open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Mazoveckos valsčius

**Mazoveckos valsčius** () – nuo 1870 m. iki 1919 m. egzistavęs valsčius Rusijos imperijos, Lenkijos Kongreso karalystės, Lomžos gubernijoje, Mazovijos Vysokio apskrityje. Valsčiaus centras buvo Mazovijos Vysokio miestas.

## Istorija

Valsčius buvo įkurtas 1870 m. gegužės 31 dieną. XIX a. pabaigoje prie valsčiaus buvo prijungtas Chojanų valsčius. 1919 m. vasario 7 d. vietoje valsčiaus įkurtas Mazovijos Vysokio valsčius.

## Šaltiniai

* [Aprašymas apie Mazovijos Vysokio apskritį [Lenkijos Karalystės ir kitų slavų kraštų geografinis žodynas|Lenkijos Karalystės ir kitų slavų kraštų geografiniame žodyne], Tom XIV (Worowo – Żyżyn) z 1895 r. (lenk.)];
* Skorowidz miejscowości Rzeczypospolitej Polskiej – Tom V – Województwo Białostockie, Główny Urząd Statystyczny Rzeczypospolitej Polskiej, Warszawa 1924;
* 1919 m. valsčiaus panaikinimo įstatymas (lenk.) .
Naroikų valsčius

**Naroikų valsčius** (, ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas rytų Lenkijoje. Centras – Naroikos, kurį laiką – Cecelės.

## Istorija

Įkurtas XIX a. Gardino gubernijoje. XX a. tarpukariu priklausė Bielsko apskričiai, Balstogės vaivadijai. 1934 m. spalio 1 d. valsčius panaikintas, jo kaimai padalinti Drohičino, Grodzisko ir Semiatyčių valsčiams.

|-
| 1877 m. || || 4311 || 489 kiemai  || 26 seniūnijos || 43
|}

## Šaltiniai
Novoberezovo valsčius

**Novoberezovo valsčius** (, ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lenkijoje. Centras – Novoberezovas, vėliau – Puciska.

## Istorija

Įkurtas XIX a. Gardino gubernijoje. Po I pasaulinio karo panaikintas.

Atkurtas 1954 m. sausio 1 d. Hainuvkos apskrityje prijungus dalį kaimų iš Hainuvkos valsčiaus. 1954 m. rugsėjo 29 d. valsčius buvo panaikintas.

|-
| 1877 m. || || 4967 || 823 kiemai  || 12 seniūnijų || 22
|}

## Šaltiniai
Novogrudo valsčius (1870–1927)

**Novogrudo valsčius** () – nuo 1870 m. iki 1927 metų egzistavęs valsčius šiaurės rytų Lenkijoje, Balstogės vaivadijoje, Lomžos apskrityje. Valsčiaus centras buvo Novogrudo kaimas.

## Istorija

Valsčius tik iš vieno Novogrudo kaimo įkurtas 1870 m. gegužės 31 dieną, kai miestas prarado miesto teises. Lenkijos Kongreso karalystės laikais valsčius priklausė Lomžos gubernijos, Lomžos apskričiai. 1927 m. vasario 11 d. valsčius buvo panaikintas, miestui grąžinus miesto teises.

## Šaltiniai

* Skorowidz miejscowości Rzeczypospolitej Polskiej – Tom V – Województwo Białostockie, Główny Urząd Statystyczny Rzeczypospolitej Polskiej, Warszawa 1924;
* 1919 m. valsčiaus įkūrimo įstatymas (lenk.) ;
* 1927 m. Novogrudo gyvenvietei miesto teisių suteikimo įstatymas (lenk.).
Nužeco valsčius

**Nužeco valsčius** () – nuo 1952 m. iki 1954 metų egzistavęs valsčius šiaurės rytų Lenkijoje, Balstogės vaivadijoje, Semiatičės apskrityje. Valsčiaus centras buvo Nužeco kaimas.

## Istorija
Valsčius įkurtas 1952 m. liepos 1 d. Semiatičės apskrityje, Balstogės vaivadijoje prijungus dalį kaimų iš Mileičicės, Mielniko ir Klukovičės valsčių. 1954 m. rugsėjo 29 d. valsčius buvo panaikintas. Nuo 1973 m. sausio 1 d. valsčiaus teritorija priklauso Nužeco Stacjos valsčiui.

## Šaltiniai

* Wykaz Gromad Polskiej Rzeczypospolitej Ludowej według stanu z dnia 1.VII 1952 r., PRL, GUS, Warszawa;
* 1952 m. Valsčiaus įkūrimo įstatymas (lenk.) ;
* 1954 m. valsčiaus panaikinimo įstatymas (lenk.) ;
* 1972 m. Lenkijos valsčių atkūrimo įstatymas (lenk.) .
Obrubnikų valsčius

**Obrubnikų valsčius** (, ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje šiaurės rytų Lenkijos teritorijoje. Centras – Obrubnikai, vėliau – Palivarko Krasnė ir Kozincė.

## Istorija

Įkurtas XIX a. Gardino gubernijoje, XX a. tarpukariu valsčius buvo Balstogės vaivadijoje, Balstogės apskrityje. 1952 m. liepos 1 d. sudarytos 26 gromados. 1954 m. balandžio 1 d. 2 gromados priskirtos Kalinuvkos valsčiui. Vykdant Lenkijos valsčių reformą, valsčius buvo panaikintas 1954 m. rugsėjo 29 d.

|-
| 1877 m. || || 6814 || 652 kiemai  || 8 seniūnijos || 45
|}

## Šaltiniai

* Valsčiaus gyvenvietės 1870 m. (Radzima.net)
Edgaras Žarskis

**Edgaras Žarskis** (g. 1994 m. gegužės 4 d.) – Lietuvos futbolininkas, žaidžiantis gynėjo arba atraminio saugo pozicijose.

## Žaidėjo karjera
Profesionalią karjerą pradėjo Vilniaus "Žalgirio" komandoje. 

2011 m., būdamas 17 metų, debiutavo A lygoje rungtynėse prieš Alytaus "Dainavą". 

2012 m. buvo paskolintas Klaipėdos "Atlanto" komandai.. 

### FK Atlantas
2013 m. sezono pradžioje pasirašė su "Atlantu" nuolatinį kontraktą. 

Uostamiesčio komandoje žaidė 2013–2015 metais. Per tą laiką sužaidė dvylika rungtynių.

### FK Palanga
FK "Palanga" į savo komandos gretas pasikvietė futbolininką Edgarą Žarskį.

### Užsienio šalyse
Išvyko į užsienį ir žaidė šiuose klubuose: Səbail FK, MKS Bytovia Bytów, FK Gorodėja, FK Tukums 2000, FK Spartaks Jūrmala, MKS Puszcza Niepołomice

### JK Narva
2021 m. liepos mėn. pranešta, kad žaidėjas keliasi į JK Trans Narva. 2021 m. liepos 13 d. žaidėjas debiutavo rungtynėse prieš Tammeka Tartu. Lietuvis sužaidė visas 90 minučių, o jo atstovaujamas klubas pralaimėjo 2:3.

2021 m. Estijos aukščiausioje lygoje sužaidė devynerias rungtynes.

### FC Džiugas
2022 m. vasario 26 d. paskelbta, kad atstovaus Telšių „Džiugo“ klubui.

2022 m. kovo 12 d. debiutavo A lygoje atstovaudamas „Džiugo“ klubui.

2022 m. gruodžio 30 d. tapo žinoma, kad neberungtyniaus Telšių „Džiuge“.

### Maziya S&RC
2023 m. balandžio 4 d. tapo žinoma, kad futbolininkas keliasi į Malyvus. Atstovavo Maziya S&RC.

## Statistika
; A lygos statistika

Spalvų reikšmės: 
: Ekipa žaidė A lygoje;

## Žaidėjo karjera rinktinėse
Būdamas 16 metų debiutavo Lietuvos U-19 rinktinėje. O 17 metų pirmą kartą atstovavo Lietuvos jaunimo iki 21 rinktinei Sandraugos taurės turnyre.

## Asmeninis gyvenimas
2019 m. birželio mėn. vedė Gintarę Jarošaitę. Turi sūnų Herkų.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* alyga.lt svetainė
* SOCCERWAY
* lietuvosfutbolas.lt
* Globalsportsarchive
* Transfermarkt
* fcdziugas.lt
Pruškų valsčius

**Pruškų valsčius** () – XIX a. iki 1868 m. egzistavęs valsčius šiaurės rytų Lenkijoje, Lomžos gubernijoje, Lomžos apskrityje. Valsčiaus centras buvo Pruški Vielkių kaimas.

