open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
.ao

**.ao** – interneto šalies kodo aukščiausio lygio domenas (ccTLD) Angolos interneto domenų vardų sistemoje. Jį administruoja Agostinjo Neto universitetas. Įsigaliojo nuo 1995 m.

## Antrojo lygio domenai

* **.ed.ao** – mokymosi organizacijos
* **.gv.ao** – valstybinės institucijos
* **.co.ao** – komercinės organizacijos
* **.pb.ao** – leidyklos
* **.it.ao** – tarptautinės organizacijos
* **.og.ao** – kitos organizacijos

## Šaltiniai
Algirdas Jacunskas

**Algirdas Jacunskas** (1944 m. rugpjūčio 25 d. Kaune)– Lietuvos operos dainininkas, Kauno valstybinio muzikinio teatro solistas.

## Biografija
Algirdas Jacunskas gimė Kaune, Jeronimo Jacunsko (1938 m. pirmosios Lietuvos Tautinės Olimpiados nugalėtojo, boksininko, vėliau trenerio) ir Pranės Kaitytės (virėjos) šeimoje. 1952–1956 m. Algirdas Jacunskas mokėsi Kauno Šančių pradinėje mokykloje, 1957–1962 m. – Kauno 7-oje vidurinėje mokykloje. 1963–1967 m. mokėsi Kauno technologijos technikume ir jau 1966 m. įstojo į Kauno valstybinio muzikinio teatro aktuorių paruošimo kursus, kur mokėsi iki 1968 m. 1975–1979 m. Kauno Juozo Gruodžio aukštesniojoje muzikos mokykloje. 1960–1965 m. dirbo mūrininku, 1965–1968 Kauno dirbtinio pluošto gamyklos techniku, o nuo 1968 m. priimtas dirbti Kauno valstybinio muzikinio teatro solistu.

## Darbas teatre

Per savo darbo laikotarpį teatre solistas paruošė daugiau nei šimtą pagrindinių ir epizodinių vaidmenų operetėse, miuzikluose, vodeviliuose ir operose. Be darbo teatre sukūrė dvi dešimtis epizodinių vaidmenų kine ir televizijos filmuose, tame tarpe tokiuose kaip „Raudonmedžio rojus“, „Rytas“, „Benjaminas Kordušas“. Vaidino pagrindinį mafiozo Maestro vaidmenį režisieriaus Artūro Ulevičiaus filmuose „Tykusis Džonas“, „Zuzana, negalinti gyventi be bananų“, seriale „Tokia Zuzana ir kiti“ ir kt.

## Kita veikla
Algirdas Jacunskas daug kartų koncertavo su estradiniais ansambliais, kaimo kapelomis.

Nuo 1968 m. restoranų ir kavinių pramoginių, estradinių programų režisierius, atlikėjas. Suorganizavo daugiau nei 300 koncertų.

## Nuorodos
* Algirdo Jacunsko sukurti vaidmenys

## Šaltiniai
Karklynė (Nepervestis)

**Karklynė**, arba **Karklinė** – upelis šiaurės Lietuvoje, Pasvalio rajono pietinėje dalyje, Pušaloto seniūnijoje; Nepervesčio kairysis intakas (Lėvens baseinas). Prasideda laukuose, apie 3 km į pietvakarius nuo Mikoliškio. Teka šiaurės kryptimi Šedeikonių miško pakraščiu ir per dirbamus laukus. Ties Kaukliais įteka į Nepervestį 2,7 km nuo jo žiočių.

Vaga reguliuota. Gyvenvietės prie Karklynės: Kruopinė, Pabuojai, Kaukliai.

## Šaltiniai
Kybartų aktai

**Kybartų aktai** – 1940 m. lapkričio 23 d. į užsienį pasitraukusio prezidento Antano Smetonos pasirašyti 1940 m. birželio 15 d. datuoti aktai (atgaline data), kuriais siekta sudaryti pagrindą formaliam Lietuvos valdžios perdavimui emigracinei vyriausybei. Aktuose nurodoma, jog jie pasirašyti Kybartuose, pagal šį miestą aktai ir pavadinti.

## Priešistorė
1940 m. rugsėjo 19–25 d. Romoje (Italija) vyko pirmasis Lietuvos pasiuntinių pasitarimas, kuriame nutarta organizuoti formalų Lietuvos valdžios perdavimą Lietuvos tuomet įkurtam Lietuvos tautiniam komitetui (pirmininkas Ernestas Galvanauskas, pavaduotojas Stasys Lozoraitis, nariai – Kazys Škirpa ir Edvardas Turauskas). Po kelių mėnesių, lapkričio 17–21 d. Berne (Šveicarija) vyko antrasis pasiuntinių pasitarimas, kuriame dalyvavo A. Smetona. Kybartų aktai pasirašyti po šio pasitarimo.

## Aktai
Pirmuoju aktu remiantis Lietuvos Respublikos Konstitucijos 97 straipsniu iš pareigų atleidžiamas Antanas Merkys bei jo sudaryta vyriausybė. Vietoje jo ministru pirmininku skiriamas S. Lozoraitis. Antruoju aktu remiantis Konstitucijos 71 straipsniu ministrui pirmininkui S. Lozoraičiui pavedama pavaduoti prezidentą.

## Tolimesni įvykiai
Iki SSRS–Vokietijos karo pradžios 1941 m. birželio 22 d. nei suformuotas Lietuvos tautinis komitetas, nei pats S. Lozoraitis žymesnės veiklos nevykdė. Karui prasidėjus kilo antisovietinis Birželio sukilimas, kurio metu sudaryta Lietuvos laikinoji Vyriausybė. 1945 m. Stasys Lozoraitis remdamasis Kybartų aktais prisistatė Jungtinių Amerikos valstijų prezidentui Hariui Trumenui kaip Lietuvos ministras pirmininkas einąs prezidento pareigas, tačiau nei pripažinimo, nei atsakymo nesulaukė.

2022 m. Lozoraičių giminės palikuonė istorikė Daina Lozoraitis perdavė Lietuvos centriniam valstybės archyvui Kybartų aktų originalus, kurie buvo saugomi Lozoraičių namuose Romoje.

## Susiję straipsniai
* Baltijos šalių valstybingumo tęstinumas

## Šaltiniai
Vezuvijaus observatorija

**Vezuvijaus [[observatorija]]** () įsikūrusi Neapolyje. Ją 1841 m. įrengė Abiejų Sicilijų karalystės karalius Ferdinandas II. Tai yra seniausias vulkanologijos centras pasaulyje.

Ši observatorija tiria tris Kampanijos srities dalis – Vezuvijų, Flegrėjaus laukus ir Iskijos salą. 

Nuo 2022 m. observatorijai vadovauja Mauro Antonio Di Vito.

## Nuorodos
*Oficiali svetainė

## Šaltiniai
Kaspar Villiger

**Kasparas Filigeris** (, g. 1941 m. vasario 5 d.) – šveicarų verslininkas, politikas ir buvęs Šveicarijos Federalinės Tarybos narys (1989–2003 m.).

## Politinė karjera
1989 m. vasario 1 d. K. Filigeris buvo išrinktas į Šveicarijos Federalinę Tarybą, kaip Šveicarijos laisvųjų demokratų partijos atstovas.

Eidamas pareigas jis vadovavo šiems departamentams:
* federaliniam kariuomenės departamentui (1989 – 1995 m.)
* federaliniam finansų departamentui (1996 – 2003 m.)

Jis du kartus buvo Šveicarijos konfederacijos prezidentas – 1995 m. ir dar kartą 2002 m.

1995 m. K. Filigeris viešai šalies vardu atsiprašė amerikiečio kario Dano Kalerio, kuris Antrojo pasaulinio karo metu buvo kalinys Šveicarijos *Wauwilermoos* internuotų asmenų stovykloje, jo vizito Šveicarijoje metu. JAV armijos karininkas ir D. Kalerio anūkas Dvaitas Myrsas aprašė šį atsiprašymą savo 2012 m. daktaro disertacijoje apie amerikiečius internuotus Šveicarijoje.

2003 m. rugsėjį jis paskelbė, kad 2003 m. gruodžio 31 d atsistatydins iš Federalinės Tarybos.

