open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Mileičycių valsčius

**Mileičycių valsčius** () – kaimiškas valsčius šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Semiatyčių apskrityje. Centras – Mileičycės. Ribojasi su Bockų, Čeremchos, Dziadkovicės, Kleščelių ir Nužeco Stacjos valsčiais.

## Istorija

Įkurtas po I pasaulinio karo, 1919–1939 m. priklausė Lenkijos tarpukario Balstogės vaivadijai. 1934 m. spalio 1 d. dalis teritorijos perduota Bockų valsčiui, o Mileičycių valsčiui perduotos dalys Kontų valsčiaus ir Radziviluvkos valsčiaus. 1939–1941 m. priklausė Tarybų Sąjungos, Baltarusijos TSR, Bresto srities, Semiatyčių rajonui. 1941–1944 m. priklausė Trečiojo reicho, Balstogės sričiai. Nuo 1945 m. priklauso Lenkijai. 1952 m. perėjo iš Bielsko – Semiatyčių apskričiai. 1945–1999 m. priklausė Balstogės vaivadijai.

|}

## Geografija

Pagal 2002 m. duomenis valsčiaus plotas yra 151,79 km², iš kurių:
* ariama žemė: 53 %
* miškai: 40 %
* vandens telkiniai: 7 %

Valsčius sudaro 10,4 % Semiatičės apskrities.

## Gyventojai

Valsčiaus gyventojų sudėtis pagal 2004 metais surinktus duomenis:

Pagal 2002 m. duomenis pajamų vidurkis vienam gyventojui buvo 1264,9 zlotai.

### Tautinė sudėtis

## Administracinis suskirstymas
* Bielkai, Borovikai, Chankai, Choroščevas, Choroščevo Kolonija, Golubovščizna, Grabarka, Jaltuščikai, Klimkovičė, Košciukovičė, Levošė, Lubiejkai, Miedviežikai, Mikuličė, Mileičicė, Novosiulkai, Osinkai, Pokanevas, Pokanevo Kolonija, Rogačė, Sobiatinas ir Valkai.

## Šaltiniai
Nužeco Stacjos valsčius

**Nužeco Stacjos valsčius** () – kaimiškas valsčius šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Semiatičės apskrityje. Centras – Nužec Stacja. Ribojasi su Čeremchos, Mielniko, Mileičicės, Semiatičės valsčiais ir Gudija.

## Istorija
Nuo V a. pr. m. e. iki X a. šiose vietovėse gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. XIII a.-XIV a. šias žemes užėmė Lietuvos Didžioji Kunigaikštystė. Nuo XIII a.-XIV a. iki 1513 m. priklausė Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės Trakų vaivadijai, nuo 1513 m. iki 1569 m. Liublino unijos Palenkės vaivadijai. Po unijos rytinė valsčiaus dalis ir toliau priklausė Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės Bresto vaivadijai iki 1795 metų, o vakarinė dalis 1569–1795 m. buvo Abiejų Tautų Respublikos Mažosios Lenkijos provincijos Palenkės vaivadijos valdose. Rytinė valsčiaus dalis 1795–1796 m. priklausė Rusijos imperijos Slanimo gubernijai, 1796–1801 m. Lietuvos gubernijai ir nuo 1801 m. iki 1914 m. priklausė Gardino gubernijai. Vakarinė valsčiaus dalis 1795 m. iki 1807 m. priklausė Prūsijos karalystės Naujosios Rytų Prūsijos Balstogės departamentui. 1807–1842 m. priklausė Rusijos imperijos, Balstogės sričiai, 1842–1914 m. Gardino gubernijai. Nuo 1914 m. iki 1919 m. priklausė Vokietijos imperijos Oberosto sričiai. 1919–1939 m. priklausė Lenkijos tarpukario Balstogės vaivadijai. 1939–1941 m. priklausė Tarybų Sąjungos, Baltarusijos TSR, Bresto srities, Semiatičės rajonui. 1941–1944 m. priklausė Trečiojo reicho, Balstogės sričiai. Nuo 1945 m. priklauso Lenkijai. 1945–1954 m. dalis valsčiaus kaimų priklausė Klukovičės ir Nužeco valsčiams. 1945–1999 m. priklausė Balstogės vaivadijai.

## Paviršiaus struktūra
Pagal 2002 metų duomenis valsčiaus plotas yra 214,96 km², iš kurių:
* ariama žemė: 50 %
* miškai: 43 %
* vandens telkiniai: 7 %
Valsčius sudaro 14,73 % Semiatičės apskrities.

## Gyventojai
Valsčiaus gyventojų sudėtis pagal 2004 metais surinktus duomenis:

Pagal 2002 metų duomenis pajamų vidurkis vienam gyventojui buvo 1312,15 zlotai.

### Tautinė sudėtis
2002 m. gyveno 4 920 žmonės:
* Lenkai – 82,2 % (4 047);
* Gudai – 16,3 % (805);
* Ukrainiečiai – 0,65 % (32);
* Kiti – 0,73 % (36).

## Administracinis suskirstymas
Anusinas, Augustinka, Borisovščizna, Chaniai, Chursai, Dambrova Lešna, Gajuvka, Grabarka, Grabarka Klaštoras, Klukoviče, Klukoviče Kolonija, Litvinoviče, Moščona Panska, Nurčikas, Nurčik Kolonija, Nužecas, Nužec Kiselevas, Nužec Kolonija, Nužec Stacja, Piščatka, Semichoče, Siče, Sokule, Stolbce, Šumiluvka, Tartakas, Telatiče, Timianka, Vakuloviče, Verpolas, Vičulkai, Vulka Nužecka, Zablociai, Zalesiai ir Žerčice.

## Šaltiniai
Semiatyčių valsčius

**Semiatyčių valsčius** () – kaimiškas valsčius šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Semiatičės apskrityje. Centras – Semiatyčės. Ribojasi su Drohičino, Dziadkovicės, Grodzisko, Melniko, Nužeco Stacjos, Plateruvo ir Sarnakų valsčiais.

## Istorija

Įkurtas XIX a. Gardino gubernijoje (). Nuo 1914 m. iki 1919 m. priklausė Vokietijos imperijos Oberosto sričiai. 1919–1939 m. priklausė Lenkijos tarpukario Balstogės vaivadijai. 1934 m. spalio 1 d. prijungtos dalys Kontų valsčiaus ir Naroikų valsčiaus, o dalis Semiatyčių valsčiaus perduota Drohičino valsčiui ir Grodzisko valsčiui. 1939–1941 m. priklausė Tarybų Sąjungos, Baltarusijos TSR, Balstogės sričiai. 1941–1944 m. priklausė Trečiojo reicho, Balstogės sričiai. Nuo 1945 m. priklauso Lenkijai. 1952–1954 m. dalis valsčiaus kaimų priklausė Baciki Šrednių, Boratinec Ruskų, Čartajevo ir Krupicės valsčiams. Iki 1999 m. priklausė Balstogės vaivadijai.

|-
| 1877 m. || || 4794 || 536 kiemai  || 25 seniūnijos || 41
|}

|}

## Geografija

Pagal 2002 m. duomenis valsčiaus plotas yra 227,14 km², iš kurių:
* ariama žemė: 71 %
* miškai: 22 %
* vandens telkiniai: 7 %

Valsčius sudaro 15,56 % Semiatičės apskrities.

## Gyventojai

Valsčiaus gyventojų sudėtis pagal 2004 metais surinktus duomenis:

Pagal 2002 metų duomenis pajamų vidurkis vienam gyventojui buvo 1205,35 zlotai.