## Istorija
Valsčius egzistavo Rusijos imperijos, Lenkijos Kongreso karalystės laikais. 1868 m. vietoje valsčiaus įkurtas Puchalų valsčius.

## Šaltiniai

* Skorowidz miejscowości Rzeczypospolitej Polskiej – Tom V – Województwo Białostockie, Główny Urząd Statystyczny Rzeczypospolitej Polskiej, Varšuva 1924 m.
Puchalų valsčius

**Puchalų valsčius** () – nuo 1919 m. iki 1954 m. egzistavęs valsčius šiaurės rytų Lenkijoje, Balstogės vaivadijoje ir Varšuvos vaivadijoje, Lomžos apskrityje. Valsčiaus centras buvo Puchalų kaimas.

## Istorija

Tarpukariu valsčius buvo Balstogės vaivadijoje, Lomžos apskrityje. 1939 m. balandžio 1 d. valsčius perkeltas į Varšuvos vaivadiją. 1945 m. rugpjūčio 18 d. valsčius perkeltas į Balstogės vaivadiją. 1952 m. liepos 1 dieną valsčių sudarė 29 kaimai. Vykdant Lenkijos valsčių reformą, valsčius buvo panaikintas 1954 m. rugsėjo 29 dieną. 1954 m. lapkričio 13 d. *Puchalų gromada* buvo priskirta Zambruvo apskričiai. Nuo 1973 m. sausio 1 d. valsčius tapo Lomžos, Piontnicos ir Zambruvo valsčių dalimi.

## Šaltiniai

* Główny Urząd Statystyczny w Warszawie: Województwa centralne i wschodnie Rzeczypospolitej Polskiej – podział na gminy według stanu z dnia 1.IV 1933 roku, Książnica-Atlas, Lvovas 1933 m.;
* Wykaz Gromad Polskiej Rzeczypospolitej Ludowej według stanu z dnia 1.VII 1952 m., PRL, GUS, Varšuva;
* 1938 m. valsčiaus perkėlimo į Varšuvos vaivadiją įstatymas (lenk.) ;
* 1945 m. valsčiaus perkėlimo į Balstogės vaivadiją įstatymas (lenk.) ;
* 1954 m. valsčiaus panaikinimo įstatymas (lenk.) ;
* 1972 m. Lenkijos valsčių atkurimo įstatymas (lenk.) ;
Pasynkų valsčius

**Pasynkų valsčius** (, ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lenkijoje. Centras – Pasynkai.

## Istorija

Įkurtas XIX a. Gardino gubernijoje. XX a. tarpukariu priklausė Balstogės vaivadijos, Bielsko apskričiai. 1934 m. spalio 1 d. valsčius buvo panaikintas ir visi valsčiaus kaimai prijungti prie Bielsko, Hainuvkos, Narevo ir Orlios valsčių.

1952 m. liepos 1 d. buvo atkurtas prijungiant dalį kaimų iš Bielsko ir Orlios valsčių, tuo metu įkurta 10 gromadų. 1954 m. sausio 1 d. prie valsčiaus buvo prijungta dalis Kleinikų valsčiaus kaimų. Vykdant Lenkijos valsčių reformą 1954 m. rugsėjo 29 d. valsčius buvo panaikintas.

|-
| 1877 m. || || 4241 || 730 kiemų  || 13 seniūnijų || 20
|}

## Šaltiniai
Piščatų valsčius

**Piščatų valsčius** () – nuo 1919 m. iki 1939 m. egzistavęs valsčius šiaurės rytų Lenkijoje, Balstogės vaivadijoje, Mazovijos Vysokio apskrityje. Valsčiaus pavadinimas kilęs nuo Piščati Končanų kaimo, bet valsčiaus centras buvo Kobilin Božimų kaimas.

## Istorija

Tarpukariu valsčius buvo Balstogės vaivadijoje, Mazovijos Vysokio apskrityje. Po II pasaulinio karo valsčiaus teritorija priskirta Kobilino Božimų valsčiui.

## Šaltiniai

* Główny Urząd Statystyczny w Warszawie: Województwa centralne i wschodnie Rzeczypospolitej Polskiej – podział na gminy według stanu z dnia 1.IV 1933 roku, Książnica-Atlas, Lwów 1933
Radziviluvkos valsčius

**Radziviluvkos valsčius** (; carmečiu ***Aleksandruvkos valsčius***, ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas rytų Lenkijoje. Centras – Radziviluvka.

## Istorija

Įkurtas XIX a. Gardino gubernijoje. XX a. tarpukariu priklausė Bielsko apskričiai, Balstogės vaivadijai. 1934 m. birželio 13 d. prie valsčiaus buvo prijungtas miesto teises praradęs Melniko kaimas. 1934 m. spalio 1 d. valsčius buvo panaikintas, o jo kaimai padalinti Melniko ir Mileičycių valsčiams.

|-
| 1877 m. || || 3591 || 441 kiemas  || 15 seniūnijų || 29
|}

## Šaltiniai
Pabianicės

**Pabianicės** () – miestas vidurio Lenkijoje, Lodzės vaivadijoje. Miestas įsikūręs už 10 km į pietvakarius nuo Lodzės. Administracinis apskrities (*Powiat pabianicki*) centras, turintis apie 68,6 tūkst. gyv. (2010 m.). Vaivadijoje tai trečias miestas pagal dydį po Lodzės ir Petrakavo.

## Istorija

Miestas įkurtas X a. Į turtingas miškais apylinkes mėgo atvažiuoti pamedžioti Lenkijos karaliai (*„pobawic się“* – manoma, jog nuo to ir kilęs miesto pavadinimas). Miesto teisės suteiktos 1297 m. 

## Miestų partnerystė

* Rokiškis, Lietuva
* Gusevas, Rusija
* Plauenas, Vokietija (*Plauen*)
* Kerepesas, Vengrija (*Kerepes*)

## Nuorodos

* Sąrašas:Lenkijos miestai
* Pabianicių miesto oficiali svetainė (lenkų k.) 
* Miestai partneriai  (lenkų k.)
Raigardo valsčius (1870–1923)

**Raigardo valsčius** () – nuo 1870 m. iki 1923 metų egzistavęs valsčius šiaurės rytų Lenkijoje, Balstogės vaivadijoje, Ščučino apskrityje. Valsčiaus centras buvo Raigardo kaimas.

## Istorija

Valsčius tik iš vieno Raigardo kaimo įkurtas 1870 m. spalio 13 dieną, kai miestas prarado miesto teises. Lenkijos Kongreso karalystės laikais valsčius priklausė Lomžos gubernijos, Ščučino apskričiai. Tarpukariu buvo Balstogės vaivadijoje, Lomžos apskrityje. 1924 m. sausio 1 d. valsčius buvo panaikintas, kai miestui buvo gražintos miesto teisės.

## Šaltiniai

* Skorowidz miejscowości Rzeczypospolitej Polskiej – Tom V – Województwo Białostockie, Główny Urząd Statystyczny Rzeczypospolitej Polskiej, Warszawa 1924;
* 1919 m. valsčiaus įkūrimo įstatymas (lenk.) ;
* 1923 m. Raigardo gyvenvietei miesto teisių suteikimo įstatymas (lenk.) .
Ribolų valsčius

**Ribolų valsčius** () – nuo 1952 m. iki 1954 metų egzistavęs valsčius šiaurės rytų Lenkijoje, Balstogės vaivadijoje, Bielsko apskrityje. Valsčiaus centras buvo Ribolų kaimas.

## Istorija
Valsčius įkurtas 1952 m. liepos 1 d. Bielsko apskrityje, Balstogės vaivadijoje prijungus dalį kaimų iš Bielsko ir Narevo valsčių. Vykdant Lenkijos valsčių reformą 1954 m. rugsėjo 29 d. valsčius buvo panaikintas.