## Verslininko karjera
2004 m. jis tapo „Nestlé“ ir „Swiss Re“ direktorių valdybos nariu.

2009 m. balandžio 15 d. jis buvo išrinktas Šveicarijos bankininkystės milžinės „UBS“ valdybos pirmininku ir šias pareigas ėjo iki 2012 m. gegužės 3 d.

## Kitos veiklos
Kasparas Filigeris yra „Pasaulio lyderystės fondo“ narys. „Pasaulio lyderystės fondas“ – organizacija, kurios tikslas – remti demokratinę lyderystę, užkirsti kelią konfliktams ir juos išspręsti tarpininkaujant bei skatinti gerą demokratinių institucijų valdymą, atvirų rinkų, žmogaus teisių ir teisinės valstybės forma. Tai daroma diskretiškai ir užtikrintai suteikiant buvusių lyderių patirtį šiandieniniams nacionaliniams lyderiams. Tai ne pelno siekianti organizacija, kurią sudaro buvę vyriausybių vadovai ir vyresnieji vyriausybių ir tarptautinių organizacijų pareigūnai, glaudžiai bendradarbiaujantys su vyriausybių vadovais jiems rūpimais su valdymu susijusiais klausimais.

## Šaltiniai
Miriam Todesaitė Blatienė

**Miriam Todesaitė-Blatienė** (g. 1911 m. birželio 28 d. Panevėžyje, m. 1968 m. gegužės 22 d. Telšiuose) – žydų kilmės Lietuvos medikė, diplomuota chirurgė.

## Biografija
Mokėsi Panevėžio gimnazijoje. Vėliau išvyko į užsienį, kur Palermo (Italija) ir Prahos universitetuose studijavo mediciną. Po studijų grįžo į Lietuvą ir  1939 m. praėjo dirbti Telšių žydų ligoninėje. Telšiuose susipažino su ligoninėje dirbančiu terapeutu Maušu Aronu, kilusiu iš Ukmergės, su kuriuo susituokė. 1940 m. jiems gimė pirmoji dukra Liba.

Lietuvą okupavus Nacistinei Vokietijai 1941 m. rugsėjo 1 d. kartu su vyru Maušu Aronu privalėjo persikelti į steigiamą Telšių getą. Iš geto pavyko pabėgti padedant ūkininkui Juozui Straupiui, arkliais pakinkytu vežimu pervežus Blatų šeimą į savo sodybą. Miriam su vyru, motina ir dukra slėpėsi Šarnelės kaime kartu su kitu 21 žydu —Juozas Straupio su žmona Bronislava Šarnelėje įkurtoje slėptuvėje. Po karo Blatai grįžo į Telšius, dirbo Telšių centrinėje ligoninėje, tapo žinomais ir  vertinamais gydytojais - chirurge ir infekcinių ligų skyriaus vedėju.

Miriam mirė 1968 m. gegužės 22 d. Telšiuose. Palaidota Vilniuje.

Dvi dukros, Izraela ir Aharonita, sovietmečiu emigravo į Izraelį.

## Šaltiniai
Lietuvos ir Malavio santykiai

**Lietuvos ir Malavio santykiai** – dvišaliai tarptautiniai santykiai tarp Lietuvos ir Malavio.

Santykiai užmegzti 2011 m. lapkričio 18 d.

Lietuvoje 2022 m. pradžioje gyveno vienas Malavio pilietis.

Abi šalys yra Jungtinių Tautų narės.

Malavis yra akreditavęs ambasadorių Lietuvai (reziduoja Vokietijoje).

## Santykių istorija
Yra duomenų, kad SSRS vykdytos Lietuvos okupacijos metais Malavis, nepriklausoma valstybe tapęs 1964 m., palaikė ryšius su Lietuvos diplomatinėmis atstovybėmis. 

Diplomatiniai santykiai tarp dviejų valstybių užmegzti 2011 m. lapkričio 18 d. Pirmąjį ambasadorių Lietuvai Malavis akreditavo 2012 m. Vyrauja daugiašalis bendradarbiavimas. Nėra žinių, kad tarp Lietuvos ir Malavio būtų organizuoti dvišaliai susitikimai.

2006 m. Malavyje ir kai kuriose kitose Afrikos valstybėse lankėsi lietuvių atlikėjas Hokšila, 2008 m. išleido albumą „Fight for Africa“.

2017 m. Malavyje si UNICEF gerumo misija „Už kiekvieną vaiką“ Malavyje lankėsi įžymūs lietuviai – atlikėjai Donatas Montvydas ir Justė Arlauskaitė-Jazzu bei kunigas Ričardas Doveika.

## Ekonominiai santykiai
2018 m. duomenimis, prekybos apyvarta tarp Lietuvos ir Malavio siekė 1,74 mln. eurų.

Prekybos balanse dominuoja eksportas iš Lietuvos į Malavį.
 
* Eksportas sudaro 941,8 tūkst. eur.
* Importas sudaro 798,0 tūkst. eurų.

## Pilietiniai mainai

## Pasiuntinių ir ambasadorių sąrašas

### Pasiuntiniai Lietuvai
* 2012 m. – Izaakas Lamba, pirmasis Malavio ambasadorius Lietuvai (rezidavo Berlyne)

### Pasiuntiniai Malaviui
Lietuva nėra akreditavusi ambasadoriaus Malaviui.

## Šaltiniai

## Literatūra
* 

## Nuorodos
* Malavis| Dvišalis bendradarbiavimas | Lietuva regione ir pasaulyje | Užsienio politika | Lietuvos Respublikos užsienio reikalų ministerija (urm.lt)
Nepervestis

**Nepervestis** – upelis šiaurės Lietuvoje, Pasvalio rajono pietinėje dalyje, Pušaloto seniūnijoje; Žąsos dešinysis intakas (Lėvens baseinas). Prasideda Šedeikonių miške, apie 2 km į pietvakarius nuo Mikoliškio. Teka šiaurės kryptimi per mišką ir dirbamus laukus. Ties Vytėnais įteka į Žąsą 11,4 km nuo jos žiočių.

Vaga reguliuota. Įteka Karklynė (kairysis intakas). Prie upelio esantys kaimai: Šedeikoniai, Kaukliai, Valmoniai, Pakalniškiai, Vytėnai.

Nepervesčio žemupį kirto Panevėžio–Joniškėlio siaurasis geležinkelis, išlikęs tiltas.

## Šaltiniai
Tyrelis (Žąsa)

**Tyrelis** – upelis šiaurės Lietuvoje, Pasvalio rajono pietinėje dalyje, Pušaloto seniūnijoje; Žąsos dešinysis intakas (Lėvens baseinas). Prasideda laukuose prie Pabuojų kaimo, apie 4 km į pietvakarius nuo Pušaloto. Teka šiaurės kryptimi per dirbamus laukus, ties Maldučioniais įteka į Žąsą 14,6 km nuo jos žiočių.

Vaga reguliuota. Įteka Smukužis (kairysis intakas).

## Šaltiniai
Smukužis

**Smukužis** – upelis šiaurės Lietuvoje, Pasvalio rajono pietinėje dalyje, Pušaloto seniūnijoje; Tyrelio kairysis intakas (Lėvens baseinas). Prasideda laukuose prie Pabuojų kaimo, apie 5 km į pietvakarius nuo Pušaloto. Teka šiaurės kryptimi per dirbamus laukus ir Pabuojų šilo pakraščiu, įteka į Tyrelį 1,4 km nuo jo žiočių. Vaga reguliuota.

## Šaltiniai
Kambodžos ir Lietuvos santykiai

**Kambodžos ir Lietuvos santykiai** – dvišaliai tarptautiniai santykiai tarp Kambodžos ir Lietuvos.

Diplomatiniai santykiai užmegzti 2005 m. kovo 30 d.

Abi šalys yra Jungtinių Tautų, Azijos ir Europos Susitikimo narės.

Lietuvoje 2022 m. pradžioje gyveno 12 Kambodžos piliečių.

Kambodža yra akreditavusi ambasadorių Lietuvai (reziduoja Rusijoje).

## Santykių istorija

### Pirmieji kontaktai
Yra duomenų, kad SSRS vykdytos Lietuvos okupacijos metais tarp Kambodžos ir Lietuvos diplomatinių atstovybių būta ryšių.