### Tautinė sudėtis

## Administracinis suskirstymas
* Anusinas, Baciki Bližše, Baciki Dalše, Baciki Šredniai, Boratineco Lackai, Boratineco Ruskai, Cecele, Čartajevas, Gžibi Ožepai, Halasuvka, Hričkai, Kadlubas, Kajanka, Klekotovas, Klopoti Bankai, Klopoti Buinai, Klopoti Patrai, Klopoti Stanislavai, Klukovas, Koženiuvka Duža, Koženiuvka Mala, Kraseviče Čerepai, Kraseviče Jagielkai, Krupice, Kuligai, Lachuvka, Laskovščizna, Leščka, Močidlai, Ogrodnikai, Olendrai, Osolinas, Rogavka, Romanuvka, Semiatiče Stacja, Skivi Duže, Skivi Male, Slochi Anopolskiai, Stare Kraseviče, Šeršeniai, Tolvinas, Turna Duža, Turna Mala, Vierceno Dužai, Vierceno Malai, Viromiejkai, Vulka Biševska, Vulka Nadbužna ir Zalesiai.

## Šaltiniai
Bialovežos valsčius

**Bialovežos valsčius** () – kaimiškas valsčius šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Hainuvkos apskrityje. Centras – Bialoveža. Ribojasi su Hainuvkos, Narevkos valsčiais ir Gudija, apima dalis Bialovežos girios.

## Istorija

Įkurtas XIX a. Gardino apskrityje, vadinosi ***Bialovežos-Aleksandravo valsčiumi*** () arba ***Aleksandravo valsčiumi*** (). Nuo 1914 m. iki 1919 m. priklausė Vokietijos imperijos Oberosto sričiai. Po I pasaulinio karo atiteko Lenkijai, iš pradžių priklausė Pružanų apskričiai, 1920 m. gruodžio 12 d. prijungtas prie Balstogės apskrities, 1922 m. rugpjūčio 1 d. – prie Bielsko apskrities. 1919–1939 m. priklausė Lenkijos Balstogės vaivadijai. 1929 m. balandžio 13 d. dalis teritorijos perduota naujam Hainuvkos valsčiui, tačiau pastarasis 1930 m. balandžio 1 d. buvo panaikintas, o jo teritorija atiteko Bialovežos valsčiui. 1933 m. spalio 16 d. sudaryta 17 gromadų. 1934 m. spalio 1 d. vėl sudarytas Hainuvkos valsčius, tad vėl dalis Bialovežos valsčiaus perduota jam.

1939–1941 m. priklausė Tarybų Sąjungos, Baltarusijos TSR, Bresto sričiai. 1941–1944 m. priklausė Trečiojo Reicho, Balstogės sričiai. Nuo 1945 m. priklauso Lenkijai. 1945–1999 m. priklausė Balstogės vaivadijai. 1990 m. pradėtas naudoti Bialovežos valsčiaus herbas.

|-
| 1877 m. || || 3386 || 515 kiemų  || 11 seniūnijų || 59
|}

|}

## Geografija

Pagal 2002 metų duomenis valsčiaus plotas yra 203,2 km², iš kurių:
* ariama žemė: 8 %
* miškai: 88 %
* vandens telkiniai: 4 %
Valsčius sudaro 12,52 % Hainuvkos apskrities.

## Administracinis suskirstymas
* Bialoveža, Budai, Čerlonka, Grudkai, Podcerkvai, Podolanai, Pogoželce, Pževloka, Teremiskai ir Zviežinecas.

## Gyventojai

Valsčiaus gyventojų sudėtis pagal 2004 m. duomenis:

Pagal 2002 metų duomenis pajamų vidurkis vienam gyventojui buvo 1813,08 zlotai.

### Tautinė sudėtis

## Šaltiniai

* Valsčiaus gyvenvietės 1870 m. (Radzima.net)
Bransko valsčius

**Bransko valsčius** () – kaimiškas valsčius šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Bielsko apskrityje. Centras – Branskas. Ribojasi su Bielsko, Bockų, Dziadkovicės, Grodzisko, Kliukovo, Novės Piekutų, Posventnės, Rudkos, Šepetovo ir Vyškų valsčiais.

## Istorija

Įkurtas 1934 m. spalio 1 d. iš viso Domanovo valsčiaus, taip pat dalių Lubino valsčiaus, Rudkos valsčiaus, Topčevo valsčiaus ir Vidzgovo valsčiaus. 1939–1941 m. priklausė Tarybų Sąjungos, Baltarusijos TSR, Balstogės srities, Bransko rajonui. 1941–1944 m. priklausė Trečiojo reicho, Balstogės sričiai. Nuo 1945 m. priklauso Lenkijai. 1952 m. liepos 1 d. dalis valsčiaus grąžinta atkurtam Domanovo valsčiui. Iki 1999 m. priklausė Balstogės vaivadijai.

|}

## Geografija

Pagal 2002 m. duomenis valsčiaus plotas yra 227,3 km², iš kurių:
* ariama žemė: 78 %
* miškai: 15 %
* vandens telkiniai: 7 %

Valsčius sudaro 16,41 % Bielsko apskrities.

## Gyventojai

Valsčiaus gyventojų sudėtis pagal 2004 m. surinktus duomenis:

Pagal 2002 m. duomenis pajamų vidurkis vienam gyventojui buvo 1164,15 zlotai.

### Tautinė sudėtis

2002 m. gyveno 6 692 žmonės:
* Lenkai – 99,1 % (6 632);
* Gudai – 0,35 % (24);
* Kiti – 0,53 % (36).

## Administracinis suskirstymas
* Bronka, Burchatai, Bžežnica, Chojevas, Chojevo Kolonija, Chrošcianka, Dembovas, Domanovas, Ferma, Glinikas, Holonkai, Jarmarkovščizna, Kadlubuvka, Kalnica, Kalnoviecas, Kiersnovas, Kiersnuvekas, Kievlakai, Klichai, Konotopa, Koševas, Lubiešče, Majerovizna, Markovas, Mienas, Novosadai, Oleksinas, Olendai, Olendzkiai, Olševekas, Olševas, Otapai, Pace, Patokai, Pietraškai, Plonovas, Poletilai, Poplavai, Prušanka Barankai, Prušanka Stara, Puchali Nove, Puchali Stare, Spiešinas, Šcionai, Šmurlai, Šviridai, Vidžgovas, Zaluskie Korone, Zaluskie Košcelne ir Zaniai.

## Šaltiniai
Mėnulis (filmas)

**Mėnulis** () – 2009 m. britų mokslinės fantastikos draminis filmas apie žmogų, išgyvenantį asmeninę krizę paskutines dvi trejų darbo metų savaites helio kasyklose, Mėnulyje. Tai debiutinis režisieriaus Duncan Jones filmas. Sam Rockwell atliko astronauto Sam Bell vaidmenį, o Kevin Spacey įgarsino jo robotą kompanioną GERTY. Filmo premjera įvyko 2009 m. Sandanso kino festivalyje.

2009 m. filmas pelnė „Geriausio nepriklausomo britų filmo“ apdovanojimą (BIFA) bei 2010 m. buvo nominuotas dviem BAFTA apdovanojimams.

## Siužetas

„Lunar Industries“ darbuotojas Semas Belas (akt. Sam Rockwell) išsiunčiamas trejiems metams dirbti didžiulėje automatizuotoje *Sarang* mėnulio bazėje (*sarang* iš korėjiečių k. išsiverčia kaip 'meilė'), kur vienintelis jo kompanionas yra dirbtinio intelekto robotas Gertis. Semo užduotis yra prižiūrėti automatizuotus „kombainus“, kurie išgauna helį iš mėnulio regolito. Išgautą kurą jis periodiškai siunčia į Žemę, kur šis panaudojamas labai reikalingos švarios branduolių sintezės energijos gamyboje. Dėl nuolatinių palydovo susisiekimo trukdžių, su žmona Tese ir jų dukrele Eva Semas gali bendrauti tik įrašytomis vaizdo žinutėmis.

Likus dviem savaitėms iki jo išvykimo atgal į Žemę, Semą pradeda kamuoti galvos skausmai bei haliucinacijos. Vieno tokio migrenos priepuolio metu jis padaro avariją. Po kiek laiko Semui prabudus bazės ligoninėje, Gertis apklausia jį ar jis prisimena, kas įvyko avarijos metu, šiam atsakius neigiamai – užtikrina, kad tai nėra neįprasta. Semas pradeda kai ką įtarti, kai užtinka tiesioginį pokalbį tarp Gerčio ir įmonės vadovų bei sužino, kad Gerčiui liepta jo neišleisti iš bazės. Taip pat pranešama, kad sutvarkyti apgadinto kombaino atvyksta gelbėjimo komanda *Eliza*.