## Šaltiniai

* Wykaz Gromad Polskiej Rzeczypospolitej Ludowej według stanu z dnia 1.VII 1952 r., PRL, GUS, Warszawa;
* 1952 m. valsčiaus įkūrimo įstatymas (lenk.) ;
* 1954 m. valsčiaus panaikinimo įstatymas (lenk.) ;
* 1972 m. Lenkijos valsčių atkūrimo įstatymas (lenk.) .
Zamostė

**Zamòstė**  (arba ***Zamòscis***; ) – miestas-apskritis pietryčių Lenkijoje, Liublino vaivadijoje, 240 km į pietryčius nuo Varšuvos, 90 km nuo Liublino, 60 km nuo Ukrainos sienos. Už 20 km plyti *Roztocze* nacionalinis parkas. Zamostės renesanso stiliaus senamiestis nuo 1992 m. įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą. „Idealų miestą“ kūrė italų architektas Bernardo Morando iš Padujos. Miestas išlaikęs originalų planą ir jį saugojančius gynybinius įtvirtinimus. Statiniams būdingos susipynusios Italijos ir Centrinės Europos architektūrinės tradicijos.

## Istorija

Miestą prekybiniame kelyje, jungiančiame Vakarų ir Šiaurės Europą su Juodąja jūra, 1580 m. įkūrė ATR etmonas Janas Zamoiskis. XVI–XVII a. miestas klestėjo, o Zamostės tvirtovė buvo viena įspūdingiausių to meto ATR: miestą juosė galingų bastionų, kurtinų ir gynybinių griovių sistema, išnaudojanti Labunkos ir Topornicos upių ir pelkėtų slėnių teikiamus gamtinius pranašumus. Tvirtovė statyta tikintis galimų totorių antpuolių.

1648 m. Zamostę buvo apgulę Bogdano Chmelnickio kazokai, vėliau, per Šiaurės karą, Švedijos, Saksonijos kariuomenės, abiem atvejais miestas atsilaikė. 1772–1809 m. priklausė Galicijai, po 1809 m., pateko į Varšuvos kunigaikštystės sudėtį, Rusijos imperiją. XIX a. miestas buvo Liublino gubernijos Zamostės apskrities centras. 1916 m. nutiestas geležinkelis.

## Miestai partneriai
*  Bardejovas, Slovakija
*  Lafboras, Anglija (*Loughborough*)
*  Švabijos Halis, Vokietija (*Schwäbisch Hall*)
*  Sumai, Ukraina
*  Žovkva, Ukraina
*  Veimaras, *(2012 m.)*
*  *Fountain Hills*, Arizona *(nuo 2014 m.)*

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
* Pasaulio paveldo miestas
Suražo miesto valsčius

**Suražo miesto valsčius** () – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje šiaurės rytų Lenkijos teritorijoje. Centras – Suražas.

## Istorija

Įkurtas po I pasaulinio karo kaip miesto valsčius. Panaikintas 1923 m. vasario 26 d.

1973 m. įkurtas Suražo valsčius, apimantis ne tik Suražo miestą, bet ir jo apylinkes.

## Šaltiniai
Ščepankovo valsčius

**Ščepankovo valsčius** () – nuo 1919 m. iki 1954 m. ir 1973–1976 m. egzistavęs valsčius šiaurės rytų Lenkijoje, Balstogės vaivadijoje, Lomžos vaivadijoje ir Varšuvos vaivadijoje, Lomžos apskrityje.

## Istorija

Tarpukariu valsčius buvo Balstogės vaivadijoje, Lomžos apskrityje. 1939 m. balandžio 1 d. valsčius tapo Varšuvos vaivadijos dalimi. 1945 m. rugpjūčio 18 d. valsčius tapo Balstogės vaivadijos dalimi. 1952 m. liepos 1 dieną valsčių sudarė 32 kaimai. Vykdant Lenkijos valsčių reformą, valsčius buvo panaikintas 1954 m. rugsėjo 29 dieną. Nuo 1973 m. sausio 1 d. iki 1975 m. birželio 1 d. valsčius priklausė Balstogės vaivadijos Lomžos apskričiai. Nuo 1975 m. birželio 1 d. iki 1976 m. liepos 2 d. priklausė Lomžos vaivadijai. 1976 m. liepos 2 d. valsčius tapo Lomžos, Miastkovo ir Sniadovo valsčių dalimi.

## Šaltiniai

* Liczba ludności z publikacji „Rocznik Demograficzny Polski“, GUS 1975–1995;
* Wykaz Gromad Polskiej Rzeczypospolitej Ludowej według stanu z dnia 1.VII 1952 m., PRL, GUS, Varšuva;
* 1938 m. valsčiaus perkėlimo į Varšuvos vaivadiją įstatymas (lenk.) ;
* 1945 m. valsčiaus perkėlimo į Varšuvos vaivadiją įstatymas (lenk.) ;
* 1954 m. valsčiaus panaikinimo įstatymas (lenk.) ;
* 1972 m. Lenkijos valsčių atkurimo įstatymas (lenk.) ;
* 1975 m. valsčiaus perkėlimo į Lomžos vaivadiją įstatymas (lenk.) ;
* 1976 m. valsčiaus panaikinimo įstatymas (lenk.) .
Šimkų valsčius

**Šimkų valsčius** () – nuo 1973 m. iki 1976 metų egzistavęs valsčius šiaurės rytų Lenkijoje, Balstogės vaivadijoje, Balstogės apskrityje. Valsčiaus centras buvo Šimkų kaimas.

## Istorija
Valsčius įkurtas 1973 m. sausio 1 d. Balstogės apskrityje, Balstogės vaivadijoje. Nuo 1975 m. birželio 1 d. valsčius buvo įtrauktas į pakeistą Balstogės vaivadiją. 1976 m. liepos 1 d. valsčius buvo panaikintas ir jo kaimai priskirti Michalovo valsčiui.

## Šaltiniai

* 1972 m. Lenkijos valsčių atkūrimo įstatymas (lenk.) ;
* 1975 m. valsčiaus perkėlimo į Balstogės vaivadiją įstatymas (lenk.) ;
* 1976 m. valsčiaus panaikinimo įstatymas (lenk.) .
Sniadovo valsčius (Balstogė)

**Sniadovo valsčius** () – nuo 1919 m. iki 1922 metų egzistavęs valsčius šiaurės rytų Lenkijoje, Balstogės vaivadijoje, Lomžos apskrityje. Valsčiaus centras buvo Sniadovo kaimas.

## Istorija
Rusijos imperijos, Lenkijos Kongreso karalystės laikais 1870 m. spalio 12 d. iš Sniadovo miesto buvo atimtos miesto teisės. Valsčius tik iš vieno Sniadovo kaimo įkurtas po I pasaulinio karo ir priklausė Balstogės vaivadijos, Lomžos apskričiai. 1923 m. sausio 1 d. valsčius buvo panaikintas, kai Sniadovas atgavo miesto teises. Nuo 1973 m. veikia Sniadovo valsčius.

## Šaltiniai
* Skorowidz miejscowości Rzeczypospolitej Polskiej – Tom V – Województwo Białostockie, Główny Urząd Statystyczny Rzeczypospolitej Polskiej, Warszawa 1924;
* 1919 m. valsčiaus įkūrimo įstatymas (lenk.) .
Skužeco valsčius

**Skužeco valsčius** (, ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lenkijoje. Centras – Skužecas.

## Istorija

Įkurtas XIX a. Gardino gubernijoje. XX a. tarpukariu priklausė Bielsko apskričiai, Balstogės vaivadijai. 1934 m. spalio 1 d. valsčius buvo panaikintas, o jo kaimai padalinti Cechanoveco, Drohičino ir Grodzisko valsčiams.

|-
| 1877 m. || || 4582 || 474 kiemai  || 25 seniūnijos || 75
|}

## Šaltiniai
Stelmachovo valsčius

**Stelmachovo valsčius** () – nuo 1919 m. iki 1950 m. egzistavęs valsčius šiaurės rytų Lenkijoje, Balstogės vaivadijoje, Mazovijos Vysokio apskrityje. Valsčiaus pavadinimas kilęs nuo Stelmachovo kaimo, bet valsčiaus centras buvo Tykocino miestas.

## Istorija

Tarpukariu valsčius buvo Balstogės vaivadijoje, Mazovijos Vysokio apskrityje. 1952 m. sausio 1 d. valsčius buvo panaikintas ir priskirtas naujam Tykocino valsčiui.

## Šaltiniai

* Główny Urząd Statystyczny w Warszawie: Województwa centralne i wschodnie Rzeczypospolitej Polskiej – podział na gminy według stanu z dnia 1.IV 1933 roku, Książnica-Atlas, Lvovas 1933 m.;
* 1950 m. valsčiaus panaikinimo įstatymas (lenk.) .
Tarnopolio valsčius

**Tarnopolio valsčius** (, ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje šiaurės rytų Lenkijos ir vakarų Baltarusijos teritorijoje. Centras – Tarnopolis, kurį laiką – Levkovas ir Luka.

## Istorija

Valsčius įkurtas XIX a. Gardino gubernijoje. Po I pasaulinio karo atiteko Lenkijai. 1922 m. gruodžio 30 d. prie valsčiaus buvo prijungta dalis Jaluvkos valsčiaus kaimų. 1933 m. spalio 16 d. įkurta 16 gromadų.

Po II pasaulinio karo vakarinė valsčiaus dalis priskirta Narevkos valsčiui, o rytinė liko Baltarusijos TSR. 1954 m. sausio 1 d. buvusiose valsčiaus ribose buvo įkurtas Senojo Levkovo valsčius, panaikintas 1954 m. rugsėjo 29 d.

|-
| 1877 m. || || 2551 || 253 kiemai  || 7 seniūnijos || 19
|}

## Šaltiniai

* Valsčiaus gyvenvietės (Radzima.net)
Topčevo valsčius

**Topčevo valsčius** () – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje šiaurės rytų Lenkijos teritorijoje. Centras – Topčevas.

## Istorija

Įkurtas po I pasaulinio karo ir priklausė Balstogės vaivadijos, Bielsko apskričiai. 1934 m. spalio 1 d. valsčius panaikintas, kaimai prijungti prie Bransko ir Vyškų valsčių.

Atkurtas 1952 m. liepos 1 d. iš dalies Vyškų valsčiaus, čia sudaryta 17 gromadų. Vykdant Lenkijos valsčių reformą, 1954 m. rugsėjo 29 d. valsčius buvo panaikintas.

## Šaltiniai
Truskolasų valsčius

**Truskolasų valsčius** () – XIX a. iki 1870 m. egzistavęs valsčius Rusijos imperijos, Lenkijos Kongreso karalystės, Lomžos gubernijoje, Mazovijos Vysokio apskrityje. Valsčiaus centras buvo Stare Truskolasų kaimas.

## Istorija
Valsčius egzistavo Rusijos imperijos, Lenkijos Kongreso karalystės laikais. 1870 m. gegužės 31 d. valsčiaus centras buvo perkeltas į Sokolų kaimą, tuo pačiu ir pakeistas pavadinimas į Sokolų valsčių.
Vidovo valsčius

**Vidovo valsčius** () – nuo 1952 m. iki 1954 metų egzistavęs valsčius šiaurės rytų Lenkijoje, Balstogės vaivadijoje, Bielsko apskrityje. Valsčiaus centras buvo Vidovo kaimas.

## Istorija

Valsčius įkurtas 1952 m. liepos 1 d. Bielsko apskrityje, Balstogės vaivadijoje prijungus dalį kaimų iš Bielsko ir Orlos valsčių. 1954 m. rugsėjo 29 d. valsčius buvo panaikintas.

## Šaltiniai

* Wykaz Gromad Polskiej Rzeczypospolitej Ludowej według stanu z dnia 1.VII 1952 r., PRL, GUS, Warszawa;
* 1952 m. valsčiaus įkūrimo įstatymas (lenk.) ;
* 1954 m. valsčiaus panaikinimo įstatymas (lenk.) ;
* 1972 m. Lenkijos valsčių atkūrimo įstatymas (lenk.) .
Vidzgovo valsčius

**Vidzgovo valsčius** () – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje šiaurės rytų Lenkijos teritorijoje. Centras – Vidzgovas, vėliau – Holionkai.

## Istorija

Įkurtas po I pasaulinio karo ir priklausė Bielsko apskričiai, Balstogės vaivadijai. 1934 m. spalio 1 d. valsčius buvo panaikintas, o jo kaimai padalinti Bockų, Bransko ir Grodzisko valsčiams.

## Šaltiniai
Zasciankų valsčius

**Zasciankų valsčius** () – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje šiaurės rytų Lenkijos teritorijoje. Centras – Zasciankai.

## Istorija

Valsčius įkurtas 1973 m. sausio 1 d. Balstogės apskrityje, Balstogės vaivadijoje. Nuo 1975 m. birželio 1 d. valsčius buvo įtrauktas į pakeistą Balstogės vaivadiją. 1976 m. liepos 1 d. valsčius buvo panaikintas ir jo kaimai priskirti Žemojo Juchnoveco, Supraslio, Zabluduvo ir Turošno Košcelnos valsčiams.

## Šaltiniai
2012 m. Pasaulio uždarų patalpų lengvosios atletikos čempionatas

**2012 m. Pasaulio uždarų patalpų lengvosios atletikos čempionatas** – 14-asis pasaulinis uždarų patalpų atletikos čempionatas įvykęs Stambule, Turkijoje.

## Medalių lentelė

## Nugalėtojai

### Vyrai

### Moterys

## Lietuva čempionate

## Dalyvaujančios šalys

*  (2)
*  (2)
*  (2)
*  (2)
*  (2)
*  (1)
*  (2)
*  (1)
*  (6)
*  (3)
*  (2)
*  (10)
*  (4)
*  (2)
*  (3)
*  (2)
*  (1)
*  (2)
*  (2)
*  (18)
*  (4)
*  (7)
*  (1)
*  (1)
*  (8)
*  (2)
*  (1)
*  (2)
*  (5)
*  (1)
*  (1)
*  (13)
*  (1)
*  (2)
*  (1)
*  (1)
*  (1)
*  (1)
*  (10)
*  (2)
*  (12)
*  (2)
*  (2)

*  (1)
*  (1)
*  (1)
*  (1)
*  (1)
*  (1)
*  (1)
*  (2)
*  (10)
*  (1)
*  (2)
*  (11)
*  (2)
*  (1)
*  (2)
*  (17)
*  (3)
*  (1)
*  (34)
*  (8)
*  (1)
*  (2)
*  (1)
*  (2)
*  (2)
*  (1)
*  (2)
*  (3)
*  (2)
*  (1)
*  (1)
*  (4)
*  (2)
*  (3)
*  (2)
*  (16)
*  (2)
*  (11)
*  (1)
*  (6)
*  (9)
*  (2)
*  (2)

*  (1)
*  (2)
*  (1)
*  (1)
*  (5)
*  (1)
*  (1)
*  (1)
*  (1)
*  (1)
*  (1)
*  (1)
*  (1)
*  (1)
*  (2)
*  (1)
*  (2)
*  (1)
*  (2)
*  (7)
*  (1)
*  (2)
*  (4)
*  (1)
*  (2)
*  (7)
*  (1)
*  (1)
*  (1)
*  (1)
*  (2)
*  (2)
*  (2)
*  (1)
*  (2)
*  (1)
*  (1)
*  (1)
*  (14)
*  (3)
*  (1)
*  (3)
*  (13)

*  (42)
*  (2)
*  (2)
*  (1)
*  (2)
*  (1)
*  (2)
*  (1)
*  (1)
*  (1)
*  (1)
*  (1)
*  (2)
*  (1)
*  (4)
*  (2)
*  (4)
*  (1)
*  (20)
*  (2)
*  (1)
*  (4)
*  (2)
*  (2)
*  (2)
*  (2)
*  (1)
*  (1)
*  (2)
*  (7)
*  (19)
*  (1)
*  (1)
*  (2)
*  (27)
*  (2)
*  (2)
*  (51)
*  (2)
*  (5)
*  (2)
*  (5)
*  (2)

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Talaso slėnis

**Talaso slėnis** () – tarpukalnių slėnis Kirgizijoje, šiauriniame Tianšanyje, tarp Kirgizijos kalnagūbrio (šiaurėje) ir Talaso Alatau (pietuose). Driekiasi iš rytų į vakarus ~250 km. Būdingas aukštis – 600–2000 m. Slėniu teka Talaso upė, sudarytas Kirovo tvenkinys. Būdingas pusdykumių kraštovaizdis.

Talaso slėnyje įsikūrę dauguma Talaso srities gyventojų, čia yra Talaso miestas.

## Šaltiniai
Talaso Alatau

**Talaso Alatau** (, ) – kalnagūbris Kirgizijoje ir pietiniame Kazachstane, Tianšanio kalnų šiaurėje. Skiria Talaso slėnį šiaurėje nuo vakarinio Tianšanio kalnagūbrių pietuose. Ilgis iš rytų į vakarus 270 km, plotis – iki 30 km. Aukštis – iki 4482 m (Manaso k.). Sudarytas daugiausia iš metamorfinių skalūnų ir granito. Būdingas aukštikalnių reljefas. Yra ledynų, kurie maitina Talaso, Pskemo upes.