### Santykiai po 1991 m.
Diplomatiniai santykiai užmegzti 2005 m. Santykiai suintensyvėjo 2004 m., Penktojo Azijos ir Europos Susitikimo metu abiems šalims tapus Azijos ir Europos susitikimo narėmis. 2005 m. Kambodža Lietuvai akreditavo savo pirmąjį ambasadorių.

2009 m. gegužės 25-28 d. Kambodžoje lankėsi Lietuvos užsienio reikalų ministras Vygaudas Ušackas, kur dalyvavo Kambodžos sotinėje Pnompenyje vykusiame XVII Europos Sąjungos ir Pietryčių Azijos valstybių asociacijos užsienio reikalų ministrų susitikime.

### Švietimo, mokslo ir technologiniai mainai ir kultūrinis bendradarbiavimas
2013 m. Kambodžoje apsilankė lietuvių kelionių žurnalistai Martynas Starkus ir Vytaras Radzevičius ir įspūdžius nufilmavo „Starkaus ir Radzevičiaus kelionės“ dokumentikos aštuntajame sezone pavadinimu „Su Būda per džiungles“.

2009 m. viešėdamas Pnompenyje Lietuvos užsienio reikalų ministras Vygaudas Ušackas, pagerbė Pol Poto vadovaujamų Raudonųjų khmerų vykdyto genocido aukas, apsilankė Pnompenio genocido muziejuje ir pakvietė Pietryčių Azijos valstybių asociaciją bendradarbiauti vertinant totalitarinių režimų nusikaltimus. Tų pačių metų lapkričio 26 d. Lietuvos užsienio reikalų ministerijoje surengtos „Pietryčių Azijos dienos“, kurių metu pristatyta ir Kambodža – pranešimą skaitė Kambodžoje gyvenęs Vengrijos ambasadorius Lietuvoje.

2011 m. Lietuva, kartu su Danija ir Norvegija, dalyvavo UNICEF projekte, skirtame sumažinti vaikų ir motinų mirtingumą Kambodžoje.

### Ekonominiai santykiai
2018 m. duomenimis, prekybos apyvarta tarp Lietuvos ir Kambodžos siekė 2,25 mln. eurų.

Prekybos balanse dominuoja eksportas iš Lietuvos į Kambodžą.

* Eksportas sudaro 1,4 mln. eur.
* Importas sudaro 0,84 mln. eurų.

## Pilietiniai mainai

## Pasiuntinių ir ambasadorių sąrašas

### Pasiuntiniai Lietuvai
* 2005–2008 m. pirmasis Kambodžos ambasadorius Lietuvai buvo Čiamas Saunri (rezidavo Maskvoje)
* nuo 2008 m. – Tavika Kieu, antrasis (rezidavo Maskvoje)
* nuo 2011 m. – Tai Vana, trečiasis (rezidavo Maskvoje)
* nuo 2018 m. – Keras Vicsetas, ketvirtasis (reziduoja Maskvoje)

### Pasiuntiniai Kambodžai
Lietuva nėra akreditavusi ambasadoriaus Kambodžai.

## Šaltiniai

## Literatūra
* 

## Nuorodos

* Kambodža | Dvišalis bendradarbiavimas | Lietuva regione ir pasaulyje | Užsienio politika | Lietuvos Respublikos užsienio reikalų ministerija (urm.lt)
Pascal Couchepin

**Paskalis Kušpenas** (, g. 1942 m. balandžio 5 d.) – šveicarų politikas, buvęs Šveicarijos Federalinės Tarybos narys (1998–2009 m.). Jis priklauso Šveicarijos laisvųjų demokratų partijai bei du kartus – 2003 ir 2008 m. – buvo Šveicarijos konfederacijos prezidentas. Būdamas Federalinės Tarybos nariu, P. Kušpenas vadovavo federaliniam ekonomikos reikalų departamentui (nuo 1998 iki 2002 m.) bei federaliniam vidaus reikalų departamentui (nuo 2003 iki 2009 m.).

## Biografija
P. Kušpenas Lozanos universitete įgijo teisės magistro laipsnį. Jis yra trijų vaikų (dviejų dukterų ir sūnaus) tėvas, turi du anūkus.

1998 m. kovo 11 d. P. Kušpenas buvo išrinktas į Šveicarijos Federalinę Tarybą kaip Šveicarijos laisvųjų demokratų partijos narys iš Valė kantono. Prieš tai jis buvo Martinji mero pavaduotojas (1976 m.) ir Martinji meras (nuo 1984 m.), o 1979–1998 m. buvo išrinktas į Nacionalinę Tarybą.

1998 m. P. Kušpenas perėmė federalinio ekonomikos reikalų departamento vadovo pareigas. Savo kadencijos metu jis prieštaravo vyriausybės sprendimui išmokėti 1,25 mlrd. JAV dolerių, kuriuos šalis bei jos bankai įsipareigojo grąžinti holokaustą išgyvenusiems žmonėms. Jis teigė, jog „Šveicarijos vyriausybei nėra jokios priežasties ką nors mokėti“, nes vyriausybės komisija parodė, kad „sunkiais karo laikais padarė tai, kas buvo įmanoma“.

2003 m. jis tapo federalinio vidaus reikalų departamento vadovu. 2003 m. jis buvo Šveicarijos konfederacijos prezidentas. 2006 m. gruodžio 13 d. jis buvo išrinktas 2007 metų Federalinės tarybos viceprezidentu, o 2007 m. gruodžio 12 d. buvo antrą kartą išrinktas Konfederacijos prezidentu 2008 metams.

2006 m., po islamo pasaulyje pasipiktinimą sukėlusios popiežiaus Benedikto XVI paskaitos Rėgensburgo universitete, jis pareiškė, kad popiežiaus kalba buvo „protinga ir reikalinga“.

2009 m. birželio 12 d. P. Kušpenas paskelbė nuo 2009 m. spalio 31 d. atsistatydinantis iš Federalinės Tarybos nario pareigų. Dėl tos priežasties buvo surengti rinkimai užimti jo atsilaisvinusią vietą.

P. Kušpenas yra „Pasaulio lyderystės fondo“ narys. „Pasaulio lyderystės fondas“ – organizacija, kurios tikslas – remti demokratinę lyderystę, užkirsti kelią konfliktams ir juos išspręsti tarpininkaujant bei skatinti gerą demokratinių institucijų valdymą, atvirų rinkų, žmogaus teisių ir teisinės valstybės forma. Tai daroma diskretiškai ir užtikrintai suteikiant buvusių lyderių patirtį šiandieniniams nacionaliniams lyderiams. Tai ne pelno siekianti organizacija, kurią sudaro buvę vyriausybių vadovai ir vyresnieji vyriausybių ir tarptautinių organizacijų pareigūnai, glaudžiai bendradarbiaujantys su vyriausybių vadovais jiems rūpimais su valdymu susijusiais klausimais.

## Šaltiniai

|-

|-

|-

|-

|-

|-
Johann Schneider-Ammann

**Johanas Niklausas Šnaideris-Amanas** (, g. 1952 m. vasario 18 d.) – šveicarų verslininkas, politikas ir buvęs Šveicarijos Federalinės Tarybos narys (2010–2018 m.). Jis priklauso Liberalų partijai bei 2016 m. buvo Šveicarijos konfederacijos prezidentas. Būdamas Federalinės Tarybos nariu, J. Šnaideris-Amanas vadovavo federaliniam ekonomikos reikalų departamentui.

## Biografija
Berno kantone, Zumisvalde, gimęs veterinarijos gydytojo sūnus J. Šnaideris-Amanas 1977 m. federaliniame technologijos institute Ciuriche baigė elektrotechnikos specialybę, o 1983 m. INSEAD verslo mokykloje Prancūzijoje įgijo verslo administravimo magistro laipsnį. 1990–2010 m. jis vadovavo savo šeimos mechanikos inžinerijos įmonei „Ammann Group“, o tapęs Federalinės Tarybos nariu, perdavė įmonės kontrolę abiems savo vaikams. J. Šnaideris-Amanas yra vedęs, turi du vaikus ir gyvena Langentalyje.

