open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Didžiasalio seniūnija

**Didžiasalio seniūnija** – administracinis-teritorinis vienetas Ignalinos rajono savivaldybės pietryčiuose, Aukštaitijos etnografiniame regione. Centras – Didžiasalis.

Seniūnija prižiūri 9 veikiančias kapines, 54,7 km vietinės reikšmės kelių ir gatvių bei 15 ha žaliųjų plotų.

## Geografija

Seniūnija yra Dysnos lygumoje, pasienyje su Baltarusija. Teka Dysna su intakais Birvėta, Kamoja ir Svyla. Telkšo Svirkų ežeras, Dumblys, didelius plotus užima Birvėtos žuvininkystės tvenkiniai. Nemažai pelkių (Adutiškio, Kamšelės, Svirkų). Pietinę dalį užima Adutiškio miškai.

Pagrindiniai seniūnijos keliai: , , .


Didžiasalio_sen.,_Lithuania_-_panoramio_(13).jpg | Birvėtos žuvininkystės tvenkiniai
Didžiasalio sen., Lithuania - panoramio.jpg | Didžiasalio apylinkės


## Istorija

Įsteigta 1995 m. vietoje Dysnos apylinkės.

|-
| 2001-04  || || 2242 || 32 kaimai, 1 kaimo dalis
|-
| 2009-09-01  || 82 || 2220 || 32 kaimai
|-
| 2011 m.  || || 1659 || 32 kaimai
|-
| 2016-08-13  || || || 32 kaimai
|-
| 2021 m.  || || 1222 || 19 kaimų
|}

## Seniūnai
* Gema Pundienė, iki 2016 m..
* Antanas Pauliukėnas, 2016 m. - 2022 m.
* Pranas Petkevičius, nuo 2023 m.

## Gyvenvietės

Seniūnijos gyvenvietės (sąrašas sudarytas 2022-01-31 „Registrų centro“ ir 2011–2021 m. gyventojų surašymų duomenimis):

|-
| Bobėnai, k. || 10 || 15
|-
| Didžiasalis, k. || 1010 || 1299
|-
| Dysna, k. || 45 || 62
|-
| Galalaukiai, k. || || 25
|-
| Grigališkė, k. || || 0
|-
| Kaukiškė, k. || || 1
|-
| Kėkštai, k. || || 12
|-
| Kudabiškė, k. || || 3
|-
| Kuksos, k. || || 0
|-
| Kukučiai, k. || || 0
|-
| Kurtiškė, k. || || 3
|-
| Lazinkos, k. || || 5
|-
| Marijampolis, k. || || 0
|-
| Naujoji Katinautiškė, k. || || 2
|-
| Navikai, k. || 76 || 124
|-
| Padysnis, k. || || 0
|-
| Pajuodupis, k. || || 3
|-
| Petroniškė, k. || || 0
|-
| Petrošiūnai, k. || || 0
|-
| Piemenys, k. || || 0
|-
| Pivorai, k. || 15 || 30
|-
| Pupiena, k. || || 0
|-
| Radiškė, k. || || 0
|-
| Rimaldiškė, k. || 17 || 18
|-
| Sapliai, k. || || 2
|-
| Sekonys, k. || || 2
|-
| Senoji Katinautiškė, k. || || 3
|-
| Spijotiškė, k. || || 0
|-
| Surma, k. || || 0
|-
| Svirkos, k. || || 13
|-
| Vilėkos, k. || || 8
|-
| Vosiūnai, k. || 12 || 29
|}

## Seniūnaitijos

2009 m. įkurtos 3 seniūnaitijos:
* **Bobėnų** seniūnaitija (168 gyv.): Bobėnų k., Grigališkės k., Kaukiškės k., Kėkštų k., Kudabiškės k., Kuksų k., Kurtiškės k., Naujosios Katinautiškės k., Senosios Katinautiškės k., Pajuodupio k., Pečiurkų k., Petrošiūnų k., Pivorų k., Rimaldiškės k., Saplių k., Sekonų k., Svirkų k., Vilėkų k., Lazinkų k.
* **Didžiasalio** seniūnaitija (1338 gyv.): Didžiasalio k.
* **Navikų** seniūnaitija (572 gyv.): Didžiasalio k., Galalaukių k., Navikų k., Dysnos k., Vosiūnų k.