Šlaituose plyti stepės, aukštikalnėse – alpinės pievos, akmenynai. Įsteigtas Aksu–Žabagli draustinis.

## Šaltiniai
Suvalkų apskrities vėliava

**Suvalkų apskrities vėliava** () - tai Suvalkų apskrities vėliava kurios viduryje yra raudonos spalvos keturkampis, kurį supa baltos spalvos apvadai. Raudonos spalvos keturkampyje vaizduojamas Suvalkų apskrities herbas, kuriame vaizduojami žali kalnai ir virš jų iškilusi eglė, kuri simbolizuoja Suvalkų apskrities miškų gausą. Taip pat auksiniame fone yra trys horizontalios banguojančios mėlynos juostelės, kurios simbolizuoja tris didžiausias apskrities upes: Rospudą, Juodają Ančią ir Seiną. Šis herbas panašus į buvusios Suvalkų gubernijos herbą. 

## Taip pat skaitykite

* Suvalkų apskrities herbas.
Balstogės apskrities herbas

**Balstogės apskrities herbas** () – tai Balstogės apskrities heraldinis simbolis.

## Aprašas
Skydo laukas nuskeltas iš kairės. Viršutiniame raudoname lauke baltas Lenkijos erelis, o apatiniame auksiniame lauke rudas nukirsta briedžio galva su ragais ir barzdele.

Herbas pradėtas naudoti 2001 m. rugsėjo 20 dieną.
Bielsko apskrities herbas

**Bielsko apskrities herbas** () – Bielsko apskrities heraldinis simbolis.

## Aprašas
Perkirsto skydo viršutiniame raudoname lauke baltas Lenkijos erelis, apatiniame sidabriniame lauke raudonas bėgantis tauras auksiniais ragais ir nagomis.

Herbas pradėtas naudoti 2010 m. sausio 27 dieną.

## Nuorodos

* Aprašymas apie herbo sukūrimą ir naudojimą (lenk.).
Kokšaltau

**Kokšaltau** () – kalnagūbris Tianšanio kalnų sistemoje, driekiasi iš rytų į vakarus ~400 km ir sudaro Kirgizijos–Kinijos valstybinę sieną. Aukštis – iki 7439 m (Pergalės viršukalnė, aukščiausia Kirgizijoje).

Kalnai sudaryti iš molingų skalūnų, smiltainio, klinties, granitinių intruzijų. Būdingas aukštikalnių reljefas. Pietiniuose šlaituose plyti stepės, šiauriniuose – aukštikalnių pievos ir pievinės stepės. Yra ledynų, jų bendras plotas 983 km².

## Šaltiniai
Lomžos apskrities herbas

**Lomžos apskrities herbas** () - Lomžos apskrities heraldinis simbolis. 

## Aprašas
Skydo tamsiai raudonas laukas sudurtinis, dešinėje heraldinėje pusėje pusė balto Lenkijos erelio be karūnos, o heraldinėje kairėje pusėje Šv. Laurynas. 

Herbas pradėtas naudoti 2006 m. rugsėjo 28 dieną.

## Nuorodos

* Aprašymas apie herbo sukūrimą ir naudojimą (lenk.).
Monkų apskrities herbas

**Monkų apskrities herbas** () – Monkų apskrities heraldinis simbolis.

## Aprašas
Skydas plona juoda linija perskeltas į du raudonus laukus. Heraldiškai dešiniajame lauke baltas Lenkijos erelis be karūnos, kairiajame – piestu stovintis sidabrinis briedis auksiniais ragais ir nagomis.

Herbas pradėtas naudoti 2011 m. lapkričio 11 dieną.

## Nuorodos

* Aprašymas apie herbo sukūrimą ir naudojimą (lenk.).
Semiatyčių apskrities herbas

**Semiatičės apskrities herbas** () - Semiatičės apskrities heraldinis simbolis.

## Aprašas
Raudono lauko heraldiškai dešinėje pusėje žiūrintis atgal baltas Lenkijos erelis be karūnos, kairėje pusėje – Lietuvos vytis, naudotas Jogailaičių dinastijos. Po Vyčio žirgo priekinėmis kojomis didžioji S raidė.

Herbas pradėtas naudoti 2005 m. spalio 28 dieną.
Ferganos kalnagūbris

**Ferganos kalnagūbris** () – kalnagūbris Kirgizijoje, Tianšanio kalnų sistemoje; skiria Ferganos slėnį (vakaruose) nuo vidinių Tianšanio kalnagūbrių (rytuose). Ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius 225 km, plotis iki 62 km. Aukščiausia vieta siekia 4940 m (Uč Seito viršukalnė).

Kalnagūbrio šlaitai apaugę spygliuočių ir riešutmedžių miškais. Yra ~150 ledynų, kurių bendras plotas 125 km².

## Šaltiniai
Hainuvkos apskrities herbas

**Hainuvkos apskrities herbas** () – Hainuvkos apskrities heraldinis simbolis.

## Aprašas
Auksiniame skydo lauke ant žalios papėdės stovi rudas stumbras, už jo dvi žalios augančios eglės.
Zambruvo apskrities herbas

**Zambruvo apskrities herbas** () - Zambruvo apskrities heraldinis simbolis. Herbas pradėtas naudoti 2000 m. gegužės 26 dieną.

## Aprašas
Raudonas skydas perskeltas plonas juoda linija. Dešiniajame heraldiniame lauke pusė balto Lenkijos erelio ne karūnos. Kairiosios pusės paplatintoje galvoje sidabrinė kunigaikščio karūna su tamsiai raudonu pamušalu, o apatiniame kairiajame lauke juoda bekaklė stumbro galva.

### Simbolika
* Baltas erelis – Lenkijos herbas.
* Kunigaikščio karūna – primena laikus, kai kunigaikštis suteikė miesto teises Zambruvui.
* Juoda stumbro galva - Zambruvo miesto herbas.
Bialoviežos valsčiaus herbas

**Bialovežos valsčiaus herbas** () – Bialovežos valsčiaus heraldinis simbolis, naudojamas nuo 1990 m.

## Aprašas
Žaliame lauke baltas bokštas šlaitiniu stogu, kurio vartuose auksinė bekaklė stumbro galva.

### Simbolika
* Auksinė stumbro galva – Belovežo girioje gyvenantys stumbrai.
* Baltas bokštas – simbolizuoja valsčiaus pavadinimą, nes  'baltas bokštas'.

## Nuorodos
* Aprašymas apie herbą (lenk.);
* Lenkijos heraldikos instituto tinklalapis (lenk.) ;
* Aprašymas apie herbo sukūrimą ir naudojimą (lenk.) .
Šepetovo valsčiaus herbas

**Šepetovo valsčiaus herbas** () – Šepetovo ir Šepetovo valsčiaus herbas, pradėtas naudoti 2007 m. lapkričio 12 dieną.

## Aprašas
Žydrame lauke juostos vietoje sidabrinis kardas auksine rankena į priekį, ašmenimis žemyn, ant kardo tupi juodas kranklys, snape laikantis auksinį žiedą. Po kardu auksinė varpa.

### Simbolika
* Juodas kranklys – simbolizuoja *Šlepovronų* šlėktos herbą, kuriam priklausė valsčiuje gyvenusios Šepetovskių (*Szepietowski*) ir Pulaskių (*Pułaski*) giminės
* Kardas – simbolizuoja vieno iš Baro konfederacijos vadų Juzefo Pulaskio karingumą.
* Varpa – valsčiaus žemės ūkis.
Lomžos valsčiaus herbas

**Lomžos valsčiaus herbas** () – Lomžos valsčiaus heraldinis simbolis, pradėtas naudoti 1998 metais.

## Aprašas
Šviesiai žydrame lauke ant žalios papėdės tupintis bebras graužia rudą medžio kamieną, kurio nugraužta mediena auksinė, o dešinėje lauko pusėje auksinė varpa.

Herbo autorė *Katarzyna Szabłowska*.
Konstancija Bialopetraviečienė

**Konstancija Kučinskaitė–Bialopetraviečienė** (1921 m. vasario 14 d. Marijampolėje – 1996 m. gruodžio 17 d. Vilniuje) – lietuvių kino ir teatro aktorė, Lietuvos televizijos darbuotoja.

## Biografija
Aktorystės mokėsi 1938–1940 m. pas režisierių Juozą Miltinį Darbo rūmų teatro studijoje Kaune. 1940 m. teatro trupei persikėlus į Panevėžį, naujai įsteigtą teatrą, ji ten neišvyko. Dirbo Kauno Vaikų ir moksleivių laisvalaikio rūmuose, vadovavo dramos būreliui.

1956 m. su šeima persikėlė į Vilnių. Kurį laiką K. Bialopetraviečienė nedirbo, augino vaikus. 1960 m. pradėjo dirbti Lietuvos televizijoje. Ilgą laiką dirbo televizijos žinių redakcijoje režisieriaus asistente. Lietuvos kino studijoje dirbo filmų įgarsintoja.

## Vaidmenys
* 1962 m. nusifilmavo kino filme „Svetimi“ (rež. Marijonas Giedrys), kuriame vaidino pagrindinio veikėjo Vilkišiaus (akt. Bronius Babkauskas) draugę Elvyrą.
* Aštuonis sezonus nuo 1965 iki 1972 m. vaidino Konstanciją Petraitenę pirmajame lietuviškame TV seriale „Petraičių šeimoje“ (rež. Galina Dauguvietytė).

## Literatūra
* Galina Dauguvietytė, *„Perpetuum mobile“*, (sud. Inga Liutkevičienė) Tyto Alba, Vilnius, 2002, 218–238 p. ISBN 9986-16-231-9.

## Nuorodos
* G. Dauguvietytė apie serialo aktorius
* Apie Konstanciją Kučinskaitę ''obuolys.lt'' svetainėje
Užalajės kalnagūbris

**Užalajės kalnagūbris** arba **Čongalajaus kalnagūbris** () – kalnagūbris Pamyro kalnų šiaurėje, Tadžikistano ir Kirgizijos teritorijose. Sudaro pietinę Alajaus slėnio ribą. Nusidriekęs iš rytų į vakarus 240 km, plotis iki 40 km. Aukščiausia vieta – Lenino (Avicenos) viršukalnė (7134 m).

Sudarytas iš skalūnų, klinties, smiltainio, konglomerato. Būdingas aukštikalnių reljefas. Plyti ledynai (Lenino, Did. ir Maž. Saukdaro, Nuros ir kt.), kurių bendras plotas 1194 km². Vietomis paplitę gipso karstiniai reiškiniai. Šlaituose veši stepės ir aukštikalnių pievos.

Rytinėje Užalajės kalnagūbrio dalyje yra Kyzylarto perėja, kuria eina Pamyro traktas.

## Šaltiniai
Mazovijos Vysokio apskrities herbas

**Mazovijos Vysokio apskrities herbas** () – Mazovijos Vysokio apskrities heraldinis simbolis.

## Aprašas
Raudoname lauke baltas Lenkijos erelis be karūnos, išnyrantis iš už žalios papėdės, kurios kraštą sudaro siauros mėlyna ir juoda banguotos juostelės.
Dana Rutkutė

**Dana Rutkutė** (1922 m. kovo 10 d. Joniškyje – 2019 m. rugpjūčio 17 d. Vilniuje, palaidota Vilnius   Antakalnio kapinėse ) – lietuvių teatro aktorė, teatrologė, televizijos ir radijo diktorė, laidų vedėja.

## Biografija

Tėvas Martynas Rutkus (1891–1927) buvo pedagogas, visuomenės ir kultūros veikėjas, motina – darbininkė. Be Danos šeimoje dar augo brolis ir dvi seserys. Sesuo Birutė Knizikevičienė (g. 1920 m.) – bibliografė, kraštotyrininkė.

Baigė Joniškio Aušros gimnaziją. Neakivaizdžiai studijuodama kurį laiką pastarojoje dirbo literatūros mokytoja. 1940 m. įstojo į Vilniaus universiteto Humanitarinių mokslų fakultetą, 1941 m. tapo Vilniaus Vaidilos teatro aktore. Lankė dramos teatro studiją. Nuo 1943 m. – Vilniaus miesto teatro aktorė. 1945–1946 m. – Panevėžio dramos teatro aktorė. 1961 m. baigė teatrologijos studijas Maskvos Lunačiarskio teatro meno institute.

Nuo 1949 m. dirbo Lietuvos radijo ir televizijos diktore, vedė įvairias laidas. Aktyvią darbinę veiklą baigė 1986 m. Sukūrė vaidmenų kine: filmuose „Adomas nori būti žmogumi“ (1959 m., rež. Vytautas Žalakevičius), „Ties riba“ (1973 m., rež. Raimondas Vabalas).

Dana Rutkutė periodinėje spaudoje paskelbė daugybę teatro spektaklių recenzijų, apybraižų, aktorių kūrybinių portretų. Išleido straipsnių rinkinį „Aktorius teatro veidrodyje“ (1989 m.), prisiminimų knygą „Mano jaunystės teatras“ (1994 m.). Už pastarąją 1995 metais pelnė „Kristoforo“ padėkos prizą.

## Bibliografija

* „Mano jaunystės teatras“, 1994 m.
* „Aktorius teatro veidrodyje“, 1989 m.

## Nuorodos

* Dana Rutkutė ''bernardinai.lt'' svetainėje
* Dana Rutkutė ''obuolys.lt'' svetainėje
Slaptoji haubica

**Slaptoji haubica** (), *Šuvalovo slaptoji haubica* – per žiotis užtaisoma ovalo formos vamzdžio kanalą turinti patranka, sukurta XVIII a. generolo feldmaršalo Piotro Šuvalovo. Šis pabūklas buvo priimtas į Rusijos imperijos ginkluotę.

Slaptoji haubica turėjo ovalios formos vamzdžio kanalą (ovalo ilgoji ašis buvo horizontali), kuris turėjo kartečę paskleisti horizontaliai ir taip padidinti naikinimo zoną. Šiai patrankai buvo gaminami specialūs kartečės sviediniai su 168 šratais bei kartečės ryšuliai su 48 didesniais šratais. Pastarasis variantas buvo skirtas šaudyti 300–600 m nuotoliu..

Patranka buvo pavadinta slaptąja, nes jos paslaptis iš tikrųjų buvo labai saugoma. Kol šių patrankų nenaudodavo, jų vamzdžių žiotys būdavo uždengtos specialiais dangteliais, kad nesimatytų kanalo skerspjūvis. Už šio ginklo paslapties atskleidimą buvo numatyta mirties bausmė.

Pirmųjų šių pabūklų variantų pakilimo kampas būdavo keičiamas naudojant pleištus, bet 1753-58 m. konstrukcija buvo pakeista ir buvo įvesti sraigtai. Pradžioje šie Šuvalovo pabūklai turėjo cilindro pavidalo parako kameras kaip ir haubicos, o po 1758 m. gaminami pabūklai turėjo jas kūgiškas kaip ir vienragiai.

Slaptosios haubicos Septynerių metų kare, ypač Gros-Jėgersdorfo mūšyje, pasirodė efektyvios. Keletas slaptųjų haubicų Corndorfo mūšyje atiteko prūsams, tad jų paslaptis buvo atskleista.

Šaudant karteče šratų sklaida mažai tesiskyrė nuo įprastinių pabūklų, o užtaisymas trukdavo ilgiau. Slaptųjų haubicų efektyvumą mažino ir negalėjimas šaudyti kitokiais sviediniais. Lėtas užtaisymas buvo priežastis, dėl ko Corndorfo mūšyje 17 šių pabūklų atiteko priešo kavalerijai. Artileristai nespėjo užtaisyti ir iššauti antrąjį kartą. Šiems pabūklams gamino pilnavidurius ir sprogstamuosius sviedinius, kurie forma priminė regbio kamuolius, tačiau jie praktiškai nebuvo naudojami. Papildomų šaudmenų rūšių sukūrimas tik apsunkino šaudmenų tiekimo veiklą.

Slaptąsias haubicas iš ginkluotės išbraukė netrukus po Šuvalovo mirties. in the 1780s.

## Nuorodos
Zavykų valsčius

**Zavykų valsčius** (, ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje šiaurės rytų Lenkijos teritorijoje. Centras – Zavykai, vėliau – Bogdankai ir Rynkai.

## Istorija

Įkurtas XIX a. Gardino gubernijoje, XX a. tarpukariu valsčius buvo Balstogės vaivadijoje, Balstogės apskrityje. 1952 m. liepos 1 d. sudarytos 32 gromados. Vykdant Lenkijos valsčių reformą, valsčius buvo panaikintas 1954 m. rugsėjo 29 d. 1954 m. lapkričio 13 d. Zavykų gromada priskirta Lapų apskričiai.

|-
| 1877 m. || || 4292 || 560 kiemų  || 18 seniūnijų || 32
|}

## Šaltiniai

* Valsčiaus gyvenvietės 1870 m. (Radzima.net)
Lokiečo miškų draustinis

**Lokiečo miškų draustinis** () - draustinis, esantis šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Lomžos apskrityje, Zbuinos valsčiuje. Draustinio plotas 139,50 ha. Draustinis įkurtas 1989 metais Kurpių girioje. Draustinyje saugomos įvairios spygliuočių medžių rūšys ir pelkiniai medžiai.
Kurpių lyguma

**Kurpių lyguma** () – mezoreljefas esantis Vidurio Lenkijos žemumoje šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės, Mazovijos ir Varmijos Mozūrų vaivadijose. Šiaurės rytuose ribojasi su Kolno aukštuma. Lygumos plotas 2406 km². Lygumoje yra Kurpių giria, 17 000 ha teritorijos užima miškai. Lygumoje teka Pisos upė. Vietomis lygumoje kai kurios kalvos sieka 100–150 m aukštį virš jūros lygio.
Novogrudo miesto žydų kapinės

**Novogrudo miesto žydų kapinės** () - žydų kapinės Novogrudo mieste, *Poległych* gatvėje. Kapinėse nėra išlikę antkapių. Kapinių teritorija užima 1,1 ha plotą.

## Literatūra
* Przemysław Burchard: Pamiątki i zabytki kultury żydowskiej w Polsce. Warszawa: 1990 m., s. 67-68.   
 
## Nuorodos
* Aprašymas apie kapines I (lenk.) 
* Aprašymas apie kapines II (lenk.).
Kurpių giria

**Kurpių giria** () – tai didelis miškų masyvas, kurį sudaro dvi girios: Bialos giria ir *Zielonos giria*. Giria yra Kurpių lygumoje per kurią teka Narevo upė. Giria šiaurėje ribojasi su buvusia Rytų Prūsijos teritorija, rytuose su Pisos upe, pietuose su Narevo upe ir vakaruose su Ožico upe. Girios pavadinimas kilęs nuo Kurpių kaimo.

## Istorija

XVI a. giria buvo vadinama *Zagajnica*. Giria tuo metu buvo išsidėsčiusi tarp Pšasnyšo, Lomžos ir Ostrolenkos miestų. XVIII a. į bendrą girios pavadinimą įtrauktos *Bialos* ir *Zielonos* girios, kurios priklausė Plocko vyskupijai. Ilgainiui *Zielonos giria* imta tapatinti su bendru *Kurpių girios* pavadinimu. XX a. apie 33 % girios buvo apaugę miškais. Apie 95 % medžių sudarė pušys, alksniai, eglės, ąžuolai ir beržai.

## Girios draustiniai

* *Čarnios draustinis*;
* Kanistano miškų draustinis;
* Cemnų Konto draustinis;
* Lokiečo miškų draustinis;
* *Olsi Plošickių draustinis*;
* *Serafino ežero draustinis*.
Novogrudo geležinkelio stotis

**Novogrudo geležinkelio stotis** () – nebenaudojama geležinkelio stotis Novogrudo mieste, šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Lomžos apskrityje. Stotis atidaryta 1915 m. balandžio 1 dieną. Tai nebenaudojama stotis per kurią ėjo *Dembų-Lomžos geležinkelio linija*. Nuo stoties iki Morgovnikų geležinkelio stotelės yra 2,6 km ir iki Montvicos geležinkelio stotelės 3,4 km.

## Nuorodos
* Aprašymas apie stotį (lenk.)
Montvicos geležinkelio stotelė

**Montvicos geležinkelio stotelė** () – nebenaudojama geležinkelio stotelė Montvicos kaime, šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Lomžos apskrityje, Novogrudo valsčiuje. Stotis atidaryta 1922 m. sausio 1 dieną. Tai nebenaudojama stotis, per kurią ėjo *Dembų-Lomžos geležinkelio linija*. Nuo stoties iki Novogrudo geležinkelio stoties yra 3,4 km ir iki Boženicos geležinkelio stotelės 4,7 km.
 

## Nuorodos
* Aprašymas apie stotelę (lenk.).
Novogrudo mūšis

**Novogrudo mūšis** () – 1939 m. rugsėjo 8-10 dienomis dėl Lenkijos šiaurės rytuose, Novogrudo valsčiuje, Lomžos apskrityje, Palenkės vaivadijoje esančio Novogrudo miesto vykęs mūšis tarp Trečiojo Reicho ir Lenkijos kariuomenių. Mūšis buvo vienos pirmųjų įsiveržimo į Lenkiją kampanijos kautynių. 

1939 m. rugsėjo 8 d. vokiečiai pradėjo Novogrudo miesto puolimą, bet Lenkijos kariuomenė pirmąjį puolimą atlaikė ir gynė miestą iki rugsėjo 10 d., kai vokiečiai, perėję Narevo upę ties Šablako kaimu, apsupo ir galutinai užėmė miestą. 

Lenkams šiame mūšyje vadovavo kapitonai Lucjan Stanek ir Wacław Malinowski, o vokiečiams Nikolaus von Falkenhorst.

## Literatūra
* Mała Encyklopedia Wojskowa, Wydawnictwo Ministerstwa Obrony Narodowej, Warszawa 1967, Wydanie I, Tom 2
Kara Su

**Kara Su** () – miestas Kirgizijoje, Ošo srityje, 24 km į šiaurę nuo Ošo, Uzbekistano pasienyje, priešais Karasu miestą. Rajono centras. Pro miestą eina Biškeko–Ošo plentas, yra geležinkelių mazgas (į Ošą, Džalal Abadą, Andižaną). Medvilnės valymas, aliejaus spaudimas, kepama duona, remontuojama žemės ūkio technika.

## Istorija

Kara Su miesto statusą gavo 1960 m.

## Šaltiniai
Nokatas

**Nokatas** () – miestas Kirgizijoje, Ošo srityje, 43 km į pietvakarius nuo Ošo. Rajono centras. Pro miestą eina kelias Ošas–Batkenas–Isfana.

## Istorija

Tarybiniais metais gyvenvietė buvo vadinama ***Iski Naukatu*** (*Иски-Наукат*). Miesto statusą gavo 2003 m. ir pervadinta į Nokatą.

## Šaltiniai
Kanistano miškų draustinis

**Kanistano miškų draustinis** () – miškų draustinis esantis šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Lomžos apskrityje, Zbuinos valsčiuje. Draustinis įkurtas 1984 m. apie 5 km nuo Zbuinos kaimo. Draustinis yra Kurpių girios teritorijoje, Kurpių lygumoje. Draustinyje auga pataisas varinčius, statusis atgiris, vaistinis pataisas ir raudonoji gegūnė.

## Nuorodos

* Aprašymas apie draustinį I (lenk.);
* Aprašymas apie draustinį II (lenk.);
* Aprašymas apie draustinį III (lenk.) ;
* Aprašymas apie draustinį IV (lenk.).
Ptakų geležinkelio stotelė

**Ptakų geležinkelio stotelė** () - geležinkelio stotelė Ptakų kaime, šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Kolno apskrityje, Turoslės valsčiuje. Stotelė atidaryta 1915 m. balandžio 1 dieną. Panaikinta 1973 m. balandžio 1 dieną. Tai nebenaudojama stotelė per kurią ėjo *Mišineco-Kolno geležinkelio linija*. Nuo stotelės iki Tžcinskių Kurpiovskių geležinkelio stotelės yra 1,1 km ir iki Zabielės geležinkelio stotelės 5,1 km.
 

## Nuorodos
* Aprašymas apie geležinkelio stotelę (lenk.).
Konstantinas Kazimieras Bžostovskis

**Konstantinas Kazimieras Bžostovskis** (1644 m. – 1722 m. spalio 24 d. Dabrovna) – Lietuvos katalikų bažnyčios veikėjas.

## Biografija

Nuo 1670 m. dvasinis Lietuvos referentas, vėliau Lietuvos didysis raštininkas.

Nuo 1685 m. Smolensko vyskupas.

Nuo 1687 m. lapkričio 24 d. paskirtas Vilniaus vyskupu.

## Konfliktas prieš Sapiegas

1692 m. seime iškėlė bylą prieš didįjį etmoną dėl kariuomenės apgyvendinimo dvasininkų dvaruose.

1694 m. balandžio 18 d. Konstantinas Kazimieras Bžostovskis didįjį etmoną Kazimierą Joną Sapiegą ir jo šalininkus ekskomunikavo.

1700 m. pilietinio karo metu rėmė Valkininkų konfederaciją ir kovojo prieš Sapiegų giminės pozicijų LDK išsaugojimą.

## Kita veikla

1694 m. įkūrė Trinapolio bažnyčią ir vienuolyną (tuo metu antrąjį Vilniuje).

1717 m. pastatė Verkių rūmus.

## Šaltiniai ir nuorodos
* Vilniaus Kalvarijos
Novogrudo miesto herbas

**Novogrudo miesto herbas** () – Novogrudo miesto heraldinis simbolis, pradėtas naudoti XV a. amžiuje.

## Aprašas
Žydrame skydo lauke balta mūrinė miesto gynybinė siena su atvirais vartais auksinėmis sąvaromis, virš vartų bokštas žaliu aukštu stogu, šonuose du bokštai be stogų, su gynybiniais dantimis viršuje.

## Šaltiniai
* Aprašymas apie herbą (angl.);
* Aprašymas apie herbą (lenk.).

## Nuorodos
* Aprašymas apie miesto istoriją (lenk.) .
Razakovas

**Razakovas** (), anksčiau ***Isfana*** () – miestas pietvakarių Kirgizijoje, Batkeno srityje, 60 km į pietus nuo Chudžando; toliausiai į vakarus ir į pietus nutolęs Kirgizijos miestas. Rajono centras. Keliai į Chudžandą, Ošą, artimiausia geležinkelio stotis yra Proletarske, už 45 km (Tadžikistanas). Yra oro uostas. Verčiamasi prekyba, žemės ūkiu.

## Istorija
Isfana įkurta XVI a. ir priklausė Kokando chanatui. 1937 m. tapo kaimo apylinkės centru. Miesto statusas suteiktas 2001 m.

2022 m. Kirgizijos prezidento dekretu Isfanos miestas pervadintas Razakovu Kirgizijos komunistų partijos I sekretoriaus Ischako Razakovo garbei.

## Galerija

File:One of the Streets of Isfana.JPG|Viena iš pagrindinių Isfanos gatvių
File:Fields of Isfana.JPG|Grūdų laukai Isfanos rytuose
File:Isfana at Dawn.JPG|Rytinė Isfanos dalis
File:Qarag'ati.jpg|
File:Winter in Isfana.JPG|Žiema Isfanoje


## Šaltiniai
Batkenas

**Batkenas**, dar vadinamas **Batkentu** () – miestas pietvakarių Kirgizijoje, 240 km į vakarus nuo Ošo, netoli Tadžikistano sienos. Srities ir rajono centras. Pro miestą eina Ošo–Isfanos kelias. Veikia oro uostas, kurio galimas susisiekimas su šalies sostine Biškeku. 2000 m. pradėjo veiklą Batkeno universitetas.

## Istorija

Gyvenvietė įkurta 1934 m. balandžio mėnesį. Pavadinimas senovės persų kalba reiškia „vėjų vieta“.

1999 m. Batkenas tapo naujai sukurtos srities centru, o 2000 m. gavo miesto statusą. Toks sprendimas buvo priimtas po to, kai įvairios radikalių islamistų grupuotės ėmė puldinėti miestą ir jo apylinkes. Kirgizijos valdžia nusprendė padidinti valdymo efektyvumą ir kontroliuoti situaciją, todėl buvo sudaryta atskira Batkeno sritis, o miestas tapo svarbiausiu regione.

## Gyventojai
2000 m. čia būta 10 987 gyventojai. O 2001 m. į miesto sudėtį įtraukti trys gretimi kaimai.

Dauguma gyventojų yra kirgizai, o taip pat esama uzbekų, tadžikų, rusų ir kitų tautinių mažumų.

## Sportas
* Nur-Batken FK – futbolo klubas, debiutavo Kirgizijos aukščiausioje lygoje 2022 m. sezone.
* „Centrinis“ stadionas, kuriame žaidė vietos futbolo ekipos.

## Išnašos
Suliukta

**Suliukta** () – miestas pietvakarių Kirgizijoje, Batkeno srityje, Turkestano kalnagūbrio šiaurinėje pašlaitėje, 14 km į šiaurės rytus nuo Isfanos. Yra siaurasis geležinkelis į Proletarską (Tadžikistanas). Svarbus rusvųjų anglių gavybos centras.

## Istorija

Suliukta įkurta 1868 m., pradėjus anglių kasybą. 1940 m. suteiktas miesto statusas.

## Šaltiniai
Etnografinis Kurpių muziejus

**Etnografinis Kurpių muziejus** () yra Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Lomžos apskrityje, Novogrudo mieste. Muziejuje eksponuojama Kurpių etnografinės grupės tradicijos, kultūra, gyvenimo būdas ir architektūra.

## Muziejus

Muziejų 1927 m. birželio 19 d. įkūrė lenkų etnografas, Kurpių etnografinės grupės tyrinėtojas Adam Chętnik. Muziejus įkurtas ties Narevo ir Pisos upių santaka. Tai vienas iš seniausių etnografinės grupės muziejų Lenkijoje. Muziejuje yra apie 3000 eksponatų iš kurių didžiąją daugumą surinko muziejaus įkūrėjęs tyrinėdamas Kurpių girią. Muziejaus įkūrėjęs pradėjo rinkti įvairius daiktus ir medžiagą apie Kurpius nuo 1909 metų. Per I pasaulinį karą dalis surinktos medžiagos buvo sunaikinta Lomžoje buvusiame muziejuje, todėl buvo nuspręsta įkurti atskirą muziejų. 1919 m. muziejaus įkūrėjęs nusipirko šias vietoves ir apsigyveno čia kartu su savo šeima bei pradėjo muziejaus įkūrimo darbus. 1923 m. buvo pastatytas pirmasis muziejaus statinys, kuriame buvo jau apie 2,000 eksponatų. 1927 m. birželio 19 d. muziejus buvo iškilmingai atidarytas. Muziejaus įkūrėjęs ir buvo muziejaus direktoriumi iki II pasaulinio karo. Per karą muziejus stipriai nukentėjo ir buvo atstatinėjamas iki 1958 metų. Apie 1970 m. muziejuje buvo jau 16 didelių ir 14 mažų medinių Kurpių architektūrai būdingų statinių. Šiuo metu muziejuje yra 34 atskiri lankytini objektai. 


Vaizdas:Nowogród Narew.jpg
Vaizdas:Nowogrod skansen fc05.jpg
Vaizdas:Nowogrod skansen fc02.jpg
Vaizdas:Nowogrod skansen fc08.jpg
Vaizdas:Nowogrod skansen fc08.jpg
Vaizdas:Nowogrod skansen fc07.jpg
Vaizdas:Skansen Kurpiowski (Nitka-2007)-04.jpg
Vaizdas:Skansen Kurpiowski (Nitka-2007)-03.jpg


## Nuorodos
* Muziejaus tinklalapis (lenk.) ;
* Muziejaus istorija (lenk.) .

## Literatūra
* Kuczyńska Urszula, Skansen Kurpiowski im. Adama Chętnika w Nowogrodzie (przewodnik), Muzeum Okręgowe, Łomża 1997, ISBN 83-87108-02-2
* Marian Pokropek, Adam Chętnik - badacz Kurpiowszczyzny, Ostrołęckie Towarzystwo Naukowe, Muzeum Okręgowe w Ostrołęce, 1992
Ružas (upė)

**Ružas** () – upė šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės ir Mazovijos vaivadijose, Lomžos ir Zambruvo apskrityse. Kairysis Narevo upės intakas. Upė teka Lomžos tarpupio geografiniame regione. Upė išteka iš Červoni Buro miško prie Glemboč Vielkų kaimo. Upė įteka į Narevo upę prie Ribakų kaimo. Į upę įteka Muzgos upė. Upė teka per Ribakų, Miastkovo, Kačineko ir Glemboč Vielkų kaimus.