dar vadinamas Raudonuoju feniksu, tačiau tai nėra visai teisinga.

Kaip ir kiti pasaulio globėjai, jis kilo iš penkių elementų filosofijos.

Kinų astronomijoje Raudonasis paukštis globoja 7 „stotis“ pietiniame dangaus skliaute. Tai yra: Šulinys (井 *Jǐng*), Šmėkla (鬼 *Guǐ*), Gluosnis (柳 *Liǔ*), Žvaigždė (星 *Xīng*), Ištemptas tinklas (張 *Zhāng*), Sparnai (翼 *Yì*), Džen (軫 *Zhěn*).

Tradicinėje kosmologijoje ir fengšui Raudonąjį paukštį dažnai simbolizuoja vandens tvenkinys, todėl statant miestus ar kuriant ankstyvuosius sodus buvo stengiamasi, kad pietų pusėje būtų didelis ežeras ar tvenkinys. Senuosiuose Rytų Azijos miestuose pietiniai vartai neretai buvo vadinami Raudonojo paukščio vartais.
Balandėliai (reikšmės)

Žodis **balandėliai** reiškia:

* balandėliai – karštas patiekalas iš kopūstų ir mėsos;
* kaimai:
** Balandėliai – Jonavos rajone,
** Balandėliai – Vilkaviškio rajone.
Bieniūnai

**Bieniūnai** (arba ***Beniūnai***) – kaimas Ignalinos rajono savivaldybės šiaurėje, 3 km į šiaurės rytus nuo Rimšės, 1,5 km nuo Apvardų ežero, šalia kelio . Seniūnaitijos centras. Yra fermų kompleksas.

## Istorija

XX a. pr. pateko į Novoaleksandrovsko apskritį, Rimšės valsčių. Tarpukariu kaimas priklausė Lenkijai (Breslaujos apskritis, Rimšės valsčius). 1921 m. surašymo duomenimis čia gyveno 1 lenkas ir 76 kitų tautybių žmonės (daugiausia lietuviai). Lenkų okupacijos metais kaime veikė Šv. Kazimiero draugijos skyrius, 1925–1932 m. – lietuviška „Ryto“ draugijos mokykla, nuo 1932–1936 m. – „Ryto“ draugijos skaitykla.

## Gyventojai

;Žymūs žmonės
* Boleslovas Šileikis (1904–1984), pilietinio karo Ispanijoje dalyvis.

## Šaltiniai
Juodasis vėžlys

**Juodasis vėžlys**, tiksliau **Juodasis kovotojas** arba **Siuanvu** (kin.: 玄武 *Xuánwǔ*, , , ) – kinų ir Rytų Azijos mitologijoje – vienas keturių pasaulio globėjų (四象 *Sì Xiàng*). Jam priskiriama šiaurė ir žiema. Vaizduojamas kaip juodas vėžlys, aplink kurį apsivijusi gyvatė.

## Kilmė

Kaip ir kiti pasaulio globėjai, jis kilo iš penkių elementų filosofijos. Vėžlys ir gyvatė simbolizavo ilgalaikiškumą. Vėlesnė taoistų legenda pasakojo, kad juodasis vėžlys buvo princas, kuris pasiekė nemirtingumo. XVI a. romane Kelionė į vakarus Juodasis karys vaizduojamas kaip šiaurės karalius, kuriam tarnauja du generolai – vėžlys ir gyvatė.

## Simbolika
Kinų astronomijoje Juodasis vėžlys globoja 7 „stotis“ šiauriniame dangaus skliaute. Tai yra: Samtis (斗 *Dǒu*), Jautis (牛 *Niú*), Mergelė (女 *Nǚ*), Tuštuma (虛 *Xū*), Kraigas (危 *Wēi*), Stovykla (室 *Shì*), Siena (壁 *Bì*).

Tradicinėje kosmologijoje ir fengšui Juodąjį vėžlį dažnai simbolizuoja kalnas, todėl statant miestus ar kuriant ankstyvuosius sodus buvo stengiamasi, kad šiaurė būtų apsaugota kalvos ar kalno.
Tremtiniai

**Tremtiniais** vadinama:

* tremtyje priversti gyventi žmonės;
* kaimai:
** Kėdainių rajone,
** Pakruojo rajone.
Bastutis

**Bastutis** (*Brassica*) – dilenijažiedžių (*Dilleniidae*) poklasio, bastutinių (*Brassicaceae*) šeimos augalų gentis.

## Rūšys
* Juodasis bastutis (*Brassica nigra*)
* Sareptinis bastutis (*Brassica juncea*)
* Gūžinis kopūstas (*Brassica oleracea*)
* Griežtis (*Brassica napobrassica*)
* Paprastasis bastutis (*Brassica rapa*)
* Abisininis bastutis (*Brassica carinata*)
* Graikinis bastutis (*Brassica cretica*)
* Špinatinis kopūstas (*Brassica oleracea*)
* Gausiažiedis bastutis (*Brassica ruvo*)
Grynių rezervatas

**Grynių rezervatas** () – rezervatas Latvijos vakaruose, 30 km į šiaurę nuo Liepojos. Įkurtas 1936 m. Plotas 10,8 km². Saugoma būdingos grynių (retų žemaūgių pajūrio pušynų) biocenozės ir pelkinių viržių augavietės. Vyrauja smėlio jauriniai pelkiniai dirvožemiai. Gruntinis vanduo arti paviršiaus. Pavasarį ir rudenį labai šlapia; vasarą išdžiūsta. Dažni gaisrai.

## Šaltiniai
Sidabrinės piliakalnis

**Sidabrinės piliakalnis**, *Valiūniškio piliakalnis* – piliakalnis Rokiškio rajono savivaldybės teritorijoje, prie Naujasodės kaimo, Juodupės seniūnija. Pasiekiamas iš kelio Juodupė – Onuškis už Bryzgių per laukus pasukus į dešinę šiaurės kryptimi ir paėjus 500 m link tarp melioruotų pievų esančios aukščiausios kalvos – tai ir yra piliakalnis.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje. Aikštelė trapecijos formos, pailga šiaurės rytų – pietvakarių kryptimi, 40 m ilgio, 25 m pločio pietvakariniame gale, 15 m – šiaurės vakaruose, iki 1,5 m aukštesne šiaurės vakarine dalimi. Šlaitai statūs, 4-12 m aukščio.

Piliakalnis labai apardytas arimų, duobių, buvusio trianguliacijos bokšto, šiaurės rytų šlaitas ir aikštelės kraštas nuardytas kasant karjerą. Jis apaugęs pušimis, šiaurės rytų šlaitas ir aikštelės šiaurinė dalis dirvonuoja.

Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu pr. m. e. – I tūkstantmečio pradžia.
Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 5800 m².

## Tyrimai
1969 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Lietuvos piliakalniai. Sidabrinė
* Sidabrinės piliakalnis Panoramio 
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai