open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kator FC

**„Džamuso“ futbolo klubas** arba **Jamus Football Club**, o trumpai vadinamas **Jamus** – Pietų Sudano futbolo klubas iš Džubos. 

Namų rungtynes žaidė Džubos miesto stadione (), po renovacijos talpinančiame 12 tūkst. žiūrovų.

## Istorija
Rungtyniavo aukščiausioje lygoje. 2017 m. sezone National League (I) liko antroje vietoje. 2025 m. sezone 2024–2025 m. South Sudan Premier League vėl buvo antri.

## Titulai
;  **[[South Sudan Premier League]]:** 
:: **Čempionai (0)**: 
;  **Pietų Sudano taurės turnyras:**
:: **Nugalėtojai**: 
;  **Pietų Sudano Supertaurė (0)**:
:: **Nugalėtojai**:

## Sezonai
; Pastarųjų metų sezonai

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose rungtyniauja tradicine apranga.

## Garsesni žaidėjai
; Klubo žaidėjai, atsovavę Pietų Sudano nacionalinei rinktinei.
*  David Alfred Urbano, vartininkas;
*  Abraham Sudier, gynėjas;
*  Peter Sunday, saugas;
*  David Sebit Kou, puolėjas;

; Užsieniečiai
*  Hassan Wasswa Dazo, gynėjas;

## Išnašos

## Nuorodos
* [ Oficiali klubo svetainė]
* SOCCERWAY 
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportarchive
Chmeli suneli

**Chmeli suneli**, arba **Khmeli suneli** (, pažodžiui *džiovinti prieskoniai*) – tradicinis gruzinų prieskonių mišinys.

Paprastai mišinį sudaro maltos kalendros sėklos, salierų sėklos, džiovintas bazilikas, krapai, petražolės, mėlynžiedė ožragė, čiobreliai, lauro lapai, mėta, medetka. Nėra vieno nustatyto Chmeli suneli recepto; šiuo atžvilgiu jis panašus į indišką garam masala. Paruošti mišiniai skiriasi spalva nuo šviesiai žalios iki auksinės ar rusvos.

Mišinys yra tradicinių gruzinų patiekalų ir padažų, pavyzdžiui, charčio, ingredientas.  Chmeli suneli taip pat naudojamas kaip prieskonis mėsai pagardinti, salotoms, troškiniams: aštrūs mėsos kukuliai *abkhazura*, kopūstai su graikiniais riešutais *kombostos ruleti nigvzit*, baklažanų salotos *badridzani mtsvanilit*.

## Šaltiniai

## Nuorodos
Jamus FC

**„Džamuso“ futbolo klubas** arba **Jamus Football Club**, o trumpai vadinamas **Jamus** – Pietų Sudano futbolo klubas iš Džubos. 

Namų rungtynes žaidė Džubos miesto stadione (), po renovacijos talpinančiame 12 tūkst. žiūrovų.

## Istorija
2009 m. įkurtas klubas. Rungtyniavo aukščiausioje lygoje. 2025 m. tapo šalies čempionais. Atstovavo Pietų Sudanui Afrikos žemyno turnyruose. 

2024 m. rugpjūčio 16 d. namuose pralaimėjo CAF Konfederacijos taurės (CAF Confederation Cup) turnyro rungtynes Stade Tunisien (Tunisas) minimaliu skirtumu 0-1. 2024 m. rugpjūčio 24 d. išvykoje patyrė triuškinantį pralaimėjimą rezultatu 0-4. Bendras dviejų rungtynių rezultatas 5-0 reiškė, kad varžovai – Stade Tunisien (Tunisas) pateko į kitą etapą, o „Džamuso“ (Jamus FC) futbolininkai iškrito iš tolimesnių kovų.

## Titulai
;  **[[South Sudan Premier League]]:** 
:: **Čempionai (1)**: 2024–2025 m.
;  **Pietų Sudano taurės turnyras:**
:: **Nugalėtojai**: 2024, 2025 m.
;  **Pietų Sudano Supertaurė (0)**:
:: **Nugalėtojai**: 2024 m.

## Sezonai
; Pastarųjų metų sezonai

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose rungtyniauja tradicine apranga.

## Garsesni žaidėjai
; Klubo žaidėjai, atsovavę Pietų Sudano nacionalinei rinktinei.
*  Taban Samuel, gynėjas.
*  Wani Ivan Adebo, saugas;
*  Joseph Malish, saugas;
*  Tito Lukciir, saugas, puolėjas;

; Užsieniečiai
*  Thomas Bawak, gynėjas;
*  Muhamed Kesra, gynėjas;
*  Manou Mvuyekure, saugas;

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* SOCCERWAY 
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportarchive
Troškinys

**Troškinys** – tai kietų maisto ingredientų, virtų skystyje ir patiekiamų su gautu padažu, derinys.

Ingredientai gali būti bet koks daržovių derinys, taip pat gali būti mėsa, ypač kietesnė, tinkama lėtai virti, pavyzdžiui, jautiena, kiauliena, elniena, triušiena, ėriena, paukštiena, dešros ir jūros gėrybės. Troškinimui dažniausiai naudojamas sultinys, kartais vanduo. Skoniui pagerinti įdedama nedidelis kiekis raudonojo vyno ar kito alkoholio. Taip pat dedami prieskoniai ir aromatizatoriai. Troškiniai paprastai virinami palyginti žemoje temperatūroje (kunkuliuojant, o ne verdant), kad skoniai susimaišytų.

## Istorinės žinios
Troškiniai gaminami nuo seniausių laikų. Seniausias žinomas troškinio pavyzdys buvo rastas Japonijoje ir datuojamas Džiomon laikotarpiu. Gamindavo jūros gėrybių troškinius, kurių sudėtis kisdavo priklausomai nuo metų laiko. Maistas buvo gaminamas dideliuose kūgiškuose arba apvaliuose puoduose su smailėjančiu arba smailiu dugnu, kurie gerai laikėsi ant žemės ir laužo pelenų.

Amazonės gentys naudojo vėžlių kiautus kaip indus, kuriuose troškindavo vėžlių mėsą ir įvairius kitus ingredientus.

Romėnų kulinarijos knygoje *Apicius*, manoma, kad parašytoje IV m. e. a., yra kiaulienos troškinių ir žuvies troškinių receptai.

*Le Viandier* – viena seniausių prancūzų kulinarijos knygų, parašyta XIV a. pradžioje prancūzų virėjo, žinomo kaip *Taillevent*. Joje yra įvairių rūšių ragu ir troškinių receptai.

Pirmasis rašytinis paminėjimas apie airišką troškinį yra Bairono kūrinyje *Velnio kelionė* (, 1814 m.): „Velnias ... vakarieniavo ... su maištininku ar kažkuo panašiu airiškame troškinyje.“ ().

## Troškinių tipai
Yra daugybė įvairių troškinių, pradedant nuo mėsos ar jūros gėrybių troškinių iki vegetariškų ar veganiškų troškinių. Mėsiniai balti troškiniai, dar vadinami *blanquettes* arba *fricassées*, gaminami iš avienos arba veršienos, kuri yra blanširuota arba lengvai apkeptos, bet nepaskrudintos, ir virta sultinyje. Rudi troškiniai gaminami iš raudonos mėsos gabaliukų, kurie pirmiausia yra apkepti arba paskrudinti, o tada pridedami miltai, sultinys ir vynas.

## Šaltiniai

## Nuorodos
*Troškinių receptai (food.com)
Čili kon karne

**Čili kon karne** (, [ˈtʃili koŋ ˈkaɾne], pažodžiui *čili su mėsa*, dažnai trumpinamas iki *čili*) – aštrus meksikietiškos kilmės troškinys, kurio sudėtyje yra čili pipirai (kartais čili pipirų miltelių pavidalu), mėsa (paprastai jautiena), pomidorai ir dažnai *pinto* pupelės arba raudonosios pupelės. Kiti prieskoniai gali būti česnakas, svogūnai ir kmynai.

Naudojamų mėsos rūšių ir kitų ingredientų įvairovė priklauso nuo geografinės vietovės ir asmeninių skonių.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Tarptautinė Čili draugija (archyvuota nuoroda)
Europos mokslų ir menų akademija

**Europos mokslų ir menų akademija** () – nepriklausoma ne pelno mokslo organizacija, visame pasaulyje vienijanti apie 2000 pripažintų mokslininkų ir menininkų, įskaitant 38 Nobelio premijos laureatus. Europos mokslų ir menų akademija yra mokslininkų ir menininkų draugija, 1990 m. įkurta kardiologo F. Ungerio, kardinolo F. Kėnigo, politologo ir filosofo N. Lobkovičiaus. Jos būstinė yra Zalcburge, ją remia Vienos miestas, Austrijos vyriausybė ir Europos komisija. Akadimijai šiuo metu vadovauja K. Mainceris, Miuncheno technikos universiteto emeritas ir vyresnysis Tiubingeno universiteto Karlo Frydricho fon Veiczekerio centro profesorius.

Akademija turi septynis skyrius: Humanitarinių mokslų, Medicinos, Menų, Gamtos mokslų, Socialinių mokslų, teisės ir ekonomikos, Technikos ir aplinkosaugos, Pasaulio religijų. Dirba penki mokslinio tyrimo institutai.

Europos mokslų ir menų akademija nesusijusi su Belgijoje įsikūrusia Europos mokslų akademija ir neturėtų būti su ja painiojama.

Akademija yra Tarptautinės akademijų draugijos () narė. Europos mokslų ir menų akademija bendradarbiauja su Latvijos mokslų akademija – Europos ir Latvijos kultūros ir mokslo mainų institutu, įkurtu 1993 m. Taip pat akademijos globojamos dirba nedidelės tyrimų grupės Austrijoje, Vokietijoje ir Rumunijoje, ją pripažįsta kai kurios mokslo organizacijos Austrijoje, Vokietijoje ir Šveicarijoje.

## Išnašos
Ieva Neilande

**Ieva Neilandė** (, 1941 m. gruodžio 10 d. Kirovas, RTFSR – 2006 m. rugpjūčio 17 d. Latvija) – lyvių visuomenės darbuotoja, atnaujintosios Lyvių sąjungos pirmoji pirmininkė, istorijos daktarė.

## Biografija
Gimė Kirove, Rusijoje, kur prasidėjus Antrajam pasauliniam karui buvo apsistoję jos motina Ema Ėrenštreitė ir tėvas Robertas Neilandas. Studijavo istoriją ir buvo istorijos daktarė. Dirbo Latvijos TSR Istorijos institute mokslo darbuotoja bei Nacionalinių reikalų departamente vyriausiąja specialiste.

I. Neilandė buvo pirmoji atnaujintosios Lyvių sąjungos – tuo metu ji vadinta Lyvių kultūros sąjunga – pirmininkė ir organizacijai vadovavo penkerius metus. Didžiausias jos pasiekimas – lyviai, iki tol buvę nuneigti, tapo pripažinti.

1988 m., kai buvo sudaryta iniciatyvinė sąjungos atnaujinimo grupė, I. Neilandė, kaip vėliau pripažino viename interviu, nebuvo parodžiusi jokio aktyvumo. Tačiau išrinkta pirmininke ryžtingai stojo ginti lyvių ir siekė, kad jie būtų pripažinti senąja vietine Latvijos tauta.

I. Neilandė pasisakė Tautų forume, dirbo Nacionalinių kultūros draugijų asociacijoje, Liaudies fronte ir pasiekė, kad lyviai gavo tiek senųjų vietinių gyventojų statusą, tiek teisę įrašyti savo tautybę pase, tiek valstybės atsakomybę dėl lyvių gyvenamosios kultūrinės-istorinės teritorijos Lyvių pakrantės. 1989 m. ji rūpinosi pirmąja tarptautine konferencija, kurios medžiaga apibendrinta dabar jau bibliografine retenybe tapusioje apybraižoje „Apie lyvių istoriją, kultūrą ir šiandienę padėtį“ („Par lībiešu vēsturi, kultūru un situāciju mūsdienās”). Prisidėjo prie 1991 m. Lyvių kalendoriaus leidybos. I. Neilandei tenka didelis nuopelnas, kad tuo metu į lyvių klausimus Latvijoje pradėta žiūrėti rimtai ir atsakingai.

Ieva Neilandė palaidota Mikeltuornio kapinėse.

## Išnašos
Armėnijos mėgėjų A lyga

**Armėnijos mėgėjų A lyga** – Armėnijos futbolo 3-osios pakopos pirmenybės. Tai aukščiausia mėgėjiška Armėnijos lyga, žemiau jos yra Armėnijos mėgėjų B lyga.

## Istorija

Lyga įkurta 2021 m., joje pirmajame sezone žaidė 11 komandų. 2022 m. lyga vyko dviejose grupėse, vėliau ji buvo vėl suvienyta.

## Čempionai
*  – FC Akhtamar
*  – FC Kilikia (A grupė) ir Ajapnyak Erewan (B grupė)
*  – Vayk FC
*  – Araks Ararat

## Šaltiniai

## Nuorodos
*
Armėnijos mėgėjų B lyga

**Armėnijos mėgėjų B lyga** – Armėnijos futbolo 4-osios pakopos pirmenybės, antroji mėgėjiška Armėnijos lyga (aukščiau jos yra Armėnijos mėgėjų A lyga). Varžybos vyksta dviejose grupėse, kurių stipriausios komandos kovoja dėl lygos čempiono vardo ir apdovanojimų.

## Istorija

Lyga įkurta 2023 m. kaip dviejų grupių turnyras.

## Čempionai
*  – Garnii FC
*  – Araks-2 Ararat

## Šaltiniai

## Nuorodos
*
SV Spittal

**Špitalio SV** – Austrijos futbolo klubas iš Špitalio miesto (Karintija). Tai mėgėjų klubas, kurį remia „Sportastic“ bendrovė.

## Istorija

Klubas įkurtas 1921 m. 1949 m. debiutavo Regionų lygoje, nuo 1960 m. ilgus metus žaidė Karintijos lygoje. 9-ojo dešimtmečio pradžioje ne tik sugrįžo į Regionų lygą, bet 1984 m. pakilo į , kur praleido tik vieną sezoną ir iškrito. Nors 1986 ir 1990 m. žaidė pereinamojoje (tarpinėje) lygoje, tačiau į Bundeslygą nebepateko. Vėliau žaidė II bundeslygoje ir Regionų lygoje, bet 2009 m. iškrito į Karintijos lygą, kur žaidžia iki šiol.

## Pasiekimai
* Austrijos II futbolo lygos čempionas (1984, 1990)

## Nuorodos
* Facebook paskyra
* Austrijos FF informacija
Pavirvytės tiltas

**Pavirvytės tiltas**  – tiltas per Virvytę, kelyje . Stovi Mažeikių rajono savivaldybėje, Viekšnių seniūnijoje, tarp Pavirvytės ir Svirkančių kaimų. Dešiniajame krante įsikūrusi Pavirvytės dvaro sodyba.

 
1962 m. pastatytas gelžbetoninis trijų tarpatramių, karpytos sistemos tiltas. Tarpatramiai perdengti 22,16 m ilgio sudurtinėmis sijomis su diafragmomis. Skersiniame tilto pjūvyje - penkios sijos. Bendras perdangos ilgis - 66,6 m. Krantinės atramos pastatytos ant polinių pamatų. Tarpines atramas sudaro vienstulpės monolitinės kolonos.

2012 m. atliktas tilto remontas.

## Šaltiniai
Kapėnų užtvankos tiltas

**Kapėnų užtvankos tiltas** – tiltas per Kapėnų tvenkinio užtvanką, pastatytą ant Virvytės upės 0,7 km į vakarus nuo kelio , 0,4 km į rytus nuo kelio . Tvenkinį pusiau dalija Mažeikių ir Akmenės rajonų savivaldybių riba. Stovi Kapėnų Dvaro gatvės tęsinyje.

## Istorija

Vykdant žemės reformą, 1926 m. Kapėnų dvaras buvo išskirstytas. Dvaro žemėje įsikūrė nauji ūkiai. Buvusio dvaro centrą žmonos Elenos vardu nupirko gretimo Kairiškių dvaro savininkas Vladas Sirutavičius. Jis ties Kapėnais užtvenkė Virvytę. Ši užtvanka pastatyta, įrengus 58 m pločio akmenbetonio slenkstį. Slenkstinė penkių angų užtvanka sumūryta iš tašytų ir lauko akmenų. Per užtvanką buvo nutiestas medinis kelio tiltas, atremtas ant krantinių ir tarpinių akmens mūro atramų. 

Dvaro laikais pastatytas kartono gamybos fabrikas, veikęs iki 1931 m. (uždarytas po avarijos). Sovietmečiu, pokaryje įrengta nedidelė hidroelektrinė, sunykusi plėtojantis visuotinei elektrifikacijai ir statant stambias elektrines. 1960 m. medinis užtvankos tiltas įlūžo, o juo važiavusi mašina įkrito į Virvytę. Po šio įvykio tiltas nebeatstatytas, sunyko. 

2005 m. pastatyta privati hidroelektrinė, atstatyta užtvanka. Medinės užtvaros reguliuoti vandens lygiui pakeistos metalinėmis. Šalia jų, ant senojo tilto mūro atramų įrengtas metalinių konstrukcijų tiltas pėstiesiems. Ėjimo take ant sijų pakloti metalinių grotelių skydai. 

## Šaltiniai

## Nuorodos

* 
* Bronislovas Kerys. Kapėnų tiltas per Virvytę virš pylimo prie fabriko 1948 m. *efoto.lt*
Thunderbolts*

**Thunderbolts*** () – 2025 m. amerikiečių mokslinės fantastikos superherojų filmas, kurį režisavo Jake Schreier. Filmą kūrė „Marvel Studios“, o platino „Walt Disney Studios Motion Pictures“. Vaidina Florence Pugh, Sebastian Stan, Wyatt Russell, Olga Kurylenko, Lewis Pullman, Geraldine Viswanathan, Chris Bauer, Wendell Pierce, David Harbour, Hannah John-Kamen ir Julia Louis-Dreyfus. Tai 36-asis „Marvel Cinematic Universe“ (MCU) filmas ir paskutinis penktosios fazės filmas.

Pasaulinė filmo premjera įvyko 2025 m. balandžio 22 d. Londone. Lietuvos kino teatruose pasirodė 2025 m. gegužės 2 d. Filmo pabaigoje paaiškėja, kad Žaibo strėlių komanda pervadinta į „Naujuosius Keršytojus“, o filmo pabaigos titruose atskleidžiama, kad žvaigždutė filmo pavadinime reiškia „Naujieji Keršytojai“; po filmo premjeros savaitgalio „Marvel Studios“ pradėjo jį reklamuoti su šiuo pavadinimu.

Nepaisant teigiamų kritikų atsiliepimų, filmas nepateisino lūkesčių kino teatrų kasose, surinkęs 382 mln. JAV dolerių, nors jo gamybos biudžetas buvo 180 mln. JAV dolerių. Vis dėlto tapo aštuntuoju pelningiausiu 2025 m. filmu.

## Siužetas
Filme grupė antiherojų patenka į mirtinus spąstus ir yra priversti dirbti kartu vykdydami pavojingą misiją.

## Vaidmenys

: *Aktorius – veikėjas*

* Florence Pugh – *Yelena Belova*
* Sebastian Stan – *Bucky Barnes / Winter Soldier*
* Wyatt Russell – *John Walker / U.S. Agent*
* Olga Kurylenko – *Antonia Dreykov / Taskmaster*
* Lewis Pullman – *Bob / Sentry / Void*
* Geraldine Viswanathan – *Mel*
* Chris Bauer – *Holt*
* Wendell Pierce – *Gary*
* David Harbour – *Alexei Shostakov / Red Guardian*
* Hannah John-Kamen – *Ava Starr / Ghost*
* Julia Louis-Dreyfus – *Valentina Allegra de Fontaine*

## Filmo gamyba
2021 m. „Marvel Studios“ pirmą kartą užsiminė apie Žaibo strėlių komandos susikūrimą MCU visatoje. Filmas buvo pristatytas kaip esantis kūrimo stadijoje 2022 m. birželį, kai prie jo prisijungė Jake Schreier ir Eric Pearson. Pagrindiniai aktoriai paskelbti rugsėjo mėnesį, o papildomi aktoriai buvo atrinkti iki 2023 m. pradžios. Lee Sung Jin prisijungė prie projekto, kad iki 2023 m. kovo mėn. perrašytų scenarijų. Jis buvo vienas iš kelių kūrėjų, kurie grįžo dirbti su Schreier iš „Netflix“ serialo „Konfliktas“.

Gamybos pradžia buvo atidėta dėl 2023 m. Holivudo darbo ginčų, dėl kurių 2024 m. pradžioje įvyko keletas aktorių pasikeitimų. Joanna Calo prisijungė prie filmo, kad toliau perrašytų scenarijų. Pagrindiniai filmavimo darbai vyko nuo 2024 m. vasario iki birželio „Trilith Studios“ ir „Atlanta Metro Studios“ studijose Atlantoje, Džordžijos valstijoje, taip pat Jutos ir Kvala Lumpūro vietovėse.

## Nuorodos
* 
* 
* 
## Išnašos
Stasė Kazėnienė

**Stasė Kazėnienė** (1919 m. balandžio 18 d. Paežeriuose , Šiaulių aps.– ?) – žemės ūkio darbuotoja, kolūkietė, Lietuvos SSR kiaulininkystės žymūnė, dirbusi Pakruojo rajone.

## Biografija

S. Kazėnienė gimė Paežeriuose. 1964 m. įstojo į SSKP. 1949–1974 m. dirbo kiaulių augintoja.

S. Kazėnienės vardas sovietmečiu buvo gerai žinomas Pakruojo rajone. Moteris kruopščiai dirbo, augino kiaules „Pavasario” kolūkyje, Klovainių apylinkėje. Už atsidavusį ir gerą darbą jai buvo suteiktas Socialistinio darbo didvyrės vardas. Šį apdovanojimą kartu su Lenino ordinu su „Pjautuvo ir kūjo“ aukso medaliu pelnė už anksčiau laiko įvykdytą Aštuntojo penkmečio (1966–1970) asmeninį darbų planą. 1971 m. balandžio 8 d. išleistas SSRS Aukščiausiosios Tarybos Prezidiumo dekretas.

LKP Pakruojo rajono komiteto biuras buvo įsteigęs Socialistinio Darbo Didvyrės S. Kazėnienės prizą, skirtą paskatinti kitus paršelių augintojus.

## Šaltiniai
Vlada Folinaitė

**Vlada (Vladislava) Folinaitė** (1884 m. spalio 23 d. Lieplaukėje – 1953 m. kovo 25 d. Telšiuose) – poetė, literatė, humoristė.

## Biografija
Augo felčerio Juozapo ir Filomenos Folinų (rus. *Фейлиновъ*) šeimoje (iš viso keturios dukros ir sūnus). Buvo trečioji duktė. Baigė Lieplaukės pradžios mokyklą. Kadangi šeima vertėsi sunkiai, tęsti mokslų negalėjo (artimiausios gimnazijos buvo Šiauliuose ir Palangoje). Su šeima įsikūrusi Telšiuose, pradėjo dirbti. Vargonininkas ją dėl aiškaus braižo samdė perrašinėti metrikus. Mieste atsiradus degtinės monopolio pilstytuvei su 100 darbininkų (tuo metu tai buvo vienintelė Telšių įmonė), V. Folinaitė įsidarbino butelių plovėja. Pradirbusi keletą metų, persikėlė į Kijevą pas gimines.

Tam tikrą laiką dar mokėsi privačiai, vildamasi rasti labiau sau prideramą darbą arba ištekėti. Matydama, kad svajonėms nelemta išsipildyti, netrukus prieš Pirmąjį pasaulinį karą sugrįžo į Telšius, kur notaro Bakkadorovo raštinėje dirbo raštininke. Baimindamasi karo, 1915 m. iš pradžių planavo persikelti gilyn į Rusijos imperiją, tačiau apsistojo Vilniuje, dirbo Lietuvos karo pabėgėliams šelpti komiteto raštinėje.

Paskui, kai Lietuvos vyriausybė persikėlė į Kauną, apsistojo šiame mieste, per Steigiamojo Seimo kadenciją dirbo Seimo sekretoriate. Vėliau dar sykį grįžo į Telšius, kur notaro Mitkevičiaus raštinėje dirbo mašininke, po to registratore, sekretore Telšių apskrities viršininko raštinėje. Teigiama, kad besklaidydama raštinės bylas užsikrėtė tuberkulioze, nuo kurios mirė ankstesnis darbuotojas. Trejetą metų gydėsi Kauno sanatorijoje (apmokėjo valstybė). Sveikatai truputį pasitaisius, 1935 m. išėjo į pensiją. Gyveno pas sesers Elenos vyrą, Telšių kultūros veikėją Feliksą Milevičių.

Palaidota šeimos kapavietėje. Telšių senosiose kapinėse pastatytame antkapiniame paminkle padarytas įrašas (greta sesers Elenos Milevičienės): „Žemaičių krašto poetė Vladislava Folinaitė. 1884-1953“.

## Kūryba
Literatūrinius gabumus paveldėjusi iš motinos, eiliuoti pradėjo jauname amžiuje. Rašytojai rūpėjo aprašyti ne tik asmeninius išgyvenimus, bet ir įvairius visuomeninio gyvenimo bei politikos klausimus. Gausiai reiškėsi vietos spaudoje, kaip antai laikraščiuose „Žemaitis“, „Žemaičių balsas“, be to, Amerikos lietuvių spaudoje. Kūrė feljetonus, satyrinius eilėraščius, kronikos žinias, straipsnius. Didžiumos specialaus satyrinio „Žemaičio“ priedo „Telšių Pliumpis“ turinio autorė būdavo būtent V. Folinaitė. Savo satyra rašytoja kandžiai pašiepdavo tuometinius visuomenės ir valdžios atstovus, dvasininkus. Tarp V. Folinaitės slapyvardžių: Vapsa, Pelėda, Felje-Tonas, Fėja, Širšė.

V. Folinaitė gana gerai skambino pianinu, grojo gitara, smuiku, armonika, nors to niekur nesimokė. Aktyviai įsitraukė Telšiuose rengiant pirmuosius lietuviškus spektaklius ir koncertus, vaidino pati, dainavo chore. Teigiama, kad Telšių inteligentija su rašytoja noriai bičiuliavosi.

Kūrybos neapleido iki gyvenimo pabaigos, tačiau jos nerinko, neišėjo joks poezijos rinkinėlis.

## Išnašos
Kuodžių kalnas

**Kuodžių kalnas** arba *Vorkalnis, Lieplaukės piliakalnis* – alkakalnis, stūksantis Telšių rajono savivaldybėje, Ryškėnų seniūnijoje, Kuodžių kaime, į rytus nuo Lieplaukės miestelio rytinio pakraščio, 190 m į šiaurę nuo kelio . Lieplaukėje yra Vorkalnio gatvė. 

1986 m. kalną tyrinėjo Gintauto Zabielos vadovaujama žvalgomoji archeologinė ekspedicija. Jos metu piliakalnio požymių neturinčio kalno aikštelėje kultūrinio sluoksnio neaptikta.    

2002 m. Kuodžių kalnas kaip archeologinis, kraštovaizdžio ir mitologinis paminklas buvo įrašytas į Kultūros vertybių registrą. Saugoma teritorija užima 22 166 m².

## Kalva

Mišku apaugusi kalva iškilusi Germontupio kairiajame krante. Teritorija apardyta arimų, iškasinėta duobėmis, kalvos viršuje išsiskiria kelios senos, didelės, iki 4 m skersmens ir 1 m gylio duobės. Kalva maždaug 185 m ilgio rytų-vakarų kryptimi ir 115 m pločio. Siekia iki 12 m aukštį šiaurės pusėje, kur šlaitai nuolaidūs. Kitose kalvos pusėse šlaitai statesni, 7-10 m aukščio. Viršuje išsiskiria kiek išgaubtu viršumi, apie 115 m ilgio rytų-vakarų kryptimi ir iki 60 m pločio aikštelė. Ji plane netaisyklingo ovalo formos, nuolaidžiais kraštais.  

Nurodoma, jog tarpukariu tiesiant Kužių - Kretingos geležinkelį kalne buvo pradėtas kasti žvyras. Radus žmonių kaulų kasimas buvo nutrauktas.

Kalvos viršuje, pietų pusėje ant betoninio, iki 95 cm aukščio postamento stovi medinė, skarda apkalta koplytėlė.  Epitafijoje dedikuota šv. Rokui. Ji 83x82 cm dydžio ir 80 cm aukščio, keturšlaičiu, apie 60 cm aukščio stogeliu su kryžiumi.

## Tautosakinės žinios

Vieni pasakoja apie kalne stovėjusią Šv. Morkaus bažnyčią, kuri neva švedų laikais buvusi užpilta. Kiti prisimena čia gyvenusį piktą poną, kuris negailėdavo žmonių, juos kardavo. Už savo piktumą buvo pramintas Voru. Jis ir palaidotas šiame kalne.

## Šaltiniai
Ubiškės–Vainočių geležinkelio tiltas

**Ubiškės–Vainočių geležinkelio tiltas** – Vilniaus–Klaipėdos linijos 263+993 km tiltas Telšių rajono savivaldybėje, stovintis tarpstotyje tarp Ubiškės ir Vainočių, 1,2 km į pietus nuo kelio . Po tiltu prateka Virvytės upė, praeina kaimo vieškelis, jungiantis Upynos ir Tryškių seniūnijas.

Vienkelis 1520 mm vėžės tiltas pastatytas tarpukaryje, kai buvo tiesiamas Kužių–Kretingos geležinkelis. Tuomet per I statybų  etapą 1924 m. rugsėjo 11 d. – 1926 m. gegužės 7 d. nutiesta 56 km atkarpa nuo Kužių iki Telšių.

2025 m. geležinkelio tiltas per Virvytę suremontuotas. Paprastojo remonto rangos darbus atliko UAB „Agorta“.

Tiltas trijų tarpatramių, iš kurių vidurinysis – plačiausias, perdengiantis upę ir kelią dešiniajame krante. Tiltas atremtas į dvi tarpines ir dvi krantines, pusiau užpiltas atramas, sumūrytas iš tašyto akmens blokų. Ilgojo tarpatramio perdangą sudaro plieninė santvara, kurios apačia nutiestas traukinių kelias. Bėgiai su pabėgiais pakloti ant gelžbetoninės plokštės. Trumpieji galiniai tarpatramiai – gelžbetoninio sijinio tilto konstrukcijos. Šiuose tarpsniuose ant perdangų paskleistas skaldos balastas atremti pabėgiams. Bendras tilto ilgis – apie 90 m, kur kraštiniai sijiniai tarpatramiai – maždaug po 10 m (perdangos formulė 10+90+10 m).

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Tiltų Vilnius-Klaipėda (263+993 km) ir (329+058 km) paparastojo remonto rangos darbai. (Pirkimo Nr. 584139) *kontraktai.eu* 2022-02-02.
1931 m. Lietuvos futbolo B klasė

**1931 m. Lietuvos futbolo B klasė** – Lietuvos futbolo 3-osios pakopos pirmenybės, vykusios 1931 m. pavasarį–rudenį. Pirmenybės vyko apygardų B klasėse.

## Rezultatai
### Klaipėdos apygarda

B klasės nugalėtoja – Klaipėdos KSS trečioji komanda.

## Šaltiniai
1924 m. Lietuvos futbolo C klasė

**1924 m. Lietuvos futbolo C klasė** – Lietuvos futbolo 3-osios pakopos pirmenybės, vykusios 1924 m. pavasarį–rudenį. Pirmenybės vyko apygardų C klasėse.

## Rezultatai
### Kauno apygarda

Varžybose žaidė pagrindinių Kauno klubų trečiosios komandos. Tarp jų buvo ir „Žaibas“, kuris buvo 4-oji LFLS komanda, bet ji buvo paskirta rungtynėms prie 3-ųjų komandų, kadangi kiti klubai 4-ųjų komandų neišstatė. Rungtynių vietos – LFLS stadionas ir Kauno Makabi stadionas.

|}

### Klaipėdos apygarda

C klasės nugalėtojas – Klaipėdos VfR klubas.

## Šaltiniai
1925 m. Lietuvos futbolo C klasė

**1924 m. Lietuvos futbolo C klasė** – Lietuvos futbolo 3-osios pakopos pirmenybės, vykusios 1925 m. pavasarį–rudenį. Pirmenybės vyko apygardų C klasėse.

## Rezultatai
### Kauno apygarda

Kauno A III klasės pirmenybės vyko Makabi stadione ir LFLS stadione. Negalutinė lentelė:

|}

### Klaipėdos apygarda

C klasės nugalėtoja – Klaipėdos „Freya“ trečioji komanda.

## Šaltiniai
1933 m. Lietuvos futbolo C klasė

**1931 m. Lietuvos futbolo C klasė** – Lietuvos futbolo 4-osios pakopos pirmenybės, vykusios 1933 m. pavasarį–rudenį. Pirmenybės vyko apygardų C klasėse.

## Rezultatai
### Kauno apygarda

Rungtynės vyko „Makabi“ stadione ir MSK aikštėje. Žaidė 7 komandos, nugalėjo LFLS ekipa.

|}

### Klaipėdos apygarda

C klasės nugalėtoja – Klaipėdos „Šaulio“ dukterinė komanda.

## Šaltiniai
Plantožė

**Plantožė** – buvusi Klaipėdos miesto dalis į šiaurės vakarus nuo miesto centro, tarp Melnragės ir Girulių. 

## Istorija

Šiose vietose buvusius miškus XVIII a. viduryje iškirto Rusijos valdžia. Smėlio kopas XIX a. pabaigoje pušelėmis apsodino žvejų iš Karklės ir ūkininkų iš gretimų kaimų vaikai, uždarbiavę sodinant mišką. Plotui prižiūrėti įkurta girininkija – būsimieji Giruliai.

Ties Klaipėdos sąsiauriu Plantožės fortas (arba Plantacijos fortas, ), pradėtas statyti 1867 m. ir kartu su Kopgalio fortu saugojęs kelią į Klaipėdos uostą. Fortas išaugo toje vietoje, kur anksčiau buvo pagrindinis miestiečių takas į plantaciją – iškart už Vitės ir Smilties Pylimo (Zandvero) kapinių. Vėliau fortui atiteko dar 45 margai už Vitės kapinių. 1872 m. fortas pabaigtas, jis buvo nesimetriškas.

1925 m. Plantožės (arba Plantacijos) forto vietoje įrengtas Klaipėdos centrinis stadionas. Tais metais dar minima *Plantagen-Försterei* gyvenvietė, kurioje surašyti 7 žmonės.

## Šaltiniai
Raudonoji vėliava

**Raudonoji vėliava** () – taip vadinti kai kurie socializmo laikų objektai.

## Apdovanojimai
* Raudonosios Vėliavos ordinas.

## Periodika
* Eišiškių rajono laikraštis;
* Varėnos rajono laikraštis;
* Urugvajaus komunistų laikraštis.

## Sportas

Stadionai:
* Baltarusijoje ():
** Nemuno stadionas Gardine iki 1994 m.;
** Traktaro stadionas Minske iki 1976 m.

## Ūkiai

Lietuvos TSR kolūkiai:

* Akmenės rajono Akmenės apylinkėje, Palnosų apylinkėje ir Viekšnių apylinkėje,
* Ariogalos rajono Berteškių apylinkėje,
* Biržų rajono Sodeliškių apylinkėje,
* Druskininkų rajono Kabelių apylinkėje,
* Dūkšto rajono Sokiškių apylinkėje,
* Dusetų rajono Avilių apylinkėje,
* Eišiškių rajono Valkininkų apylinkėje,
* Ignalinos rajono Didžiasalio apylinkėje,
* Jonavos rajono Svilonių apylinkėje,
* Kretingos rajono Darbėnų apylinkėje ir Grūšlaukės apylinkėje,
* Kuršėnų rajono Pakubelių apylinkėje,
* Naujosios Vilnios rajono Senasalio apylinkėje,
* Nemenčinės rajono Miškinių apylinkėje,
* Pabradės rajono Juodenėnų apylinkėje,
* Pagėgių rajono Sartininkų apylinkėje,
* Panevėžio rajono Miežiškių apylinkėje,
* Plungės rajono Stalgėnų apylinkėje,
* Radviliškio rajono Šeduvos apylinkėje,
* Raseinių rajono Betygalos apylinkėje,
* Šeduvos rajono Vaižgų apylinkėje,
* Šiaulių rajono Meškuičių apylinkėje,
* Šilutės rajono Pagrynių apylinkėje,
* Tauragės rajono Aukštupių apylinkėje ir Sartininkų apylinkėje,
* Telšių rajono Lieplaukės apylinkėje,
* Ukmergės rajono Laičių apylinkėje ir Ukmergės apylinkėje,
* Utenos rajono Pakalnių apylinkėje,
* Vabalninko rajono Sodelių apylinkėje,
* Varėnos rajono Barčių apylinkėje ir Valkininkų apylinkėje,
* Vilijampolės rajono Svilonių apylinkėje,
* Vilniaus rajono Geisiškių apylinkėje ir Medininkų apylinkėje,
* Zarasų rajono Avilių apylinkėje.
Nikolozas Nakašidzė

**Nikolozas Nakašidzė** (*ნიკოლოზ*; g. 2006 m. liepos 11 d.) – futbolininkas iš Sakartvelo, gynėjas.

## Karjera
Futbolininko karjerą pradėjo gimtinėje. Kitados priklausė FC Borjilmi jaunimo komandoms.

### DFK „Dainava“
2025 m. vasarą tapo žinoma, kad futbolininkas atstovaus Alytaus „Dainavai“.

2025 m. liepos 6 d. debiutavo A lygos rungtynėse prieš Telšių „Džiugą“. Futbolininkas susitikimą pradėjo kaip atsarginis, 55 minutę pasirodė po keitimo, 71 min. užsidirbo geltoną kortelę, o 85 min. futbolininkui parodyta dar viena geltona kortelė, virtusi raudona. Kartvelas buvo pašalintas iš aikštės.

## Statistika
; A lygos statistika

Spalvų reikšmės:
:  rungtyniavo A lygoje;

## Pasiekimai
; TBA

## Rinktinės


## Išnašos

## Nuorodos
* alyga.lt svetainė
* Transfermarkt 
* lietuvosfutbolas.lt
* Globalsportsarchive
Reginaldo Junior

**Režinaldas Žunioras** (*Reginaldo Junior* arba *Reginaldo Del Lima Nunes Junior*; g. 2001 m. rugpjūčio 17 d.) – futbolininkas iš Brazilijos, saugas.

## Karjera
Futbolininko karjerą pradėjo gimtinėje. 2025 m. pirmoje pusėje atstovavo FCV Farul Constanța (Rumunija).

### DFK „Dainava“
2025 m. vasarą tapo žinoma, kad futbolininkas atstovaus Alytaus „Dainavai“.

2025 m. liepos 6 d. debiutavo A lygos rungtynėse prieš Telšių „Džiugą“. Futbolininkas susitikimą pradėjo kaip atsarginis, 55 minutę pasirodė po keitimo ir žaidė iki finalinio švilpuko

Klubas iškrito iš A lygos, žaidėjo kontraktas pratęstas nebuvo.

## Statistika
; A lygos statistika

Spalvų reikšmės:
:  rungtyniavo A lygoje;

## Pasiekimai
; TBA

## Rinktinės


## Išnašos

## Nuorodos
* alyga.lt svetainė
* SOCCERWAY
* Transfermarkt 
* lietuvosfutbolas.lt
* Globalsportsarchive
Vukasin Bulatović

**Vukasinas Bulatovičius** (, g. 2000 m. liepos 8 d.) – dvigubą JAV ir Serbijos pilietybę turintis futbolininkas, gynėjas.

## Biografija
Gimė Čikagoje (JAV). Karjerą pradėjo Sockers FC (JAV). Nuo 2019 m. vasaros atstovavo Valparaiso Crusaders (Valparaiso University). 2020 m. perėjo į Purdue Fort Wayne Mastadons. 2021 m. nuomos pagrindais perleistas Steel City FC. Nuo 2022 m. rungtyniavo New York City FC II komandoje. 2023 m. persikėlė į Europą ir atstovavo Metalac klubui (Serbija). 2024 m. trumpai priklausė FK Radnički 1923 (Serbija). Netrukus prisijungė prie Leskovaco „Dubočicos“ klubo, besivaržiusio Pirmoje lygoje.

2025 m. vasarą atvyko į Lietuvą ir prsijungė prie Vilniaus „Riterių“. 2025 m. liepos 5 d. oficialiai debiutavo A lygos rungtynėse prieš FK Kauno Žalgiris. Futbolininkas susitikimą pradėjo startinėje sudėtyje ir žaidė iki finalinio švilpuko. Kauniečiai sutriuškino varžovus rezultatu 5-1.

## Statistika

## Pasiekimai
; su FK Riteriai 
* TBA

## Išnašos

## Nuorodos
* toplyga.lt svetainė
* SOCCERWAY
* Transfermarkt
* lietuvosfutbolas.lt
* Globalsportsarchive
Lovro Grajfoner

**Lovras Grajfoneris** (*Lovro Grajfoner*; g. 2000 m. sausio 5 d.) – Slovėnijos futbolininkas, saugas, atraminis saugas. Kitados atstovavo Slovėnijos jaunimo rinktinėms.

## Karjera
Karjerą pradėjo gimtinėje. Futbolo paslapčių sėmėsi „Maribor“ klubo jaunimo ugdymo sistemoje. Nuo 2019 m. priklausė NK Maribor, tačiau nuomos pagrindais buvo skolinamas Ptujaus „Drava“, nuo 2020 m. – Kidričevo „Aluminij“.

Nuo 2021 m. rungtyniavo Chlorakos „Akritas“ (Kipras). Vėliau persikėlė į „Minaj“ (Ukraina).

2023 m. pirmoje pusėje atstovavo NK Aluminij (Slovėnija). 2023 m. vasarą persikėlė į Slovenske Konicių „Dravinja“. Nuo 2024 m. rungtyniavo NK Domžale (Slovėnija).

### „Panevėžio“ klubas
2025 m. vasarą prisijungė prie „Panevėžio“ klubo treniruočių. 2025 m. liepos 4 d. pranešta, kad atstovaus „Panevėžio“ klubui. Pasirašyta sutartis galios iki 2026 metų sezono pabaigos.

2025 m. liepos 7 d. oficialiai debiutavo klube A lygos rungtynėse prieš Marijampolės „Sūduvą“. Futbolininkas susitikimą pradėjo startinėje sudėtyje, 65 minutę užsidirbo geltoną kortelę ir žaidė iki finalinio švilpuko. Varžovai nugalėjo panevėžiečius rezultatu 2-1.

## Statistika
; A lygos statistika

Spalvų reikšmės:
:  rungtyniavo A lygoje;

## Laimėjimai
;  su FK Panevėžys
* **[[LFF taurė]]s laimėtojas:** 2025 m.

## Išnašos

## Nuorodos
* toplyga.lt svetainė
* SOCCERWAY
* Transfermarkt
* lietuvosfutbolas.lt
* Globalsportsarchive
Juozas Vėlyvis

**Juozas Vėlyvis** (1920 m. – 1961 m. sausio 8 d.) – Vilniaus Ypatingojo būrio prie vokiečių saugumo policijos ir saugumo tarnybos (SD) narys, tarnavęs būrio eiliniu nuo 1941 m. iki 1944 m.

Kaip Ypatingojo būrio narys, J. Vėlyvis įvykdė masines žydų ir kitų tautybių Lietuvos gyventojų žudynes Paneriuose ir kitose Lietuvos vietovėse, daugiausia Vilniaus krašte. Antrojo pasaulinio karu metu pasitraukė į Vokietiją ir po karo emigravo gyventi į Jungtinę Karalystę.

## Biografija

J. Vėlyvis gimė 1920 m. Alytaus rajone. Atvyko gyventi į Vilnių. Žinoma, kad gyveno Kražių g. 25–2.

1941 m. liepą J. Vėlyvis savanoriškai įstojo į Vokietijos okupacinių pajėgų formuojamą Ypatingąjį būrį. Tarnavo eiliniu. Pasak Ypatingojo būrio nario Antano Granicko parodymų, J. Vėlyvis dalyvavo Lietuvos žydų ir kitų tautybių gyventojų masiniuose sušaudymuose Paneriuose, Naujojoje Vilnioje, Nemenčinėje, Riešėje, Švenčionėliuose. Pasak Ypatingojo būrio nario Konstantino Čičelio parodymų, J. Vėlyvis buvo vienas iš pirmųjų masinių sušaudymų Paneriuose vykdytojų.

### Emigracija ir mirtis

1944 m. J. Vėlyvis pasitraukė į Vokietiją. Vėliau emigravo ir apsigyveno Anglijoje.

J. Vėlyvis mirė 1961 m. sausio 8 d. Kitlio miesto Viktorijos ligoninėje, šiaurinėje Anglijoje. Lietuvių emigrantų leidinyje „Europos lietuvis“ pranešime apie J. Vėlyvio mirtį nurodyta, kad jis gyveno Kitlyje, dirbo fabrike, mirė būdamas 41 metų amžiaus viengungis. Mirties priežastimi tapo staigus smegenų uždegimas. Pranešime apie mirtį paminėta, kad karo metu J. Vėlyvis susirgo reumatizmu, kuris sužalojo jo rankas. Pastebėta, kad jis ir toliau mėgo užsiimti dailidės amatu laisvalaikiu. Sausio 11 d. Kitlio lietuvių kunigas J. Kuzmickis atlaikė gedulingas mišias, kurias, anot „Europos lietuvis“ pranešimo, išklausė beveik visi vietos lietuviai. Palaidotas Kitlyje.

Testamento registre J. Vėlyvio adresas nurodytas kaip *124 Aireworth Road, Keighley*. Taip pat nurodyti kiti J. Vėlyvio vardo variantai, vartoti jo emigracijos metu Anglijoje: vietoj Juozo, jis taip pat žinomas kaip Jaczas Vėlyvis arba Joe Vėlyvis. J. Vėlyvio turtas, įvertintas 539 svarais, testamentu perduotas tekstilės darbuotojui Petrui Lengveniui.

## Išnašos

## Bibliografija
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*
Sumgaito miesto stadionas

**Sumgaito miesto stadionas** (, taip pat *Mehdi Hüseynzadə adına Sumqayıt Şəhər Stadionu, Kapital Bank Arena*) – pagrindinis Sumgaito miesto (Azerbaidžanas) stadionas, įrengtas prie Kaspijos jūros. Talpina 9502 žiūrovus. Pavadintas II pasaulinio karo leitenanto Mehdi Huseynzade (1918–1944) garbei.

## Istorija

Stadionas pradėtas statyti 1963 m., atidarytas 1966 m. 2019–2022 m. renovuotas. 2025 m. jame vyko s finalas.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Stadion Mehdi Hüseyinzadə - Sumqayıt (Europlan-online.de)
Anderson Cordeiro

**Andersonas Kordeiras Kosta** (*Anderson Cordeiro Costa*; g. 1998 m. spalio 10 d.) – Braziijos futbolininkas, puolėjas.

## Karjera
Žaidė gimtinėje. Karjerą pradėjo Desportivo Brasil, bei „Atletico-MG“ jaunimo ugdymo akademijose. Atstovavo Taubaté klubui.

Nuo 2019 m. rungtyniavo „Carsko selo“ klube (Bulgarija). 2021–2022 m. nuomos pagrindais žaidė Fuenlabrada (Ispanija).

Nuo 2022 m. rungtyniavo Casa Pia {Portugalija), 2023 m. persikėlė į Keçiörengücü (Turkija). 2023 m. grįžo į gimtinę, kur prisijungė prie ABC.

2024 m. žaidė Pietų Korėjoje, kur atstovavo Chungnam Asan.

2025 m. pirmoje pusėje rungtyniavo CA Votuporanguense (Brazilija).

### „Bangos“ klubas
2025 m. liepos mėn. tapo žinoma, kad futbolininkas persikėlė į Gargždų „Bangą“. 2025 m. liepos 13 d. debiutavo A lygos rungtynėse prieš Telšių „Džiugą“. Susitikimą pradėjo kaip atsarginis, o aikštėje pasirodė po keitimo antro kėlinio pradžioje (46 min.) vietoje Mato Ambrazaičio ir žaidė iki finalinio švilpuko.

2026 m. vasario pradžioje tapo žinoma, kad futbolininkas išvyko į gimtąją Braziliją, kur pasirašė sutartį su „Manaus“ klubu.

## Statistika
; A lygos statistika

Spalvų reikšmės:
:  rungtyniavo A lygoje;

## Išnašos

## Nuorodos
* alyga.lt svetainė
* SOCCERWAY
* Transfermarkt
* lietuvosfutbolas.lt
* Globalsportsarchive
Nile City FC

**„Nil Sičio“ futbolo klubas** arba **Nile City Football Club**, o trumpai vadinamas **Nile City** – Pietų Sudano futbolo klubas iš Jambijo. 

## Istorija
1990 m. įkurtas klubas. Rungtyniavo aukščiausioje lygoje. 2025 m. sezone liko keturioliktoje vietoje ir iškrito į žemesnį divizioną.

## Titulai
;  **[[South Sudan Premier League]]:** 
:: **Čempionai**: 
;  **Pietų Sudano taurės turnyras:**
:: **Nugalėtojai**: 
;  **Pietų Sudano Supertaurė**:
:: **Nugalėtojai**:

## Sezonai
; Pastarųjų metų sezonai

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose rungtyniauja tradicine apranga.

## Garsesni žaidėjai
; Klubo žaidėjai, atsovavę Pietų Sudano nacionalinei rinktinei.
*  

; Užsieniečiai
* 

## Išnašos

## Nuorodos
* [ Oficiali klubo svetainė]
* [ SOCCERWAY] 
* [ FLASHSCORE]
* [ Transfermarkt]
* Globalsportarchive
Ketvirtas aukštas

**Ketvirtas aukštas** ( – liet. „Namai“) – 2025 m. amerikiečių psichologinio siaubo filmas. Režisierius – James DeMonaco, scenarijaus autoriai – DeMonaco ir Adam Cantor. Vaidina Pete Davidson, John Glover, Bruce Altman ir Ethan Phillips.

Lietuvos kino teatruose pasirodė 2025 m. liepos 25 d.

## Siužetas
Maksas, vyras su sunkia praeitimi, įsidarbina senelių namuose ir supranta, kad jų gyventojai ir prižiūrėtojai slepia tamsias paslaptis. Tyrinėdamas pastatą ir jo draudžiamą ketvirtą aukštą, pradeda atrasti ryšius su savo praeitimi ir augimu globos namuose.

## Vaidmenys

: *Aktorius – veikėjas*

* Pete Davidson – *Max*
* John Glover – *Lou*
* Bruce Altman – *Dr. Sabian*
* Ethan Phillips – *Ethan*
* Marilee Talkington – *Gretchen*

## Filmo gamyba
2021 m. rugsėjį James DeMonaco patvirtino „Collider“ žurnalui, kad režisuos „paranojišką psichologinio siaubo trilerį“ pavadinimu „The Home“ („Namai“), kurio pagrindinį vaidmenį atliks Pete Davidson.

Filmas, kurį prodiusavo „Miramax“, buvo filmuojamas Naujojo Džersio miestuose Denvilyje, Elizabete ir Natlyje nuo 2022 m. sausio pabaigos iki balandžio pradžios. Uždaryta senelių globos namų įstaiga Denvilyje buvo pagrindinė filmavimo vieta. Iki 2022 m. balandžio mėn. prie aktorių kolektyvo prisijungė Marilee Talkington.

2023 m. spalio mėn. „Lionsgate“ įsigijo filmo platinimo teises JAV 2023 m. Tarptautiniame Toronto kino festivalyje.

## Nuorodos
* 
* 
* 
## Išnašos
Aklųjų kombinato pėsčiųjų viadukas

**Aklųjų kombinato pėsčiųjų viadukas** – buvęs viadukas, stovėjęs Ukmergėje, prie Žiedo ir Deltuvos gatvių sankryžos, netoli išvažiavimo į kelią . Buvo skirtas šalia gyvenantiems regėjimo negalią turintiems ukmergiškiams. Viaduku jie galėjo be pagalbos pasiekti priešingoje pusėje veikusį Aklųjų kombinatą.  2020 m. statinys nugriautas, jo vietoje įrengta žiedinė sankryža.

## Istorija

Naujame daugiabučiame name Deltuvos g. 20 keturiasdešimt butų buvo skirta žmonėms su regėjimo negalia. Dauguma jų dirbo Lietuvos aklųjų draugijos įmonėje Vilniuje arba užsiėmė namudiniu darbu. Čia apsigyveno ir pats Ukmergės padalinio vadovas Leonas Kirkilovskis – viaduko statybos sumanytojas ir įgyvendintojas. Tuomet laisvame žemės plote tarp Deltuvos ir Žiedo gatvių jo iniciatyva gautas sklypas gamybinėms patalpoms pasistatyti. 1982 m. čia jau veikė metalo apdirbimo ir plastmasės liejimo barai. Žiedo gatvėje iškilo trys nauji daugiabučiai namai, kuriuose apsigyveno daugiausia regėjimo negalią turintys ukmergiškiai. Pastatytas per judrią gatvę viadukas, kurį suprojektavo „Lietkelprojekto“ institutas. Pasak paties L. Kirkilovskio, daugiau nei šimtui ukmergiškių naujasis statinys prilygo kone stebuklui. 

Viadukas tarnavo gana neilgai – įmonė 1999 m. buvo uždaryta, neįgalieji prarado darbus ir jiems nebeliko jokio reikalo ten keliauti. Kadangi viaduku kiti pėstieji praktiškai nesinaudojo, jo savininkas, rajono savivaldybė, priėmė sprendimą statinį nugriauti. Be to, šalia mažai naudojamo viaduko per gatvę buvo nubraižyta pėsčiųjų perėja. Daugiau nei tris dešimtmečius stovėjusį tiltą 2020 m. lapkričio mėn. demontavo UAB „Ukmergės keliai“.

Viadukas buvo gelžbetoninių konstrukcijų, apie 16 m ilgio, turėjo po 40 laiptelių į abi puses. Laiptai buvo nutiesti statinio galuose, ėjimo tako ašyje. Tiesių laiptų statų nuolydį skaidė tarpinės aikštelės. Tilto sijos rėmėsi į dvi tarpines atramas, pastatytas gatvės šonuose.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Pėsčiųjų tiltas Ukmergėje per Žiedo gatvę *miestai.net* 2012-10-31, #21-23.
Lyvių kalbos ekspertų komisija

**Lyvių kalbos ekspertų komisija** (, ) – oficiali lyvių kalbos žinovų grupė, besirūpinanti įvairiais lyvių kalbos rašybos (gramatikos) ir standartizacijos klausimais. 2024 m. sausio 15 d. komisija patvirtinta Latvijos Valstybinės kalbos centro direktoriaus Mario Baltinio (*Māris Baltiņš*) potvarkiu. Komisija sudaryta remiantis Lyvių instituto direktoriaus Valto Ernštreito 2023 m. gruodžio 8 d. pareiškimu. Ji įkurta prie Latvijos Valstybinės kalbos centro Rygoje.

Lyvių kalbos ekspertų komisija tapo pirmuoju instituciniu dariniu nuo 1940 m. ir pirmąja valstybės suformuota institucija Latvijos Respublikos egzistavimo istorijoje, kurios darbinė ir raštvedybos kalba yra lyvių (komisijos protokolai verčiami ir į valstybinę kalbą).

## Įkūrimo prielaidos
Jau ilgą laiką buvo aktualu sudaryti Lyvių kalbos ekspertų komisiją, nes lyvių kalba vis plačiau vartojama tiek knygose, tiek informaciniuose leidiniuose, tiek žiniasklaidoje, tačiau jos norminimo klausimai buvo palikti savieigai. Nors nedaug, tačiau lyvių kalbos specialistų yra, jie dirba ne tik Lyvių institute.

## Tikslai
Lyvių kalbos ekspertų komisija sudaryta tam, kad užtikrintų teisės aktuose apibrėžtą lyvių kaip Latvijos senųjų vietinių gyventojų (autochtonų) kalbos išlaikymą, apsaugą, vystymąsi ir standartizaciją. Komisija – specializuota kolegiali institucija, vykdanti Latvijos ir tarptautiniuose teisės aktuose numatytus uždavinius lyvių kalbos kodifikavimo ir standartizavimo srityje.

## Komisijos nariai
2024 m. sausio 15 d. patvirtinta tokia Lyvių kalbos ekspertų komisijos sudėtis:
* Valtas Ernštreitas – lyvių literatas ir lyvių kalbos dėstytojas, lyvių rašomosios kalbos, leksikos ir vietovardžių tyrėjas bei skaitmeninių išteklių kūrėjas, Lyvių instituto direktorius ir vadovaujantysis tyrėjas
* Gita Kūla – lyvių kalbos vartotoja ir Lyvių instituto ekspertė
* Milda Kurpniecė – lyvių kalbos gramatikos tyrėja ir skaitmeninių išteklių kūrėja, Lyvių instituto tyrėja
* Karlas Pajusalu – lyvių kalbos ir jos tarmių tyrėjas, Tartu universiteto profesorius, Lyvių instituto mokslinės tarybos narys
* Tūlė Tuisk (*Tuuli Tuisk*) – lyvių kalbos fonetikos tyrėja ir lyvių kalbos dėstytoja, Lyvių instituto kviestinė tyrėja (Estija)
2024 m. kovo 15 d. komisijos pirmininku išrinktas Karlas Pajusalu, sekretoriumi – Valtas Ernštreitas. Patvirtinti bendrinės lyvių kalbos ir Salacos tarmės raidynai.

Sprendžiant kalbos klausimus gali būti atsižvelgiama į ilgamečių lyvių kalbos praktikuotojų, knygų autorių ir dėstytojų nuomonę, pavyzdžiui, tokių kaip lyvių kalbos vartotoja Julgė Staltė, Latvijos universiteto ir vasaros mokyklos „Mierlinkizt“ lyvių kalbos dėstytoja Ėrika Krautmanė, keleto lyvių kalbos mokymo priemonių autorė Zoja Sylė, knygos „Kūldaläpš. Zeltabērns“ autorius ir lyvių kalbos mokytojas Janis Mednis ir kt.

## Pastabos

## Išnašos
Arkadijus Kiseliovas

**Arkadijus Kiseliovas** (g. 1945 m. birželio 1 d.) – Lietuvos pedagogas, matematikas.

## Biografija
Mokėsi Šiaulių rajono Kužių septynmetėje ir Šiaulių miesto 2-ojoje internatinėje mokykloje. 1969 m. Arkadijus Kiseliovas baigė Šiaulių pedagoginį institutą, 1973 m. – LTSR mokslų akademijos Fizikos ir matematikos instituto aspirantūrą. 1973 m. – fizinių ir matematinių mokslų kandidatas. 1975 m. stažavo Lietuvos mokslų akademijos Fizikos ir matematikos institute Kvantmechaninių skaičiavimų skyriuje. 1978–1981 m. jis dėstė matematiką Alžyre, Anabos universitete. 1978 m. baigė prancūzų kalbos kursus Leningrado universitete. 1980 m. – visą ekonomikos kursą prie Sovietų Sąjungos generalinio konsulato Alžyro LDR Anaboje. 1986 m. – informatikos kursus Kijevo valstybiniame pedagoginiame institute. 1997 m. stažavo Prancūzijoje, Orleano–Turo mokytojų rengimo universitete. 1973–1977 ir 1981–2013 m. matematikos dėstytojas Šiaulių universitete, 1974–1978 ir 1983–1989 m. Visuomeninių profesijų fakulteto dekanas, 1989–1992 m. prorektorius mokymo reikalams, 1998–2006 m. Matematikos didaktikos katedros vedėjas. Nuo 2007 m. – profesorius.

## Veikla

Arkadijus Kiseliovas daugiausia dirbo matematikos pedagogikos srityje. Paskelbė daugiau kaip 450 mokslinių ir metodinių publikacijų. Įvairių matematikos vadovėlių, pratybų, testų ir kt. autorius (su žmona Danute Kiseliova ir kitais).

Daugkartinis vienviečių baidarių irklavimo įvairaus lygio respublikinių varžybų prizininkas, dviviečių – Sovietų Sąjungos „Lokomotyvo“ draugijos čempionas.

## Bibliografija
* *Geometrijos elementai* (1991 m.)
* *Kombinatorikos pradmenys* (1993 m., su D. Kiseliova)
* *Matematika* (1994 m.)
* *Atsitiktiniai dydžiai ir jų įvertinimas* (1994 m., su D. Kiseliova ir T. Tamošiūnu)
* *Bendroji pradinės matematikos didaktika* (2002 m., su A. P. Ažubaliu)
* *Matematinių gebėjimų diagnostika* (2004 m., 2 dalys, su D. Kiseliova)
* *Tekstinių uždavinių didaktika* (2005 m., su V. Drozdu ir D. Kiseliova)
* *Matematikos didaktika* (2008 m., su D. Kiseliova, 3 dalys)

## Šaltiniai
Baškirų folkloras

**Baškirų folkloras** () – baškirų žodinės tradicijos visuma, apimanti darbo, apeiginės ir buitinės dainos, pasakos, legendos, epiniai kūriniai, patarlės ir priežodžius.

Baškirų folkloro temos apėmė senovės baškirų požiūrį į gamtą, moralinius idealus, jų gyvenimą ir siekius. Folkloras buvo svarbus pažinimo ir pasaulio suvokimo šaltinis.

Baškirų folklorui būdingi bruožai – perdavimas žodžiu, improvizacinis pobūdis, kolektyvinis atlikimas bei daugiavariantiškumas.

Pagrindiniai baškirų folkloro žanrai – pasaka, epas, kuliamas, pasakėčia, lakapas, nebūtų pasaka, mįslingasis kuliamas, kartojamoji pasaka, satyra, parabolė, priežodis, patarlė, mįslė, nasichatas ir kt. Taip pat baškirų folkloras skirstomas į apeiginį, vaikų folklorą ir kitus tipus. Taip pat išskiriami užkalbėjimai, mįslės, patarlės, priežodžiai, prietarai. Baškirų vaikų folklore yra žaismingų skaičiuočių, pamėgdžiojimų ir sakmių.

Baškirų folklorui būdingas dainuojamasis paveldas. Šokamosios dainos buvo dažnai dainuojamos per šventes. Dažniausiai buvo dainuojamos *[[Čaštuška|čaštuškos]]* ir *baitai* – pasakojamosios dainos. Nors častuškos dažniausiai yra humoristinio pobūdžio, daugelis baitų skirti tragiškiems įvykiams. Vienas iš tokių yra baitas *„*Sak-Sok*“*, pasakojantis apie motinos prakeiktus brolius.

## Baškirų folkloro rinkėjai
Pirmieji baškirų literatūrinio folkloro rinkėjai buvo rašytojai ir mokslininkai P. Ryčkovas, P. Pallas, I. Lepechinas, I. Georgijus, V. Tatiščevas (XVIII a.), T. Beliajevas, P. Kudriašovas, A. Puškinas, V. Dalas, L. Suchodolskis, A. Bessonovas (pasakos), Muchametša Burangulovas (Uralo batros epas) ir kiti, muzikinis folkloras - kompozitoriai A. Aliabijevas, K. Šubertas, S. Rybakovas (XIX a.), I. Saltykovas, L. Lebedinskis, L. Atanova ir kt. Tautosakos rinkėjai, baškirų giminaičiai buvo S. Kukliaševas, M. Bekčurinas, J. Aminevas, B. Julijevas, M. Kuvatovas, M. Umetbajevas, F. Tuikinas, M. Burangulovas, M. Gafuri, Š. Babičius ir kt.

## Šaltiniai
RFC Tilleur

**Sen Nikola „Tilleur“** – buvęs Belgijos futbolo klubas iš Tilero mikrorajono Sen Nikola gyvenvietėje (Lježo priemiestis).

## Istorija

Įkurtas 1899 m. 1909 pateko į 2-ąją pakopą, kurią pirmąkart laimėjo 1920 m., bet į aukščiausiąją lygą nepateko. 1925 m. klubui suteiktas karališkasis titulas. 1925 m. debiutavo elitiniame divizione, kuriame su pertraukomis praleido 22 sezonus iki 1967 m. Vėliau klubo lygis sumenko, 1989 m. jis prisijungė RFC Saint-Nicolas komandą. 1995 m. šis jungtinis klubas prisijungė prie RFC Liege.

2002 m. klubas atkurtas registracijos nr. 9405, bet 2023 m. prisijungė prie RCS Saint-Gilles klubo. 2014 m. CS Grace-Hollogne klubo (nr. 2913) pagrindu sukurtas naujas „RFC Tilleur“ klubas.

## Pasiekimai

## Šaltiniai
2024–2025 m. South Sudan Premier League

**2024–2025 m. [[South Sudan Premier League]]** – aukščiausioji Pietų Sudano futbolo lyga. Sezonas prasidėjo 2024 m. gruodžio mėn., o baigėsi 2025 m. gegužės mėn.

## Galutinė lentelė
; 2024–2025 m. South Sudan Premier League dėl rėmimo sutarčių dar žinoma kaip **MTN South Sudan Premier League**.
* Jamus FC tapo čempionais pirmą kartą klubo istorijoje.

## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF duomenų bazė
* Globalsportsarchive