Semas sąmoningai sugadina dujų vamzdį, kad įtikintų Gertį išleisti jį laukan ir patikrinti ar nėra išorinių pažeidimų. Tačiau, sugrįžta į avarijos vietą ir ten randa vos gyvą žmogų, kuris stebėtinai atrodo lygiai kaip jis. Gertis juos abu tapatina kaip Semą Belą…

## Aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*

* Sam Rockwell – Sam Bell
* Kevin Spacey – roboto GERTY balsas
* Dominique McElligott – Tess Bell
* Kaya Scodelario – Eve Bell
* Benedict Wong – Lunar Industries' Thompson
* Matt Berry – Lunar Industries' Overmeyers
* Malcolm Stewart – „technikas“
* Robin Chalk – Sam Bell klonas (antrininkas)

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
* Mėnulis svetainėje Internet Movie Database
* Mėnulis svetainėje Rotten Tomatoes
* Mėnulis svetainėje Metacritic
Bill Shankly

.
**William „Bill“ Shankly** (g. 1913 m. rugsėjo 2 d. – m. 1981 m. rugsėjo 29 d.) buvo škotų futbolininkas ir treneris. Labiausiai pasižymėjo valdant Liverpulio klubą nuo 1959 m. iki 1974 m. Vienas iš sėkmingiausių ir gerbiamiausių futbolo trenerių Britanijoje, taip pat buvo geras futbolininkas, kurio karjerą nutraukė antrasis pasaulinis karas. Sužaidė beveik 300 kartu Anglijos futbolo lygoje už Preston North End, 7 kartus atstovavo Škotijos rinktinę, taip pat žaidė Partick Thistle ir Carlisle United FC klubuose.

Jis prisimenamas kaip treneris, už jo indėlį į Liverpulio futbolo klubą. Atėjus Shankly į klubą, kuris tuo metu buvo antroje divizijoje, lentelės apačioje, jis greitai pavertė klubą į vieną galingiausių Anglijoje. Per jo penkiolikos metų kadenciją, klubas laimėjo 3 lygos čempionatus, dvi futbolo asociacijos taures ir vieną UEFA taurę. 1974 m. Shankly paliko Liverpulio klubą užleisdamas vietą Bob Paisley.

## Pasiekimai
### Žaidėjo
* 1934 Antrasis divizionas antra vieta (*su Preston North End*)
* 1937 FA Taurė antra vieta (*su Preston North End*)
* 1938 FA Taurė pirma vieta (*su Preston North End*)
* 1941 Wartime Cup laimėtojas (*su Preston North End*)

### Trenerio

 **[[Liverpool FC|Liverpool]]**

* **[[Futbolo lygos pirmasis divizionas|Pirmasis divizionas]]**
** Nugalėtojai: 1963–1964, 1965–1966, 1972–1973

* **[[Futbolo lygos antrasis divizionas|Antrasis divizionas]]**
** Nugalėtojai: 1961–1962

* **[[FA Taurė]]**
** Nugalėtojai: 1965, 1974

* **[[UEFA Europos lyga|UEFA taurė]]**
** Nugalėtojai: 1973

* **[[FA Community Shield]]**
** Nugalėtojai: 1966, 1974
** Bendrai su: 1964 (West Ham United), 1965 (Manchester United)

* 1973 metų treneris

## Taip pat skaitykite
* Liverpool FC trenerių sąrašas

## Nuorodos
* Profilis LFC svetainėje
Jim Henson

**Jim Henson**, **James Maury Henson** (1936 m. rugsėjo 24 d. Greenville Misisipėje, JAV – 1990 m. gegužės 16 d. Niujorke) – Amerikos lėlininkas, aktorius, kino režisierius, televizijos prodiuseris, visų pirma išgarsėjęs kaip The Muppets autorius. Jim Henson dalyvavo įvairiose televizijos programose, tokiose kaip Sesame Street, The Muppet Show, taip pat filmuose The Muppet Movie, The Great Muppet Caper, sukūrė lėles tokiems žinomiems projektams kaip Fraggle Rock, The Dark Crystal, Labyrinth.

## Nuorodos

* Jim Henson biografija
* Jim Henson
Vesnovo kaimo gyvenvietė

**Vesnovo kaimo gyvenvietė** () – administracinis vienetas kaimo gyvenvietė Rusijos Federacijos anklavo Kaliningrado srities Krasnoznamensko rajono pietvakarinėje dalyje. Centras – Vesnovas.

## Istorija
Įsteigta vykdant municipalinę reformą 2008 m. birželio 30 d. Ribojasi šiaurėje su Aleksejevkos kaimo, Krasnoznamensko miesto gyvenvietėmis, rytuose su Dobrovolsko, pietuose su Iljušino, Kubanovkos, vakaruose – su Lunino kaimo gyvenvietėmis.

2010 m. Rusijos gyventojų surašymo duomenimis buvo 2121 gyventojas.

## Gyvenvietės

Kaliningrado srities įstatymu Nr. 256. Vesnovo kaimo gyvenvietę sudaro gyvenvietės:  
* Belkinas,
* Diatlovas,
* Fevralskojė,
* Novinkos,
* Saratovskojė,
* Sorokinas,
* Šeikinas,
* Tolstovas,
* Uzlovojė,
* Vesnovas,
* Zaoziornojė,
* Želanojė.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kevin Spacey

**Kevinas Speisis** (, piln. *Kevin Spacey Fowler*; g. 1959 m. liepos 26 d.) – JAV aktorius, režisierius, scenarijų autorius, prodiuseris ir sentimentalių dainų atlikėjas.

Užaugo Kalifornijoje, aktoriaus karjerą pradėjo XX a. 9-ajame dešimtmetyje. Pripažinimą pelnė po Oskaro už geriausią antraplanį vaidmenį filme „Paprasti įtariamieji“ (1995), o vėliau Oskarą už geriausią pagrindinį vaidmenį filme „Amerikos grožybės“ (1999). Už kitus vaidmenis įvairiuose filmuose jis buvo nominuotas keletui Emmy bei Auksinio gaublio apdovanojimams. Žymiausias jo vaidmuo televizijoje yra seriale „Kortų namelis“, už kurį jis buvo nominuotas Emmy, Auksinio gaublio, Saturno ir Ekrano aktorių gildijos apdovanojimams.

Nuo 2003 m. jis yra Londone įsikūrusiame teatro „Old Vic“ direktorius.

## Filmografija

## Nuorodos

* Kevin Spacey Internet Movie Database svetainėje
* Kevin Spacey  Obuolys.lt
* Kevin Spacey  kinas.info
Kurmaičių-Tintelių senosios kapinės

**Kurmaičių-Tintelių senosios kapinės** (arba ***Markapiai***, ***Pilalė***) – neveikiančios kapinės pietvakarinėje Kretingos rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Tinteliuose (Kretingos seniūnija), 0,38 km į pietus nuo Kurmaičių tilto per Akmeną, Padvarių tvenkinio rytinio kranto pusiasalyje. 

## Kapinės

Įrengtos aukštumos kyšulio, įsiterpiančio į tvenkinį, vakariniame gale. Jos apie 36 m ilgio šiaurės rytų – pietvakarių kryptimi ir 25 m pločio. Vieta nepažymėta, vizualiai iš aplinkos neišsiskiria, memorialinių statinių (kryžių) nėra. 

Teritorijos plotas – 0,1 ha.

## Istorija

Veikė XVI–XIX a. Laidoti Kurmaičių kaimo ir šalia kapinių XVIII a. susiformavusio Tintelių užusienio gyventojai. XX a. pradžioje kapinėse stovėjo keli ąžuoliniai kryžiai, kurie netrukus sunyko. 

Lietuvos žemės reformos metu kapinių teritorija tapo privačia valda, kurios savininkai jas suarė, nurinko akmenis, kasė duobes bulvių rūsiams. Duobėse buvo randama žmonių griaučių, žalvarinių žiedų, monetų,  kt. dirbinių. Rengiant tvenkinį, teritorija išlyginta, duobės užpiltos. 

Saugotinas kultūros paveldo objektas.

### Tyrimai

1940 m. žvalgė Ignas Jablonskis, 1959 m. – Juozas Mickevičius. 2010 m. tyrė Algimantas Merkevičius. 

Atidengtas 5,75 m² plotas, ištirti 4 žmonių kapų liekanos ir kryžiaus vieta. Mirusieji laidoti karstuose ir be jų, ištiestoje padėtyje, aukštielninki, galvomis į vakarus ir pietvakarius. Vėlesniems kapams duobės buvo kasamos virš ankstesnių kapų. Kapuose rasta žalvarinių juostinių ir signetinių žiedų, nedidelė kiauravidurės širdies su liepsnos karūnėle pavidalo segė. Kryžiaus vietoje aptiktas jo stiebui sutvirtinti sukrautas akmenų vainikas, o po juo buteliukas su užrašu: „Karlsruhe F. Wolff & Sohn 1684“.
 
Kapai datuojami XVI–XVIII a.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 2010 metais
* Kretingos krašto enciklopedija: Kurmaičių IV senosios kapinės
Sam Rockwell

**Semas Rokvelas** (; g. 1968 m. lapkričio 5 d.) – JAV aktorius, žinomas savo vaidmenimis filmuose „Lawn Dogs“, „Pavojingo žmogaus išpažintis“ ir „Mėnulis“ bei antraplaniais vaidmenimis filmuose „Žalioji mylia“, „Geležinis žmogus 2“, „Frostas prieš Niksoną“, „Galaktikos gelbėtojai“, „Apgavikai“, „Džesio Džeimso nužudymas, kurį įvykdė bailys Robertas Fordas“ ir kt.

## Filmografija
* 1989: *Clownhouse*
* 1990: *Vėžliukai nindzės*
* 1991: *Strictly Business*
* 1992: *Light Sleeper*
* 1993: *Law & Order*
* 1995: *Glory Daze*
* 1996: *Basquiat*
* 1996: *Box of Moon Light*
* 1997: *[[Lawn Dogs]]*
* 1998: *Safe Men*
* 1998: *Įžymybės* 
* 1999: *Vasarvidžio nakties sapnas*
* 1999: *[[Žalioji mylia (filmas)|Žalioji mylia]]*
* 1999: *Galaktikos gelbėtojai*
* 2000: *Čarlio angelai*
* 2001: *BigLove*
* 2001: *Made*
* 2001: *Sukčiai* 
* 2002: *13 mėnulių*
* 2002: *Sveiki atvykę į Kolinvudą*
* 2002: *[[Pavojingo žmogaus išpažintis]]*
* 2003: *[[Apgavikai]]*
* 2005: *[[Galaktikos gidas]]*
* 2005: *Robin's Big Date*
* 2007: *Joshua* 
* 2007: *Sniego angelai*
* 2007: *[[Džesio Džeimso nužudymas, kurį įvykdė bailys Robertas Fordas]]*
* 2008: *Paspringęs* 
* 2008: *[[Frostas prieš Niksoną]]*
* 2009: *[[Mėnulis (filmas)|Mėnulis]]*
* 2009: *G Būrys*
* 2009: *Džentelmenai Bronkai* 
* 2009: *Viskas normaliai!*
* 2010: *[[Geležinis žmogus 2]]*
* 2010: *Conviction*
* 2011: *Kaubojai ir ateiviai*

## Nuorodos

* Sam Rockwell Internet Movie Database svetainėje
Kurmaičių I senosios kapinės

**Kurmaičių senosios kapinės**, vadinamos *Markapiais* (valstybės saugoma kultūros vertybė: unikalus kodas 24472, senas registro kodas L841) – neveikiančios kapinės pietvakarinėje Kretingos rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Kurmaičiuose (Kretingos seniūnija), 0,65 km į rytus nuo pagrindinės (Akmenos) gatvės, 80 m į pietus nuo Laukų gatvės. 

## Kapinės

Įrengtos laukuose esančiose dvejose kalvelėse, atskirtose nedidelės daubos. Ovalo plano, pailgos šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi, 38 m ilgio, 18–20 m pločio, apaugusios aukštais spygliuočiais medžiais. Pakraščiuose iš žemės kyšo stambūs akmenys, kurie ženklina buvusio aptvaro vietą.  

Laidojimo žymių nesimato. Kapinėse stovi 2 nedideli kryžiai – paprastas medinis ir ornamentuotas kaltinis. 

Teritorijos plotas – 0,06 ha.

## Istorija

Veikė XVII–XIX a. Laidoti Kurmaičių kaimo gyventojai. Kapinėse stovėjo koplytėlė, o už jos – 3 ąžuoliniai kryžiai, kurie XX a. II pusėje sunyko. Jų vietoje XXI a. pradžioje pastatyti nedidelis medinis ir ornamentuotas kaltinis kryžiai.

Kapinės vadinamos Markapiais. Pasakojama, kad jose palaidoti nuo maro mirę žmonės. Seniau jas juosė lauko akmenų pylimas, kurį 1959 m. Kretingos plentų valdybos akmenskaldžiai nuardė, akmenis panaudojo kelių remontui. 

1936 m. žvalgė Kretingos muziejus, 1959 m. – Juozas Mickevičius, 1992 m. – Julius Kanarskas, 1995 m. – Kultūros paveldo centras (istorikės Loreta Kazlavickienė, Jadvyga Verksnienė). 

1998 m. registruotos kultūros vertybių registro laidojimo vietų sąraše (L841), 2005 m. pripažintos valstybės saugoma kultūros vertybe.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* 
*Rimanta Žilinskienė. Kurmaičių istorija – ateičiai. - Kretinga, 2007. - L.71–73
Kurmaičių II senosios kapinės

**Kurmaičių senosios kapinės** (arba ***[[Prancūzkapis]]***; valstybės saugoma kultūros vertybė: unikalus kodas 24473, senas registro kodas L842) – neveikiančios kapinės pietvakarinėje Kretingos rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Kurmaičiuose (Kretingos seniūnija), 30 m į vakarus nuo pagrindinės (Akmenos) gatvės, Tvenkinio gatvės dešinėje pusėje, Bendinės upelio kairiajame krante. 

## Kapinės

Įrengtos į upelio slėnį įsiterpiančiame aukštumos kyšulyje. Netaisyklingo trikampio plano, pailgos šiaurės - pietų kryptimi, 18 m ilgio, 10 m pločio. Laidojimo žymių, memorialinių paminklų ar anotacinio kultūros paveldo ženklo nėra. Teritorija dirvonuoja. 

Teritorijos plotas – 0,01 ha.

## Istorija

Veikė XIX a. Kapinės vadinamos Prancūzkapiu, pasakojama, kad jose palaidoti 1812 m. Kurmaičių apylinkėje žuvę ir sušalę Napoleono kariuomenės kariai.

Kapines juosė akmenų pylimas. Šiauriniame gale augo 3 aukšti lapuočiai medžiai, tarp kurių stovėjo koplytėlė, o šalia jos – ant stulpo pakelta Šv. Florijono skulptūra. XIX a. pabaigoje pastatyta nauja koplytėlė su Jono Nepomuko skulptūra (autorius Jonas Kniūkšta). 

Tarpukariu kapinės papildomai buvo aptvertos statinių tvora. XX a. I pusėje koplytstulpis su Šv. Florijonu sunyko, o koplytėlė 1956 m. atnaujinta. 

XX a. II pusėje tvora nuardyta, akmenys panaudoti kelių remontui, koplytėlė nugriauta, medžiai nupjauti.

1959 m. žvalgė Juozas Mickevičius, 1982 m. – Mokslinė metodinė kultūros paminklų apsaugos taryba (ekspedicijos vadovas Romas Olišauskas), 1992 m. – Julius Kanarskas, 1995 m. – Kultūros paveldo centras (istorikės Loreta Kazlavickienė, Jadvyga Verksnienė). 

1972–1984 m. – vietinės reikšmės archeologijos paminklas.  1998 m. registruotos kultūros vertybių registro laidojimo vietų sąraše (L842), 2005 m. pripažintos valstybės saugoma kultūros vertybe.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Kretingos krašto enciklopedija: Kurmaičių II senosios kapinės (Prancūzkapiai)
* Rimanta Žilinskienė. Kurmaičių istorija – ateičiai. - Kretinga, 2007. - L.74–78
Tacht i Bahis

**Tacht i Bahis** () – senovinio miesto bei budizmo vienuolynų komplekso liekanos šiaurės Pakistane, Chaiber Pachtunchvos provincijoje, 15 km nuo Mardano, ties Tacht i Bahio kaimu, įtvirtintame kalne. Vietovės pavadinimas puštūnų kalba reiškia „vandens sostas“.

Tacht i Bahis įkurtas apie I a. pr. m. e., suklestėjo valdant Kušanų imperijos valdovui Kaniškai. III-IV a. pastatytas „Stūpos kiemas“ bei rūmai. Budistų šventyklų kompleksas gyvavo iki VI-VII a., kuomet buvo nuniokotas hunų antpuolių. Vėliau vietovė minima tik nuo 1836 m.

Tacht i Bahio kompleksą sudaro „Stūpų kiemas“, kuriame yra grupė stūpų, vienuolių kambariai, celės, holai, šventyklų kompleksas su keliomis stūpomis (vėlesnis už „Stūpų kiemą“), tantrinis kompleksas, kurį sudaro tamsios, mažos, sunkiai prieinamos celės, kuriose, kaip manoma, praktikuota tantrinė meditacija. Taip pat yra aptarnaujančių, visuomeninių pastatų liekanos. Pastatai statyti iš vietinio akmens, sumūryti kalkėmis ir purvu.

Aplink Tacht i Bahį yra dar keletas susijusių archeologinių vietovių – Lund Chvaras, Šer Garhas, Čarsada, Šahri Bahlolas, Takaras.

1980 m. Tacht i Bahis bei Šahri Bahlolas kaip geri budistinės architektūros Pakistane pavyzdžiai įtraukti į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.
Alioyzas Pocius

**Alioyzas Pocius** (g. 1951 m. lapkričio 28 d. Salantuose, Salantų rajonas) – Kretingos rajono politikas, pedagogas, tautodailininkas, medžio drožėjas.

## Biografija

Mokėsi Salantų vidurinėje mokykloje ir Plungės statybos technikume, įgijo civilinės-pramoninės statybos techniko statybininko specialybę. 

Nuo 1975 m. dirba Salantų vidurinės mokyklos (nuo 2006 m. – Salantų gimnazija) mokytoju. 1975–1980 m. studijavo Vilniaus pedagoginiame institute, įgijo techninių disciplinų ir darbų mokytojo kvalifikaciją. A. Pociaus meno dirbinių įmonės savininkas.

Žmona Adelė. Dukros – Audronė, Rūta, Vilija.

## Visuomeninė veikla

Tautodailininkas, Salantų miesto bendruomenės narys, Lietuvos krikščionių demokratų partijos, nuo 2008 m. – Tėvynės sąjungos – Lietuvos krikščionių demokratų Kretingos skyriaus narys.

1990–1995 m. Kretingos rajono tarybos, 1995–1998 m. Kretingos rajono savivaldybės tarybos narys. 

## Šaltiniai

## Nuorodos
*Alioyzas Pocius: Duomenys apie kandidatą. - 2007 m. Lietuvos Respublikos savivaldybių tarybų rinkimai. - Lietuvos Respublikos vyriausioji rinkimų komisija 
*Alioyzas Pocius: Duomenys apie kandidatą. - Lietuvos Respublikos savivaldybių tarybų rinkimai 2011-02-27. - Lietuvos Respublikos vyriausioji rinkimų komisija 
*Diana Jomantaitė. Moliūgo šventėje – dešimtmečio rekordas. - Pajūrio naujienos - 2009, spalio 6
*Irena Šeškevičienė. Žemaičių amatų dienose karaliavo kretingiškiai. - Pajūrio naujienos - 2011, gegužės 3
*Diana Jomantaitė. Miestas, kuriam reikia laiko. - Pajūrio naujienos - 2011, rugpjūčio 9
Clint Mansell

**Clinton Darryl „Clint“ Mansell** (g. 1963 m. sausio 7 d. Konventryje, JK) – anglų muzikantas, kompozitorius ir buvęs grupės „Pop Will Eat Itself“ vokalistas bei gitaristas.

1996 m. iširus grupei „Pop Will Eat Itself“, Mansell su filmų muzika supažindino jo draugas režisierius Darren Aronofsky, kuris Mansell pasamdė sukurti jo debiutiniam filmui „π“ garso takelį. Vėliau Mansell sukurė garso takelį kitam Aronofsky filmui – „Rekviem svajonei“. Pagrindinis muzikos kūrinys „Lux Æterna“ tapo labai populiarus, jį galima buvo girdėti įvairiose reklamose, filmų anonsuose ir pan.

Jo sukurtas garso takelis filmui „Versmė“ buvo nominuotas kaip *Geriausia filmo muzika* 64-uosiuose Auksinio Gaublio apdovanojimuose. Tarp kitų jo kūrinių yra garso takeliai filmams: „Mėnulis“, „Rūkstantys tūzai“, „Imtynininkas“ ir „Juodoji gulbė“.

## Kūriniai

* *[[Pi (filmas)|Pi]]*, 1998
* *[[Rekviem svajonei (2000 filmas)|Requiem for a Dream]]*, 2000
* *[[World Traveler]]*, 2001
* *[[Skylė (filmas)|Hole]]*, 2001
* *[[Gaujos vyrukai|Knockaround Guys]]*, 2001
* *Rain*, 2001
* *Abandon*, 2002
* *[[Apgalvota žmogžudystė|Murder by Numbers]]*, 2002
* *Sonny*, 2002
* *The Hire: Ticker*, 2002
* *[[11:14]]*, 2003
* *Suspect Zero*, 2004
* *[[Sahara (2005 filmas)|Sahara]]*, 2005
* *[[Doom (filmas)|Doom]]*, 2005
* *[[Versmė (filmas)|The Fountain]]*, 2006
* *Trust the Man*, 2006
* *[[Rūkstantys tūzai|Smokin' Aces]]*, 2006
* *[[Ledinis vėjas|Wind Chill]]*, 2007
* *In The Wall*, 2007
* *Definitely, Maybe*, 2008
* *[[Imtynininkas (filmas)|The Wrestler]]*, 2008
* *[[Paskutinis vampyras|Blood: The Last Vampire]], 2009
* *Moon*, 2009
* *L'affaire Farewell*, 2009
* *The Rebound*, 2010
* *Black Swan*, 2010
* *Last Night*, 2010
* *Faster*, 2010
* *United*, 2011
* *Mass Effect 3'', 2012

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
* Clint Mansell Internet Movie Database svetainėje
Kurmaičių III senosios kapinės

**Kurmaičių senosios kapinės**, vadinamos *Švedine* (valstybės saugoma kultūros vertybė: unikalus kodas 24474, senas registro kodas L843) – neveikiančios kapinės pietvakarinėje Kretingos rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Kurmaičiuose (Kretingos seniūnija), 150 m į rytus nuo pagrindinės (Akmenos) gatvės tilto per Pilsupio upelį, dešiniajame jo krante. 

## Kapinės

Įrengtos pakrantės aukštumoje, apaugusios lapuočiais medžiais ir krūmais. Netaisyklingos trapecijos plano, pailgos šiaurės rytų - pietvakarių kryptimi, 65 m ilgio, 50 m pločio. Šiaurės rytų ir šiaurės vakarų pusėje nuo laukų skiria „L“ raidės plano akmenų aptvaras, kurį sudaro iki 1 m pločio ir 0,5 m aukščio pylimai. Palei pietrytinį pakraštį supiltas tiesus, suplokštėjęs žemių ir akmenų pylimas, kurio išorinėje pusėje buvęs iškastas griovys. Laidojimo žymių, memorialinių paminklų ar anotacinio kultūros paveldo ženklo nėra. 

Teritorijos plotas – 0,24 ha.

## Istorija

Vadinamos Švedine. Pasakojama, kad jose palaidoti XVII–XVIII a. apylinkėje žuvę švedų kariai. 

1959 m. žvalgė Juozas Mickevičius, 1995 m. – Kultūros paveldo centras (istorikės Loreta Kazlavickienė, Jadvyga Verksnienė), 2009 m. – Julius Kanarskas. 

1998 m. registruotos kultūros vertybių registro laidojimo vietų sąraše (L843), 2005 m. pripažintos valstybės saugoma kultūros vertybe.

## Šaltiniai

## Nuorodos
*Kretingos krašto enciklopedija: Kurmaičių III senosios kapinės (Švedinė)
Šahri Bahlolas

**Šahri Bahlolas** – nedidelio įtvirtinto miestelio liekanos šiaurės Pakistane, Chaiber Pachtunchvoje, 70 km nuo Pešavaro, netoli Tacht i Bahio.

Tai vėlyvojo I tūkstantmečio kultūrinis-istorinis budizmo paminklas, kartu su Tacht i Bahiu nuo 1980 m. įeinantis į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą. Čia rastos Budos statulos, apylinkėse – senovinės monetos ir kiti artefaktai. Vietovės pavadinimas kildinamas iš vietinio religinio lyderio Šir Bahlolo.

Dabar gyvenvietėje gyvena virš 5000 žmonių, kurie verčiasi žemės ūkiu, prekyba, turizmu.
Thata

**Thata** (, ) – miestas pietų Pakistane, Sinde, 62 km į rytus nuo Karačio, prie Indo upės, netoli Kindžaro ežero.

## Paveldas

Thata pasižymi savo gausiu istoriniu paveldu – greta yra Makli kalvos nekropolis, kuriame palaidoti tūkstančiai sufijų šventųjų, didikų, poetų, karių. Tai didžiausias musulmonų nekropolis pasaulyje. Kapavietė susikūrė apie XIV a., valdant Samos dinastijai. Vėliau čia laidoti Tarchanų, Mogolų didikų palaikai. Nekropolyje gausu mauzoliejų, antkapių, kapaviečių, gausiai dekoruotų kaligrafija, arabeskomis. Taip pat mieste yra XVII a. Džahanšacho mečetė, turinti net 100 kupolų. Ją pastatė žymus Mogolų valdovas Džahanšachas.

## Istorija

Spėjama, kad dabartinės Thatos vietoje senovėje galėjęs būti graikų miestas Patala. Thata XIV a. buvo Žemutinio Sindo sostine, o valdant Somru genčiai – viso Sindo sostine. 1592–1739 m. miestas priklausė Mogolams. 1981 m. Makli nekropolis įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.

## Šaltiniai
.22 Winchester Rimfire

**.22 Winchester Rimfire** (dažn. **.22 WRF**) – JAV šoninio dūžio šautuvų šovinys. 

Šis šovinys buvo įvestas kartu su *[[Winchester Repeating Arms Company|Winchester]]* kompanijos pompiniu šautuvu *[[Winchester M1890]]*. Šovinys turėjo plokščianosę beapvalkalę kulką ir buvo identiškas šoviniui *.22 Remington Special* (šis skyrėsi tik apvalianose kulka). Šovinio kulkos plokščianosės, vidinio tepimo, kuo skiriasi nuo išorinio tepimo .22 Short, .22 Long, .22 Long Rifle ir .22 Extra Long šovinių kulkų.

Apie .22WRF šovinius rašė „pirmieji pastebimai pagerinę kaunamąją galią“ po .22 LR šovinių ir galėjo efektyviau nukauti iki 70 m nuotolio. Tiesa, jie mažiau taiklūs negu .22 LR. Jie labiausiai tinka medžioti smulkius žvėrelius, tokius kaip triušiai ir preriniai šuniukai. 

Po 1890 m. pasirodė nemažai *Winchester*, Remington ir Stevens kompanijų vienšūvių ir dėtuvinių šautuvų, bet naujieji šautuvai šių šovinių nenaudojo. .22 WRF šovinius komerciniai gamintojai tiekia senųjų šautuvų naudotojams. Juos galima naudoti ir šautuvuose, pritaikytiems naudoti galingesnius .22 Winchester Magnum Rimfire šovinius.

! Kulkos masė
! Šovinio tipas
! Kulkosgreitis
! Kulkoskinetinė energija
|-----
| 2,9 g
| standartinio greičio
| 320 m/s
| 142 J
|-----
| 2,9 g
| didelio greičio
| 440 m/s
| 280 J
|-----
| 2,6 g
| dubianosis didelio greičio
| 440 m/s
| 251 J
|}
Šaltinis: *Barnes & Amber 1972*

|-----
| Tipas
| Šoninio dūžio šautuvo šovinys
|-----
| Kilmės šalis
| JAV
|-----
| Šovinys pirmtakas
| 
|-----
| Gamybos metai
| nuo 1890 m.
|-----
| Kulkos masė 
| 2,6-2,9 g
|-----
| Kulkos skersmuo
| 5,7 mm
|-----
| Kaklelio skersmuo
| 6,18 mm
|-----
| Pagrindo skersmuo
| 6,24 mm
|-----
| Dugnelio skersmuo
| 7,6 mm
|-----
| Dugnelio storis
| 1,3 mm
|-----
| Tūtelės ilgis
| 24,5 mm
|-----
| Visas ilgis
| 30,0 mm
|}

## Nuorodos
Dziadkovicės valsčius

**Dziadkovicės valsčius** () – kaimiškas valsčius šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Semiatičės apskrityje. Centras – Dziadkovicė. Ribojasi su Bočkų, Bransko, Grodzisko, Mileičicės ir Semiatičės valsčiais.

## Istorija
Nuo V a. pr. m. e. iki X a. šiose vietovėse gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. XIII a.-XIV a. šias žemes užėmė Lietuvos Didžioji Kunigaikštystė. Nuo XIII a.-XIV a. iki 1513 m. priklausė Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės Trakų vaivadijai, nuo 1513 m. iki 1569 m. Liublino unijos Palenkės vaivadijai. Nuo 1569 m. iki 1795 m. buvo Abiejų Tautų Respublikos Mažosios Lenkijos provincijos Palenkės vaivadijos valdose. Nuo 1795 m. iki 1807 m. priklausė Prūsijos karalystės Naujosios Rytų Prūsijos Balstogės departamentui. 1807–1842 m. priklausė Rusijos imperijos, Balstogės sričiai, 1842–1914 m. Gardino gubernijai. Nuo 1914 m. iki 1919 m. priklausė Vokietijos imperijos Oberosto sričiai. 1919–1939 m. priklausė Lenkijos tarpukario Balstogės vaivadijai. 1919–1934 m. dalis valsčiaus kaimų priklausė Kontų valsčiui. 1939–1941 m. priklausė Tarybų Sąjungos, Baltarusijos TSR, Bresto srities, Semiatičės rajonui. 1941–1944 m. priklausė Trečiojo reicho, Balstogės sričiai. Nuo 1945 m. priklauso Lenkijai. 1952–1954 m. dalis valsčiaus kaimų priklausė Dolubovo valsčiui. 1945–1999 m. priklausė Balstogės vaivadijai.

## Paviršiaus struktūra

Pagal 2002 metų duomenis valsčiaus plotas yra 115,71 km², iš kurių:
* ariama žemė: 61 %
* miškai: 33 %
* vandens telkiniai: 6 %
Valsčius sudaro 7,93 % Semiatičės apskrities.

## Demografija
Valsčiaus gyventojų sudėtis pagal 2004 metais surinktus duomenis:

Pagal 2002 metų duomenis pajamų vidurkis vienam gyventojui buvo 1225,1 zlotai.

## Administracinis suskirstymas
Bžezini Janovienta, Dolubovas, Dziadkovicė, Hornovas, Hornovščizna, Jasenuvka, Kontai, Koženiuvka, Lipinai, Malevicė, Malinovas, Osmola, Smolugai, Smolugi Kolonija, Vojenecas, Zaminovas, Zaporošlas, Zarembai, Žunevas ir Žurobicė.

## Šaltiniai
Lahoro tvirtovė

**Lahoro tvirtovė** () – citadelė Pakistano didmiestyje Lahore (Pandžabo provincija). Įkurta aptvertojo Lahoro miesto šiaurės vakaruose, yra trapecijos formos ir užima 20 ha plotą.

Manoma, kad pirmoji karališkoji rezidencija Ravio pakrantėje pastatyta XII a. Guridų valdovui Mohamadui Guri. Vėliau ši tvirtovė būdavo užimama įvairių armijų, keletą kartų sugriauta ir atstatyta. Dabartinis pastatas buvo pradėtas statyti valdant didžiajam Mogolų vadovui Akbarui. Po jo mirties darbai buvo tęsiami valdant Akbaro sūnui Džahangyrui. 1617–1618 m. baigta rūmų statyba, 1614–1625 m. raudonu smiltainiu nudažytos sienos. Valdant Džahanšachui Lahoro tvirtovė pertvarkyta iš gyvybinės pilies į rezidencinę. Jam valdant pastatyti veidrodžių rūmai ir audiencijų salė savo dekoro įmantrumu neatsiliko nuo Delio ir Agros rūmų. Žlugus Mogolų imperijai rūmai buvo apleisti, XIX a. juose įsikūrė sikhų valdovas Radžitas Singhas. 1846 m. Lahoro tvirtovę užėmę anglai pradžioje čia įsirengė gynybinį fortą, bet vėliau apgriovė ir apleido. XX a. vid. pradėta tvirtovės restauracija.

Už tvirtovės, į kurią veda paradiniai Alamgirio vartai, sienų yra svarbiausi architektūriniai šedevrai – Veidrodžių rūmai ir Perlų mečetė, pastatyti XVII a. vid. naudojant tokias egzotiškas Indijai medžiagas kaip Alepo stiklas.

1981 m. Lahoro tvirtovė ir Šalimaro sodai įtraukti į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.


Image:Alamgiri Gate at Lahore Fort.jpeg|Alamgirio vartai
Image:July 9 2005 - The Lahore Fort-Closer view of the Hall of public audience.jpg|Audiencijų salė
Image:July 9 2005 - The Lahore Fort-Doorways of sleeping chambers.jpg|Koridorius į miegamuosius
File:July 9 2005 - The Lahore Fort-Another sideview of Naulakha pavillion.jpg|Naulachos paviljonas
Vilnius Mama Jazz

**„Vilnius Mama Jazz“** – Lietuvoje kasmet vykstantis tarptautinis džiazo muzikos festivalis.

## Istorija
Festivalio sumanytoja ir vadybininkė – Judita Bartoševičienė, VšĮ „Vilniaus džiazo klubas“ direktorė. Renginys Vilniuje pradėjo gyvuoti 2002 m.

2005–2007 m. festivalis vadinosi „Vilnius City Jazz“.

## Programa
Festivalis laikosi savo esminių prioritetų – atliekamos muzikos kokybės, originalumo ir aktualumo. Programa kasmet yra turtinga geriausių užsienio bei Lietuvos džiazo atlikėjų projektų. Bendradarbiaujant su Lietuvos muzikos ir teatro akademija kasmet būna vykdomos jaunųjų atlikėjų projektų atrankos. Remiantis jos rezultatais, vykdomas bendradarbiavimas, keitimasis atlikėjais su prancūzų džiazo festivaliu „Transeuropéennes“.

Festivalis puoselėja ir globoja lietuviško džiazo kultūrą, tradicijas ir skatina profesionalių Lietuvos džiazo atlikėjų kūrybinę veiklą, skleidžia informaciją apie įdomiausias idėjas ir sėkmingiausius projektus Lietuvoje.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Festivalio tinklalapis
* „Mama Jazz“ 2010 m.
Sahivalas

**Sahivalas** () – miestas rytų Pakistane, Pandžabo provincijoje, 180 km į pietvakarius nuo Lahoro, pusiaukelėje į Multaną, prie Žemutinio Baridoabo kanalo. Transporto mazgas, geležinkelio stotis prie Lahoro-Multano geležinkelio. Drėkinamosios žemdirbystės rajono centras (medvilnė, javai, tabakas, bulvės). Medvilnės valymo pramonė.

## Istorija

Miestas išaugo britų valdymo metais, 1865 m. nutiesus geležinkelį. Kolonijiniais metais vadintas ***Montgomeriu*** () Pandžabo gubernatoriaus Roberto Montgomerio garbei. Nepriklausomybės metais pervadintas Sahivalu pagal vietinį Sahi klaną.

## Šaltiniai
Rohtaso tvirtovė

**Rohtaso tvirtovė** () – senovinė tvirtovė Pakistane, Pandžabo provincijoje, 16 km nuo Dželamo miesto. Pastatyta 1541–1543 m. valdovo Šer Šaho greta Didžiojo ratų kelio, buvo skirta apginti gavarų žemes nuo Mogolų valdovo Humajuno.

Tvirtovės sienų perimetras 4 km, aukštis iki 18 m, plotis iki 12,5 m ir tuo metu laikytos nepramušamomis. Aplink sieną išdėstyti 68 pusapvaliai bastionai ir keletas masyvių vartų iš smiltainio.

Tvirtovė pavadinta Rohtaso mūšio, kuriame Šer Šahas sumušė Mogolus, garbei. Praėjus 10 metų po Šer Šaho mirties pilies komendantas atvėrė vartus Humajunui, ir tvirtovė buvo užimta. Mogolai pilį dar labiau sutvirtino. XVII a. Rohtaso tvirtovės reikšmė sumenko, Britų Indijos laikais apleista.

1997 m. Rohtaso tvirtovė įtraukta į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.


Image:Rohtas Fort battlements.jpg|Siena ir bastionai
Image:Kabuli Gate.jpg|Kabulo vartai
Image:Langar Khani Gate.jpg|Langar Chano vartai
Pramoginis šaudymas

**Pramoginis šaudymas** (), kitaip dar vadinamas **pyškinimu** – neformalus laisvalaikio šaudymas į taikinius, kai taikiniai netradiciniai – gėrimų skardinės, buteliai, balionai su vandeniu ir pan. Paplitęs šalyse su šaunamųjų ginklų tradicijomis ir liberaliais ginklų įstatymais.  

Už JAV ribų *plinkingu* pirmiausia vadina pramoginį šaudymą pneumatiniais ginklais. Pvz., Vokietijoje taip šaudyti leidžiama tik ginklais, kurių žiotinė energija ne didesnė kaip 7,5 J.

Angliškas terminas  yra onomatopėjinės kilmės, atspindi trumpą metalinį garsą „plink“, kuris pasigirsta kulkai pataikius į skardinę ar panašų taikinį.

Pyškinimui naudojami bet kurio kalibro ir tipo šaulių ginklai. Galingiausiems ginklams atstovauja .50 kalibro šautuvai, kurie panaudojami JAV dykumose šaudyti į akmenis. Vienas  populiariausių kalibrų yra .22 Long Rifle (šoninio dūžio šoviniai), kadangi jie yra santykinai pigūs. Jaunimas dažnai pyškina pneumatiniais ir šratasvydžio ginklais, kadangi šie itin pigūs ir saugūs, o ir daugelyje šalių jiems nereikia jokių licencijų ar jos gaunamos lengviau. 
Paprastai labiau mėgstami labiau sparčiašaudžiai (savitaisiai ar automatiniai) ginklai. 

Paprastai pyškinimui pasirenkamos vietovės toli nuo gyvenamųjų punktų. Geriausiai tam tinka apleisti karjerai, kurių gruntiniai šlaitai gerai sulaiko kulkas. 

Rusijoje šaudyti leidžiama tik vietose, kurios nutolusios nuo gyvenamųjų punktų toliau kaip 200 m. Šaudymas arčiau ar gyvenamajame punkte yra administracinis nusižengimas ir baudžiamas bauda bei ginklo konfiskavimu. 

Paprastai manoma, kad pyškinimas padeda vystyti šaudymo įgūdžius, ypač naudojant savigynos ginklus, kurie naudojami nedideliu nuotoliu ir kuriems reikia staigaus šaudymo patirties. 

Šauliai sportininkai paprastai mano, kad pyškinimas tik įtvirtina blogus įgūdžius ir susijęs su ginklų naudojimo saugos pažeidimais. Be to, viena pyškinimo pasekmių – aplinkos tarša, nes šaudymo vietoje paprastai lieka šiukšlės (stiklo duženos, skardinės, tūtelės). Grunte lieka nuodingo švino, ypač kai šaudoma beapvalkalėmis kulkomis.

Atsakingi šauliai po pyškinimo sutvarko teritoriją ir laikosi šaudymo saugos reikalavimų. Pasirenkant vietą pyškinimui svarbu, kad būtų pakankama kliūtis, sulaikanti kulkas, kad šios tiesiai ar rikošetu nepataikytų į pašalinius objektus, gyvūnus ar, juo labiau, žmones, nenulėktų į gyvenamus plotus.  

Praktikoje pyškintojai dažnai laikosi ne visų saugos reikalavimų. Pvz., nenaudoja apsauginių akinių ar ausinių. Taip pat pasitaiko, kad pradėdami šaudyti neperspėja apie tai aplinkinių. 

## Nuorodos

* PowerPlinker℠ – Plinking with a Purpose
Apsaugas

**Apsaugas** (; ) – mechaninė mašinos ar įrengimo dalis, suprojektuota ir esanti fizinė užtvara apsaugai sudaryti.

*Apsaugais* vadinami ir kitokie įtaisai, kurie apsaugo nuo žalingų poveikių. Pvz., *apsaugas nuo viršsrovių*.

## Mechaniniai apsaugai
Pagal konstrukciją apsaugu galima būti korpusas, gaubtas, dangtis, skydas, grotelės, durys, aptvaras. Apsauga gali būti nejudami, visą laiką dengiantys pavojingąją zoną, ir darinėjami, kurie veikia kaip apsauga tik užimdami reikiamą padėtį. Uždarytas apsaugas dažnai turi blokavimo įtaisą, kuris neleidžia apsaugui savaime atsidaryti ar atidaryti jį per neatsargumą.

Apsaugų rūšys pagal konstrukciją:
* *atitvarinis apsaugas* () – apsaugas, kuris ne visiškai aptveria pavojingąją zoną, bet apriboja prieigą prie jos dėl savo matmenų ir atstumo iki pavojingosios zonos. Pvz., tvorelė per visą perimetrą arba tunelinis apsaugas.
* *automatiškai užsidarantis apsaugas* () – pačios mašinos (pvz., staklių) elemento valdomas judamasis apsaugas, kuris atsidaro ir ruošiniui leidžia pralįsti per jam skirtą angą. Kai tik ruošinys palieka angą apsaugas automatiškai grįžta į uždarytą (saugos) padėtį veikiamas sunkio jėgos, spyruoklės ar kitokios išorinės jėgos.
* *judamasis apsaugas* () – apsaugas, kurį galima atidaryti be įrankių.
* *nejudamasis apsaugas* () – apsaugas, taip pritvirtintas (pvz., varžtais, veržlėmis, suvirinimu), kad jį galima atidaryti arba nuimti tik naudojant įrankius arba suardant tvirtinimo priemones.
ir kt.

Apsaugų rūšys pagal saugomą kūno dalį:
* *alkūnės apsaugas*, *antalkūnis* () – ant alkūnės nešiojamas įtaisas, skirtas alkūnei apsaugoti nuo sužeidimo dėl smūgio ir/ar nubrozdinimo. Naudojami, pvz., riedutininkų, riedlentininkų.
* *delno apsaugas* () – ant delno nešiojamas įtaisas, skirtas delnui apsaugoti nuo sužeidimo dėl smūgio ir/ar nubrozdinimo.
* *kelio apsaugas*, *antkelis* () – ant kelio nešiojamas įtaisas, skirtas keliui apsaugoti nuo sužeidimo dėl smūgio ir/ar nubrozdinimo. Juos naudoja, pvz., kareiviai, riedutininkai, riedlentininkai ir kiti sportininkai, darbininkai, kuriems tenka dirbti klūpant.
* *riešo apsaugas* () – ant riešo nešiojamas įtaisas, prailgintas į apatinę dilbio dalį ir plaštaką, skirtas sužeidimo dėl nubrozdinimo pavojui mažinti ir riešo sąnariui stabilizuoti.
ir kt.


File:Roller-hockey-(Quad)-Knee-Pads.jpg|Kelių apsaugai
File:FBPants.jpg|Sportinės kelnės su kelių ir šlaunų apsaugais
File:Polo kneepad.jpg|Polo žaidėjo antkelis
File:Wrist-guard and band-aid.JPG|Riešo apsaugas


## Nuorodos

* 
* LST EN 60601-1:2007. Elektrinė medicinos įranga.1 dalis. Bendrieji būtinosios saugos ir esminių eksploatacinių charakteristikų reikalavimai
Austrai

**Austrai** () – germaniška Austrijos respublikos ir prieš ją buvusių valstybių tauta, turinti bendrą austrišką kultūrą ir kilmę.

XVII–XVIII a. austrais buvo vadinami Habsburgų Austrijos gyventojai, XIX a. taip vadino Austrijos imperijos (1804–1867 m.) piliečius, o iki 1918 m. – Cisleitanijos gyventojus.

## Išnašos
Banketas (fortifikacija)

**Banketas** ( 'suolas') – supiltas atskiras pylimas ar kitaip įrengta pakopa vidinėje aukšto brustvero pusėje, skirta šauliams patogiai įsitaisyti priešo apšaudymui. Tai fortifikacinio statinio gynybinės sienos vidinėje pusėje žemiau, paprastai neviršijant žmogaus ūgio, įrengtas (supiltas iš grunto, išbetonuotas ir pan.) paaukštinimas patogiam įgulos išsidėstymui ir judėjimui sienos priedangoje. Banketas – svarbi gynybai pylimo ar tvirtovės sienos dalis. Iš šios padėties šauliams patogu apžvelgti kontreskarpą ir priešo pozicijas. 

Priklausomai nuo įtvirtinto statinio konstrukcijos ir paskirties banketai gali būti įrengti ir žemesniame lygyje lygiagrečiai esantiems . Jų plotis gali būti apie 1 m ar daugiau. Šalia išdėstomi lengvieji pabūklai, įrengiamos kitos ugnies pozicijos.

## Šaltiniai

## Literatūra

* Linas Girlevičius. Vilniaus bastioniniai įtvirtinimai XVII-XVIII amžiuje. Lietuvos 
istorijos studijos. Mokslo darbai. Vilnius, 2007. ISSN 
1392-0448
Dobrovolskas

* Jonas Dobrovolskas, istorikas.

Dobrovolskas taip pat gali būti:
* Dobrovolskas (Pilkalnis) – miestelis Kaliningrado srities Krasnoznamensko rajone,
* Dobrovolsko kaimo gyvenvietė – Kaliningrado srities administracinis vienetas.
Pobedinas

**Pobedinu** vadinamos gyvenvietės:

## Rusija

Kaliningrado srityje:
* Laigyčiai (Pobedinas) Gurjevsko rajone,
* Šilėnai (Pobedinas) Krasnoznamensko rajone,
* Endriejai Slavsko rajone.