### Politinė karjera

1999 m. federalinių rinkimų metu, J. Šnaideris-Amanas kaip Berno kantono ir laisvųjų demokratų partijos atstovas buvo išrinktas į Šveicarijos Nacionalinę Tarybą. Nuo 1999 m. jis taip pat pirmininkavo Šveicarijos mechanikos ir elektros inžinerijos pramonės įmonių sąjungai „Swissmem“. 2003 ir 2007 m. jis buvo perrinktas į Nacionalinę Tarybą. 2007–2008 m. finansų krizės kontekste J. Šnaideris-Amanas kritikavo finansų sektoriaus atstovams skiriamas premijas. Tačiau J. Šnaiderio-Amano įmonė tais pačiais metais daug lėšų perkėlė į Džersį – mokesčių rojų.

2009 m. J. Šnaideris-Amanas tapo naujai įkurtos Liberalų partijos nariu. 2010 m. rinkimuose jis buvo išrinktas į Šveicarijos Federalinę Tarybą. 2010 m. lapkričio 1 d. jis pradėjo eiti federalinio ekonomikos reikalų departamento, kuris 2013 m. tapo federaliniu ekonomikos, švietimo ir tyrimų departamentu, vadovo pareigas. Taip pat jis anksčiau buvo paskelbęs apie ketinimą pasitraukti iš savo įmonės vadovo pareigų bei įvairių valdybos nario pareigų, jei bus išrinktas į Federalinę Tarybą.

2015 m., vadovaujant prezidentei Simonetai Somarugai, jis pradėjo eiti Šveicarijos viceprezidento pareigas. 2016 m. sausio 1 d. jis buvo inauguruotas Šveicarijos konfederacijos prezidentu. 2016 m. kovą, po kalbos apie juoką, kurią daugelis palaikė liūdna, jis tapo interneto memu. 2016 m. birželio 1 d., būdamas Šveicarijos prezidentu, J. Šnaideris-Amanas, kartu su Vokietijos kanclere Angela Merkel, Prancūzijos prezidentu Fransua Olandu ir Italijos ministru pirmininku Mateo Renci, dalyvavo oficialiame Gotardo bazės tunelio, tapusio ilgiausiu pasaulyje geležinkelio tuneliu, atidaryme.

2018 m. gruodžio 31 d. J. Šnaideris-Amanas paliko Federalinę Tarybą. 2019 m. sausio 1 d. jį pakeitė Karin Keler-Zuter.

## Kitos veiklos
* Buvęs Azijos infrastruktūros investicijų banko valdytojų tarybos narys
* Buvęs Europos rekonstrukcijos ir plėtros banko valdytojų tarybos narys
* Jungtinio Pasaulio Banko ir TVF plėtros komiteto narys

## Šaltiniai

|-

|-

|-
Isabelle de Charrière

**Izabelė de Šarjer** (*Isabelle de Charrière*), pilnas vardas ***Izabelė Agnesa Elizabet van Tioil van Seroskerken*** (*Isabelle-Agneta Elisabeth van Tuyll van Serooskerken*, g. 1740 m. spalio 20 d. – m. 1805 m. rugpjūčio 27 d.) – iš Olandijos kilusi Šveicarijos rašytoja, rašiusi prancūzų ir vokiečių kalbomis. Pasirašinėjo pseudonimais „Belė van Zoilen“ (*Belle van Zuylen*), „Zelidė“ (*Zélide*), „Abė de la Tūr“ (*Abbé de la Tour*). Jos kūriniai XIX a. skatino moterų emancipaciją.

Gimė didikų šeimoje Zioileno pilyje netoli Utrechto. 1771 m. ištekėjo už brolio privataus mokytojo, šveicaro Šarlio Emanuelio Šarjero de Pentazo ir su juo išsikėlė į Šveicariją, Kolombjė miestelį šalia Noišatelio. Daug skaitė, buvo paveikta Žano Žako Ruso, Deni Didro idėjų, todėl pasisakė prieš aristokratiškas privilegijas, moralines konvencijas, religinę ortodoksiją, skurdą, nors revoliucinių idėjų nerėmė.

Izabelė de Šarjer rašė romanus, pamfletus, pjeses, eilėraščius, komponavo muziką. Kaip rašytoja debiutavo 1763 m., anonimiškai išleidusi satyrinį romaną „Aukštuomenė“ (*Le Noble*). Kiti žymesni kūriniai: „Trys moterys“ (*Trois femmes*, 1797 m.), „Laiškai, rasti ant sniego“ (*Lettres trouvées sous la neige*, 1794 m.), „Kalistas, arba laiškai, parašyti Lozanoje“ (*Caliste; ou, lettres écrites de Lausanne*, 1786 m.), „Noišatelio laiškai“ (*Lettres neuchâteloises*, 1784 m.).

## Šaltiniai
Rupis

**Rupis** – upelis šiaurės Lietuvoje, Pasvalio rajono pietinėje dalyje, Pušaloto seniūnijoje; Amatos kairysis intakas (Lėvens baseinas). Prasideda Toliūnų miške, apie 3 km į šiaurės rytus nuo Pušaloto. Teka pietų kryptimi Papiškių kaimo teritorija per dirbamus laukus, įteka į Amatą 1,3 km nuo jos žiočių. Vaga reguliuota.

## Šaltiniai
Bėravalka

**Bėravalka** – upelis šiaurės Lietuvoje, Pasvalio rajono pietinėje dalyje, Pušaloto seniūnijoje; Amatos kairysis intakas (Lėvens baseinas). Prasideda laukuose prie Kruopinės viensėdžio, apie 5 km į pietvakarius nuo Pušaloto. Teka pietų kryptimi Kidžionių, Migonėlių ir Pabėrvalkių kaimų dirbamais laukais, įteka į Amatą 12,1 km nuo jos žiočių. Vaga reguliuota.

## Šaltiniai
Brazzers

**„Brazzers“** – kanadiečių pornografinio turinio gamybos kompanija, įsikūrusi Monrealyje, Kanadoje bei Nikosijoje, Kipre. Internetinį tinklą sudaro 31 vadinamosios *hardcore* pornografijos svetainė, o kompanijos šūkis – „Pasaulio geriausia HD pornografijos svetainė!“ Pagal 2020 m. duomenis kompanijai priklauso 10 036 vaizdo įrašai, kuriuos publikavo 33 skirtingos svetainės, joje dirba 2 340 pornografijos modelių.

## Istorija
„Brazzers“ įkurė Monrealio investuotojų grupė 2005 m. Bendrovė, anuomet pasivadinusi „Manself“ korporaciniu pavadinimu, ilgainiui tapo didesnės pornografinių svetainių grupės dalimi. 2010 m. „Manself“ buvo parduotas Fabijanui Tilmanui (*Fabian Thylmann*) ir pervadintas į „Manwin Inc.“. 2012 m. gruodžio mėn. Belgija Tilmanui dėl pareikštų įtarimų, susijusių su mokesčių vengimu, pradėjo ekstradicijos procedūrą ir šis buvo išduotas Vokietijai. 2013 m. Tilmanas pardavė visus „Manwin Inc.“ aktyvus, įskaitant „Brazzers“, vidinei valdymo grupei „Mindgeek“, kuriai šis vadovavo drauge su akcininku Deividu Tasilo (*David Tassilo*).

## Išnašos
Inipi

**Inipi** – mirusiojo dvasia indėnų kavaisų mitologijoje.

Pasakojama, kad ši dvasia gyvenanti pasaulio pakraštyje, kur laikanti karvelius. Su Inipi lošęs Kojotas, jis laimėjęs karvelius ir paleidęs, kad šie atitektų kavaisams. Sakoma, kad tuomet, kai karvelių niekur nematyti, Inipi laimi lošdamas su Kojotu.

Tikėta, kad jei žmogui pavyktų pamatyti Inipi, gresianti nelaimė.

## Išnašos
Vassilis Spanoulis

**Vasilis Spanulis** (, g. 1982 m. rugpjūčio 7 d.) – Graikijos krepšininkas, krepšinio treneris. Vienas geriausių visų laikų Graikijos ir Eurolygos žaidėjų; rungtyniavo įžaidėjo arba atakuojančiojo gynėjo padėtyje.

Gimė Larisoje. Pradėjo treniruotis Larisos „Gymnastikos“ klube. Brolis Dimitris – taip pat tapo krepšininku. 1999 m. debiutavo profesionalioje Larisos „Gymnastikos“ komandoje, rungtyniavusioje antrojoje Graikijos lygoje. 2001 m. persikėlė į „Marusi“, kuri žaidė aukščiausioje Graikijos lygoje ir Koračo taurėje. Tame sezone atvedė komandą į Graikijos taurės finalą, o 2003–2004 m. sezone su „Marusi“ pateko į Graikijos lygos finalą ir Iššūkio taurės finalą. 2004 m. NBA šaukimuose antrajame rate pasirinktas Dalaso „Mavericks“.

Po puikaus sezono su „Marusi“, V. Spanulis persikėlė į Atėnų „Panathinaikos“, kur buvo vienas iš lyderių (Eurolygoje vid. po 14,6 taško, 3,1 perdavimo, 2,0 atkovoto kamuolio). Vėliau sezoną rungtyniavo NBA, Hiustono „Rockets“ klube, tačiau gavo mažai žaidimo laiko, rezultatai buvo kuklūs (vid. 2,7 taško, 0,9 perdavimo. Kitais metais žaidėjas grįžo į „Panathinaikos“ ir 2009 m. laimėjo Eurolygą. 2010 m., pasibaigus kontraktui su „Panathinaikos“, Spanulis perėjo į aršių priešininkų stovyklą – Pirėjo „Olympiakos“. Čia jis sužaidė 12 sezonų dar 2 kartus laimėjo Eurolygą ir tapo turnyro MVP.

Vasilis Spanulis pasiekęs daug Eurolygos rekordų: daugiausia taškų pelnęs, rezultatyvių perdavimų atlikęs, naudingumo balų surinkęs ir minučių sužaidęs per karjerą krepšininkas šiame turnyre.

Vasilis Spanulis buvo vienas Graikijos rinktinės lyderių, su ja laimėjo pasaulio čempionato sidabrą bei Europos čempionato auksą ir bronzą.

2022 m. pradėjo trenerio karjerą Atėnų „Peristeri“ klube. 2023 m. paskirtas Graikijos rinktinės treneriu. 2024 m. lapkritį vietoje Saša Obradovičiaus paskirtas AS Monaco treneriu. Komandą atvedė iki Eurolygos finalo.

## Laimėjimai
; Žaidėjo karjera
* Eurolyga: 2009, 2012, 2013 m.
* Eurolygos MVP: 2013 m., finalo ketverto MVP: 2009, 2012, 2013 m.
* „Eurolygos legenda“: 2022 m.
* FIBA Tarpžemyninė taurė: 2013 m.
* Graikijos krepšinio lyga: 2006, 2008, 2009, 2010, 2012, 2015, 2016 m.
* Graikijos krepšinio taurė: 2006, 2008, 2009, 2011 m.
* Graikijos lygos MVP: 2005, 2006, 2009, 2012, 2016 m.; finalo ketverto MVP: 2006, 2008, 2015, 2016 m.
* Pasaulio krepšinio čempionatas: sidabras – 2006 m.
* Europos krepšinio čempionatas: auksas – 2005 m.; bronza – 2009 m.
* U-20 Europos čempionatas: auksas – 2002 m.
* U-18 Europos čempionatas: bronza – 2000 m.
; Trenerio karjera
* Europos krepšinio čempionatas:  3 vieta (2025 m.)

## Šaltiniai
Peeter Arumaa

**Pėteris Aruma** (, iki 1927 m. *Peeter Blaubrück*, 1900 m. spalio 11 d. Peltsama, Rusijos imperija, dab. Estija – 1982 m. birželio 21 d. Stokholmas, Švedija) – estų kalbininkas, indoeuropeistas, poliglotas. Ypač didelį dėmesį skyrė slavų kalboms ir lietuvių kalbai. Mokslų daktaras (1934), Švedijos karališkosios humanitarinės mokslų akademijos narys (1956).

## Biografija
Pėteris Aruma Tartu universitete studijavo 1921–1927 m., o 1934–1944 m. šiame universitete ėjo indoeuropiečių ir slavų kalbų profesoriaus pareigas. Drauge su Borisu Pravdinu (*Boriss Pravdin*) ir Johanu Veskiu (*Johann Veski*) jis yra rusų–estų žodyno bendraautoris. Nuo 1944 m. (iki pakartotinai įsiveržiant sovietų kariuomenei) išvyko gyventi į Švediją. Dėstė Lundo universitete, nuo 1950 m. Stokholmo universitete ėjo slavų kalbų profesoriaus pareigas, tačiau jo dėmesio centre buvo lietuvių kalba. Lietuvių tarmėtyrai svarbūs P. Arumos 1928–1929 m. surinktų Zietelos, Gervėčių, Lazūnų ir Dieveniškių šnektų tekstų tyrimai, estų kalbininkas nagrinėjo lietuvių kalbos istorinės gramatikos problemas (asmeninius įvardžius, *u* kamieno būdvardžius), tyrė baltų ir slavų vandenvardžius, aiškinosi baltų ir iranėnų kalbų santykius, analizavo lietuvių liaudies dainų poetiką. Svarbiausias P. Arumos darbas – „Praslaviškoji gramatika“ („Urslavische Grammatik“ 3 t. 1964–1985). Šiame veikale plačiai aptariami baltistikos klausimai. Palaikė ryšius su Lietuvių mokslo draugija.

Savo palankioje 1964 m. „Praslaviškosios gramatikos“ recenzijoje *R. Auty* pabrėžia, kad P. Aruma aiškiai palaiko idėją, jog baltų ir slavų kalbos kažkada sudarė bendrą kalbinę grupę.

## Bibliografija
* P. Arumos bibliografija

## Išnašos
Isabella Savona

**Izabelė Savona** (; g. 1952 m. vasario 23 d.) – italų aktorė, daugiausia vaidinusi vesternuose, B kategorijos bei muzikiniuose filmuose. Taip pat daug pozavo šalyje populiariems foto komiksams (komiksui „Lucky Martin“ ji pozavo 1970–82 m.)..

## Filmografija
* Zum Zum Zum - La canzone che mi passa per la testa (1968)
* Se vuoi vivere... spara! (1968)
* Zum Zum Zum nº 2 (1969)
* Un bellissimo novembre (1969)
* Infanzia, vocazione e prime esperienze di Giacomo Casanova, veneziano (1969)
* Bolidi sull'asfalto a tutta birra! (1970)
* Il prete sposato (1971)
* 4 marmittoni alle grandi manovre (1974)
* Le due orfanelle, (1976)

## Nuorodos

* IMDb profilis

## Šaltiniai
A. Voldemaro ministrų kabinetas

**Augustino Voldemaro ministrų kabinetas** – pirmasis Lietuvos vyriausybės kabinetas.

## Istorija

### Paskyrimas
1918 m. lapkričio 5 d. Lietuvos Tarybos prezidiumas, remdamasis Laikinąja Konstitucija, posėdyje Prezidiumo pirmininkas Antanas Smetona paskelbė, kad Augustinui Voldemarui siūloma būti ministru pirmininku ir pavedama sudaryti ministrų kabinetą. Po 6 dienų, lapkričio 11 d. Prezidiumas patvirtino pirmąją vyriausybę.

### Darbas
Pristatytoje deklaracijoje numatytas pirmasis uždavinys – perimti valstybės valdymą iš vokiečių okupacinės administracijos. Sudarius valstybės aparatą nedelsiant turėjo būti organizuojami demokratiniai rinkimai į Steigiamąjį Seimą.

Vyriausybės veikla baigėsi 1918 m. gruodžio 26 d., suformuotas antrasis, Mykolo Sleževičiaus ministrų kabinetas. 

## Kabinetas
Šie ministrai dirbo pirmajame ministrų kabinete:

## Šaltiniai
Ei, gražuole!

**Ei, gražuole!** () – 2006 m. Prancūzijoje sukurta komedija. Interneto svetainėje „Rotten Tomatoes“ juosta vertinama 66 % teigiamų atsiliepimų.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Michele Laroque – Iza
* Aure Atika – Lėja
* Valerie Benguigui – Alisa
* Géraldine Nakache – Nina
* Marthe Villalonga – Liliana
* Aurore Auteuil – Kerol
* Francis Huster
* Alexandre Astier
* Thierry Neuvic

## Turinys

Keturios vidutinio amžiaus draugės, gyvenančios Paryžiuje, ir jų istorijos.

Iza sužino, kad jos marokietė namų šeimininkė netrukus bus deportuota iš šalies. Kad to išvengti, Iza nusprendžia su ja fiktyviai susituokti, tačiau tuo metu susipažįsta su žaviu anglu ir jį įsimyli. Alisa, nepatenkinta tuo, kad vyras nebeskiria jai dėmesio, užmezga romaną su dukters klasės draugo tėvu. Lėja susitikinėja su vyrais, tačiau niekaip negali pamiršti buvusio sutuoktinio. Nina jau ilgą laiką įsimylėjusi vaikiną, tačiau šis ją priima kaip tiesiog draugę.

## Apdovanojimai
* Cinemania filmų festivalis – auditorijos apdovanojimas

## Šaltiniai
M. Sleževičiaus ministrų kabinetas

**Mykolo Sleževičiaus ministrų kabinetas** – antrasis Lietuvos Respublikos Vyriausybės kabinetas.

## Istorija
Antrasis kabinetas dirbo nuo 1918 m. gruodžio 26 d., kai atsistatydino pirmasis, iki 1919 m. kovo 5 d.

## Kabinetas

## Šaltiniai
Ania Pieroni

**Anija Pieroni** (g. 1957 m. vasario 28 d. Romoje) – buvusi italų aktorė.

## Biografija
Pieroni debiutas kine buvo nedidelis vaidmuo Alberto Lattuada filme „Išlik savimi“ (1978), o labiausiai ją išgarsino Dario Argento juostos „Inferno“ (1980), „Tenebrae“ (1982) bei Lucio Fulci siaubo filmas „Quella villa accanto al cimitero“.
Paskutinis jos vaidmuo buvo komedija „Fračija prieš Drakulą“ (1985).

## Filmografija
* Išlik savimi (1978)
* Aksominės rankos (1979)
* Inferno (1980)
* Miracoloni (1981)
* Quella villa accanto al cimitero (1981)
* Tenebre (1982)
* Il conte Tacchia (1983)
* Ladies & Gentlemen (1984)
* Mai con le donne (1985)
* Fračija prieš Drakulą (1985)

## Nuorodos

* IMDb profilis

## Šaltiniai
Šaka Zulusas

**Šaka Zulusas** (*Shaka Zulu*) arba **Šaka Kasenzangakhona** (*Shaka kaSenzangakhona*, tar.  [ˈʃaːɠa], g. apie 1787 m. – 1828 m. rugsėjo 22 d.) – Zulų karalystės karalius (1816–1828 m.) Vienas įtakingiausių zulų monarchų. Įvykdė plataus masto zulų genčių reformas, itin sustiprinusias karalystės kariuomenę.

Karalius Šaka gimė 1787 m. netoli dabartinio Melmoto, Kvazulu-Natalio provincijos. Tėvas – zulų karalius Senzangakhona Kajama. Kaip nesantuokinis sūnus atmestas, vaikystę praleido motinos žemėse. Tapo *[[ibutho impi]]* (kariu) ir tarnavo Mtetvos karaliui Dingisvajui.

Šaka dar labiau patobulino karalystės kariuomenę ir, pritariant Mtetvos valstybei, kelerius ateinančius metus sudarydavo aljansus su kaimyninėmis gentimis, taip gindamasis nuo Ndvandvės puldinėjimų iš šiaurės. Karalius Šaka buvo diplomatinio spaudimo šalininkas, strategines žmogžudystes organizuodavo retai. Kita vertus, nors pirmenybę teikė socialiniams ir propagandiniams politiniams metodams, dalyvavo daugybėje mūšių.

Karaliaus Šakos valdymo metai sutapo su *[[mfekane]]*, chaoso kupino užkariavimų ir bantų kraustymosi laikotarpiu, dėl ko regione ženkliai sumažėjo gyventojų. Šaka Zuluso kariuomenė prie to reikšmingai prisidėjo, nors tikslus aukų skaičius lieka nenustatytas. Galiausiai Šaka Zulusas buvo nužudytas netikrų brolių karaliaus Dingano ir princo Mhlanganos.

Šaka Zula vertinamas nevienareikšmiškai. Vis dėlto 2010 m. atidarytas Durbano miestą aptarnaujantis oro uostas buvo pavadintas Šakos garbei.

## Šaltiniai

## Literatūra
*
Alice Pagani

**Alisa Pagani** (; g. 1998 m. vasario 19 d. Askoli Pičene) – italų aktorė ir modelis, geriausiai žinoma vaidmenimis Netflix seriale „Baby“ ir Paolo Sorrentino filme „Silvio“.

2021 m. ji išleido romaną „Ophelia“.

Alisa turi disleksijos sutrikimą.

## Filmografija
* Classe Z (2018)
* Ricordi? (2018)
* Silvio (2018)
* Baby (2018–2020)
* La rosa velenosa (2019)
* Non mi uccidere (2021)

## Nuorodos

* IMDb profilis

## Šaltiniai
Lucretia Love

**Lukrecija Lav** (; 1941 m. kovo 25 d. – 2019 m. sausio 9 d.) buvo amerikiečių kino aktorė, kurios karjera sėkmingai susiklostė Italijoje nuo praėjusio amžiaus 7 dešimtmečio vidurio. Pradėjusi antrojo plano vaidmenimis, vėliau atliko ir pagrindinius moterų vaidmenis vesternuose, giallo bei kito žanro filmuose.

Baigus karjerą 9 dešimtmečio pradžioje, persikėlė į Seišelius, kur gyveno iki mirties 2019 m.

## Filmografija
* Da Istanbul ordine di uccidere (1965)
* Amore all'italiana (1966)
* Peggio per me... meglio per te (1967)
* Fenomenal e il tesoro di Tutankamen (1968)
* Zenabel (1969)
* Una colt in pugno al diavolo (1970)
* Donžuano meilužės (1971)
* Quando gli uomini armarono la clava e... con le donne fecero din-don (1971)
* L'occhio del ragno (1971)
* Il diavolo a sette facce (1972)
* I due figli dei Trinità (1972)
* Gražioji Antonija (1972)
* Fuori uno... sotto un altro, arriva il Passatore (1973)
* Amore quotidiano (1973)
* Le Amazzoni - Donne d'amore e di guerra (1973)
* La ragazza fuoristrada (1973)
* Diario di una vergine romana (1973)
* Arena (1974)
* Žudikas rezervavo devynias vietas (1974)
* L'ossessa (1974)
* Voglia di lei (1974)
* Salvo D'Acquisto (1974)
* Scandalo in famiglia (1976)
* La figliastra (Storia di corna e di passioni) (1976)
* Šnabždesiai tamsoje (1976)
* Signore e signori, buonanotte (1976)
* Il commissario De Vincenzi (1977)
* Čarlstonas (1977)

## Nuorodos

* IMDb profilis

## Šaltiniai
Giorgia Sinicorni

**Džordžija Sinikorni** (; g. 1983 m. lapkričio 26 d. Milane) – italų teatro, kino, televizijos aktorė, dirbanti ne tik gimtinėje, bet ir užsienio valstybėse.

## Biografija
Džordžija nuo 16 metų mokėsi aktorystės gimtajame Milane, vėliau baigė Colli teatro mokyklą Bolonijoje. Karjerą pradėjusi teatre bei televizijoje Italijoje, vėliau sulaukė sėkmės ir Prancūzijoje bei Vokietijoje.
 
Nuo 2017 m. atlieka vieną pagrindinių vaidmenų mokslinės fantastikos seriale „Missions“. 

## Dalinė filmografija
*Baciami ancora (2009)
* I Cesaroni (serialas, 2010)

* Tulpa - Perdizioni mortali (2011)
* Pauline Detective (2011)
* Canepazzo (2012)
* Come il vento (2013)
* L'Héritière (2014)
* The Lack (2015)
* Outside the Box (2015)
* Missions (2017–2021)
* Béatrice (2018)
* Alone (2019)
* Odissea nell’ospizio (2019)
* The Perfect Escape (2021)

## Nuorodos

* IMDb profilis

## Šaltiniai
P. Dovydaičio ministrų kabinetas

**Prano Dovydaičio ministrų kabinetas** – trečiasis Lietuvos Respublikos Vyriausybės kabinetas.

## Istorija
1919 m. kovo 5 d. darbą baigė Mykolo Sleževičiaus Vyriausybė, po savaitės, kovo 12 d. paskirtas naujasis kabinetas, vadovaujamas Prano Dovydaičio. Darbas truko mėnesį - balandžio 12 d., į Ministro Pirmininko pareigas grįžo Mykolas Sleževičius, jis subūrė ketvirtają Vyriausybę.

## Kabinetas

## Šaltiniai
Silvia D'Amico

**Silvija D‘Amiko** (; g. 1986 m. gegužės 4 d. Romoje) – italų aktorė.

## Biografija
Aktorė yra baigusi mokslus Nacionalinėje dramos akademijoje ir po darbo teatre 2012 m. debiutavo kino juostoje „Il rosso e il blu“. 2015 m. už vaidmenį filme „Finoa qui tutto bene“ apdovanota specialiu Nastro d'argento prizu. Tais pačiais metais ji nusifilmavo ir kritikų išgirtoje juostoje „Nebūk blogas“, kuri pelnė net 7 apdovanojimus Venecijos kino festivalyje.

## Filmografija

* Scene da Monicelli (2011)
* Il rosso e il blu (2012)
* Anni felici (2013)
* Fino a qui tutto bene (2014)
* Nebūk blogas (2015)
* Orecchie (2016)
* Raccontare Venezia (2017)
* The Place (2017)
* Finché c'è prosecco c'è speranza (2017)
* Diva! (2017)
* Hotel Gagarin (2018)
* L'ospite (2018)
* Non sono un assassino (2018)
* Il colpo del cane (2019)
* Geros merginos (2019)
* L'uomo senza gravità (2019)
* Il regno (2020)
* Va bene così (2021)
* Margini (2022)

## Apdovanojimai
* Nastro d'argento – Guglielmo Biraghi apdovanojimas (2015)

## Nuorodos

* IMDb profilis

## Šaltiniai
Mergvakaris (2021 filmas)

**Mergvakaris** () – 2021 m. Italijoje sukurta komedija. Juosta sukurta ir demonstruota Amazon Prime Video platformoje.

## Turinys

Linda, Eleonora, Vanesa ir Akiko, keturios draugės nuo mokyklos laikų, po 20 metų sulaukia penktosios bičiulės Kjaros kvietimo švęsti jos mergvakarį. Keturios draugės atvyksta į užsakytą viešbutį, kur per užuominas prasideda jų siautulinga kelionė, trunkanti visą naktį. Kjara vis nesirodo, tik naujos užuominos ir užduotys verčia drauges prisiminti savo jaunystę, jos džiaugsmus ir nutylėtas paslaptis.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Laura Chiatti – Linda
* Chiara Francini – Vanesa
* Adrian Gaeta – Ambrodžijas
* Jun Ichikawa – Akiko
* Antonia Liskova – Eleonora
* Emma Martilda Lio

## Apdovanojimai
* Nastro d'argento (nominacija) – geriausia daina (A. Molinari)

## Šaltiniai
Visam gyvenimui

**Visam gyvenimui** () – 2021 m. Italijoje sukurta komedija.

## Turinys

Kurija anuliuoja visas santuokas, sudarytas joje per paskutinius devynerius metus, nes paaiškėja, kad čia tarnavęs kunigas buvo sukčius. Šis faktas atsiliepia keturioms poroms, kurios, susidūrusios su galimybe dalyvauti bendroje santuokos atnaujinimo apeigoje, pasinaudoja galimybe iš naujo įvertinti savo santuokinį gyvenimą. Vieni pasiruošę tuoj pat pakartotinai tuoktis, kiti nebemyli savo partnerio ir abejoja ar verta vėl viską pradėti iš pradžių.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Ambra Angiolini – Sara
* Luca Bizzarri – Edo
* Carolina Crescentini – Džada
* Claudia Gerini – Viola
* Paolo Kessisoglu – Markas
* Filippo Nigro – Andrėja
* Claudia Pandolfi – Paola
* Fabio Volo – Vito
* Ivana Monti – Filipa
* Renato Scarpa – Emilijas
* Pamela Villoresi – Anžela 

## Šaltiniai
Vittorio Caprioli

**Vitorijus Kapriolis** (; 1921 m. rugpjūčio 15 d. – 1989 m. spalio 2 d.) buvo italų aktorius, režisierius ir scenarijų autorius.

## Biografija
Kaprioli baigė Silvio D‘Amico dramos akademiją Romoje ir 1942 m. debiutavo Carli–Racca teatro scenoje. Pasibaigus karui, 1945 m. jis pradėjo bendradarbiauti su transliuotoju RAI, kur kartu su Luciano Salce kūrė varjetė programas. 1948 m. jis dirbo Piccolo teatre Milane, o 1950–ųjų pradžioje kūrė muzikinius pasirodymus Neapolitan Carosello.

1961 m. Kaprioli debiutavo kaip režisierius juosta „Leoni al sole“, kuri vėliau buvo įtraukta į 100 išsaugotinų Italijos filmų sąrašą.

1962 m. kitas jo režisuotas filmas „Parigi o cara“ buvo rodytas Venecijos kino festivalyje, kaip ir 1963 m. juosta „I cuori infranti“, kurį jis režisavo kartu su Gianni Puccini. 1970 m. Kaprioli režisuota komedija „Splendori e miserie di Madame Royale“ laikomas geriausiu jo darbu. Šiame filme pagrindinius vaidmenis atliko jis pats su tuometine žmona Franca Valeri.

Jis filmavosi kine, vaidino teatre ir televizijoje, nors pastarosios nemėgo. Paskutiniaisiais metais daugiausia dėmesio skyrė teatrui. Mirė Neapolio viešbutyje nuo širdies smūgio sulaukęs 68-erių.

## Asmeninis gyvenimas
1960–1974 m. Kaprioli buvo susituokęs su aktore Franca Valeri. Vėliau vedė psichologę Virginia Antonioli, su kuria susilaukė sūnaus Carlo Caprioli (g. 1972), taip pat aktoriaus.

## Dalinė filmografija

### Vaidmenys

* Trumpiausia diena (1962)
* Neištikimybė itališkai (1966)
* Er Piu – Meilės ir peilių istorija (1971)
* Trastevere (1971)
* Puikioji Roma (1971)
* Bosas (1973)
* Nekaltybė ir geismas (1974)
* Guvernantė (1974)
* Parsidavę policininkai (1974)
* Mokytoja (1975)
* Katerina ir Co. (1975)
* Kruvini deimantai (1977)
* Padorus skandalas (1984)
* Pelenė ’80 (1984)
* Turtuolių įpročiai (1987)
* Kaprizas (1987)

### Režisuoti filmai
* Leoni al sole (1961)
* Parigi o cara (1962)
* I cuori infranti (1963)
* Scusi, facciamo l’amore? (1968)
* Splendori e miserie di Madame Royale (1970)
* Vieni, vieni amore mio (1975)
* Stangata napoletana (1983)

## Apdovanojimai
* Nastro d'argento (nominacija) – geriausias antrojo plano aktorius (1960, 1965)
* David di Donatello (nominacija) – geriausias antrojo plano aktorius (1990)

## Nuorodos

* / IMDb profilis

## Šaltiniai
2022 m. pasaulio sportinio šaudymo čempionatas

**2022 m. pasaulio sportinio šaudymo čempionatas** – geriausių pasaulio sportinio šaudymo sportininkų čempionatas, kuris vyko spalio 12 d. – spalio 25 d. Egipto mieste Kaire.

Stendinio šaudymo rungtys vyko atskirame 2022 m. pasaulio stendinio šaudymo čempionate.

Čempionatas taip pat buvo ir atranka į šaudymo varžybas 2024 m. vasaros olimpinėse žaidynėse.

Reaguojant į 2022 m. Rusijos invazija į Ukrainą, čempionate neleista startuoti atletams iš Rusijos ir Baltarusijos.

## Medalių lentelė

## Medalininkai
### Vyrai

### Vyrai - komandos

### Moterys

### Moterys - komandos

### Mišrios poros

## Jaunimo klasės medalininkai

### Vaikinai

### Vaikinai - komandos

### Merginos

### Merginos - komandos

### Mišrios poros

## Lietuva čempionate
;Vyrai - kulkinis šaudymas

;Moterys - kulkinis šaudymas

;Komandos

;Mišrios komandos

## Olimpinės kvotos

2022 m. pasaulio čempionate išdalintos olimpinės kvotos į 2024 m. vasaros olimpines žaidynes. Individualiuose rungtyse pakvietimą gavo pirmas keturias vietas užėmę sportininkai.

Kvotų suvestinė:

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Abu Bakras

**Abu Bakras Abdala ibn Usmanas Abi Kuhafa** (; g. apie 573 m. – m. 634 m. rugpjūčio 23 d.) – musulmonų pranašo Mahometo vyresnysis bendražygis ir per savo dukterį Aišą – jo uošvis bei pirmasis islamo kalifas. Dar vadinamas **al-Sidiku**.

Abu Bakras tapo vienas pirmųjų, priėmusių islamą ir savo turtais daug prisidėjo remdamas Mahometo žygius. Jis buvo vienas artimiausių Mahometo palydovų, lydėjęs jį persikeliant į Mediną ir dalyvavęs daugelyje jo vadovautų mūšių, tokių kaip Badro ir Uhudo mūšiai. Po Mahometo mirties 632 m. tapo pirmuoju Rašidūno kalifu ir vadovavo musulmonų bendruomenei. Per savo valdymo laikotarpį jis įveikė daugybę sukilimų, vadinamų Ridos karais, ir sugebėjo sustiprinti ir išplėsti musulmonų valstybės valdymą visame Arabijos pusiasalyje. Jis taip pat vadovavo invazijoms į kaimynines Sasanidų ir Bizantijos imperijas, kurios buvo užkariautos jau po Abu Bakro mirties. Abu Bakras mirė natūralia mirtimi po 2 metų, 2 mėnesių ir 14 dienų valdymo ir yra vienintelis Rašidūno kalifas, miręs nesmurtine mirtimi.

## Pastabos

## Šaltiniai
Hustler

**Hustler** – vyrams skirtas mėnesinis pornografinis žurnalas, pradėtas leisti JAV 1974 m., leidėjas – Larry Flyntas. Žurnalo prototipas buvo 1972 m. Flynto leistas „Hustler Newsletter“, dviejų lapų nespalvota brošiūra, pristatant informaciją apie jo valdomus striptizo klubus. 1973 m. viduryje „Hustler Newsletter“ jau buvo 32 lapų apimties, o 1974 m. liepą pasirodė pirmasis „Hustler“ žurnalo numeris.

„Hustler“ laikomas sėkmingiausiu pornografiniu žurnalu, jame publikuojamose nuotraukose atvirai vaizduojamos moterų genitalijos, taip pat ir sekso aktai.

## Apie
Populiarumo viršūnėje 9 praėjusio amžiaus dešimtmetyje žurnalo tiražas siekė 3 mln., egzempliorių, tuo tarpu 2006 m. jis buvo apie 500 000. Šiuo metu „Hustler“ imeriją sudaro ne tik žurnalas, bet ir kazino, sekso reikmenų parduotuvės, striptizo klubai, kino studija bei TV kanalas.

Žurnalo populiarumas augo lėtai, kol 1975 m. rudenį jame pasirodė slapta darytos nuogos buvusios JAV prezidento žmonos Jacqueline Kennedy Onassis nuotraukos. Kaip įprasta, skandalas gerokai padidino susidomėjimą leidiniu ir leido jam pasiekti milijono egzempliorių tiražą bei užimti trečdalį JAV pornografinių žurnalų rinkos.

Žurnale taip pat buvo publikuojami straipsniai ekonomikos, politikos ir socialių klausimų temomis, tuo jį išskiriant iš kitų pornografijos leidinių. 9 dešimtmetyje Flyntas žurnalą naudojo kaip kovos su prezidentu Ronald Reagan priemonę. 2009 m. Hustler nufilmavo keletą pornografinių filmų, kuriuose buvo parodijuojama Aliaskos gubernatorė Sarah Pallin. 

Žurnalas yra leidžiamas keliose šalyse. Kanadoje leidžiamas „Hustler“ nepriklauso Flynto leidyklai, tačiau turi leidimą spausdinti amerikietiško leidimo straipsnius.

## Šaltiniai
Pavlo Korostilovas

**Pavlo Korostilovas** (, 1997 m. gegužės 11 d. Lvove) – Ukrainos sportinio šaudymo atstovas, kuris specializuojasi kulkiniame šaudyme iš pistoleto rungtyse. Olimpietis, daugkartinis pasaulio ir Europos čempionas.

## Biografija

2014 m. vaikų olimpiados aukso medalininkas.

2016 m. sportininkas debiutavo 2016 m. olimpinėse žaidynėse. Orinio pistoleto rungtyje užimta 35-oji vieta, o greitašaudos varžybose liko 16-as.		

Tokijo olimpinėse žaidynėse Korostilovas pateko į orinio pistoleto rungties finalą, kuriame užėmė 4-ą vietą.

2022 m. Europos čempionate iškovoti vienas sidabro ir du bronzos medaliai. Iš viso Europos čempionatuose ukrainietis iki 2022 m. turėjo iškovojęs devynis aukso, aštuonis sidabro ir penkis bronzos medalius.

2022 m. pasaulio sportinio šaudymo čempionate Korostilovas dalyvavo vyrų šaudyme oriniu pistoletu iš 10 m rungties rungtyje. Atrankoje sportininkas pasiekė 4-ą rezultatą ir pateko į finalinį etapą. Sportininkas galutinėje rikiuotėje pelnė bronzos medalį ir olimpinį kelialapį į 2024 m. vasaros olimpines žaidynes.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* ISSF svetainėje
Artiomas Fastovas

**Artiomas Fastovas** (; g. 2003 m. liepos 23 d.) – Ukrainos futbolininkas, vartininkas.

## Karjera
Žaidė gimtinėje. Atstovavo Kijivo Dynamo jaunimo ekiopms. 2021 m. antroje pusėje atstovavo FK Sumy, kuris rungtyniavo Antroje lygoje.

### FK Jonava
Nuo 2022 m. vasaros atstovavo „Jonavos“ klubui. Debiutavo jonaviškių gretose A lygoje 2022 m. rugpjūčio 27 d. rungtynėse prieš „Sūduvą“.

### [[Kolxet'i 1913 P'ot'i|Počio „Kolcheti“]]
2023 m. rungtyniavo Počio „Kolcheti“ (Gruzija).

## Statistika
; A lygos statistika

Spalvų reikšmės: 
: rungtyniavo A lygoje;

## Išnašos

## Nuorodos
* alyga.lt svetainė
* SOCCERWAY
* Transfermarkt 
* lietuvosfutbolas.lt
* Globalsportsarchive
Virginijus Šeškus

**Virginijus Šeškus** (g. 1967 m. vasario 6 d.) – Lietuvos krepšinio treneris.

Dirbo treneriu gimtųjų Prienų sporto mokykloje. Nuo 2004 m. pradėjo treniruoti tuo metu NKL rungtyniavusį „Prienų“ klubą. Su juo 2009 m. laimėjo NKL pirmenybes ir pateko į LKL. Ten V. Šeškaus vadovaujami „Prienai“ laimėjo Baltijos krepšinio lygą, dusyk LKF taurę, dusyk LKL bronzą. Po tokio sėkmingo pasirodymo, 2014–2015 m. pakviestas treniruoti Vilniaus „Rytą“, bet po pusmečio atleistas. 2015–2019 m. vėl dirbo „Prienuose“, kur treniravo brolius Bolus, vėliau – brolius Lavrinovičius.

2020 m. perėjęs dirbti į „Jonavos“ klubą vėl laimėjo NKL, o vėliau jo vadovaujama komanda sėkmingai rungėsi LKL pirmenybėse. 2024 m. pasirašė vienerių metų sutartį, su galimybe ją pratęsti, su Mažeikių „M Basket“ klubu.

Sūnūs – Domantas Šeškus ir Edvinas Šeškus – krepšininkai.

## Laimėjimai
* BBL (2017 m.)
* LKF taurė (2013, 2014 m.)
* NKL: (2009, 2021 m.)
* LKL – 3 vieta (2011, 2012 m.)
* KMT – 2 vieta (2023 m.)

## Šaltiniai
Mato

**Mato** – lokys (*Hu Nonp*) indėnų lakotų mitologijoje.

Tikėta, kad šio lokio dvasia atsakinga už meilę, neapykantą, narsą, be to, Mato sietas su išdaigomis, bėgimu. Taip pat Mato laikytas atsakingu už žaizdų gijimą, įvairias gydomąsias priemones.

## Išnašos