## Šaltiniai
Didžiasalis (reikšmės)

**Didžiasaliu** vadinami kaimai:

* kaimas Druskininkų savivaldybėje;
* Ignalinos rajone:
** Didžiasalio seniūnijoje,
** Dūkšto seniūnijoje,
** Ignalinos seniūnijoje;
* Vilniaus rajone.
Medekšiai

**Medekšiai** – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, 5 km į pietryčius nuo Kėdainių, prie plento . Kaimo pakraščiu teka Nevėžio intakas Šerkšnė (Šerkšnys). Seniūnaitijos centras. Į šiaurę nuo kaimo dunkso AB „Lifosa“ fosfogipso kalnai.

## Etimologija

Kaimo vardas yra asmenvardinis vietovardis, kilęs nuo asmenvardžio *Medekšas, Medekšis*.

## Istorija

Medekšiai šaltiniuose minimi nuo XV a. pradžios. Medekšius karalius Jogaila dovanojęs kažkokiam Praščiui (*Proszczy*), kuris pravardžiuotas Medekša. Iš tos giminės kilo Pranciškus Medekša, Kauno apskrities teisėjas (1680 m.). Tik nedidelė 60-ies valakų Medekšių dvaro dalis priklausė Medekšoms. Kitas žemes valdė Liogailos, Bogušiai, Kaplevičiai, Jurevičiai. XIX a. perėjo Geištarų valdžion. Medekšių dvarui priklausė Činkių kaimas ir Slabadėlės palivarkas.

Iki XX a. viduryje šalia kaimo buvo palivarkas. LTSR laikais – „Varpos“ kolūkio pagalbinė gyvenvietė.

|}

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Henrikas Medekšas (1936–), inžinierius mechanikas, habilituotas technologijos mokslų daktaras.
* Juozas Matulevičius (1955–), aludaris, politinis ir visuomenės veikėjas.

## Šaltiniai
Saviečiai

**Saviečiai** – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, 6 km į šiaurės rytus nuo Vandžiogalos, prie plento . Per kaimą teka Mėkla. Seniūnaitijos centras. Išlikusios kapinaitės.

## Istorija

XX a. pr. Saviečiai turėjo bajorkaimio statusą. Pagrindiniai žemvaldžiai buvo Duklakovai, Zasimovičiai, Losinčiai, Budrevičiai, Solominovai. Tarybiniais metais buvo „Varpos“ kolūkio pagalbinė gyvenvietė.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Edvardas Žakaris

**Edvardas Žakaris** (g. 1952 m. gegužės 25 d. Pagėgiuose, Klaipėdos sritis) – ekonomistas, Lietuvos ir Šiaulių miesto savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija
1971 m. baigė Kelmės 1-ą vidurinę mokyklą, 1985 m. Lietuvos žemės ūkio akademiją, inžinierius ekonomistas organizatorius, 1988 m. Šiaulių pedagoginį institutą, tiflopedagogas.

1973–1974 m. Kelmės 1-os vidurinės mokyklos mokytojas. 1982–1984 m. Vilniaus vaisių ir daržovių susivienijimo darbininkas. 1984–1989 m. Lietuvos aklųjų ir silpnaregių sąjungos Kelmės rajono organizacijos pirmininkas. 1989–1992 m. LASS Šiaulių įmonės, viešosios įstaigos „Aksida“ direktoriaus pavaduotojas, 1992–2004 m. ir nuo 2017 m. direktorius.

2004–2016 m. Seimo narys.

1987–1990 m. Kelmės rajono, 1990–1995 m. Šiaulių miesto tarybos deputatas, 2000–2004 m., 2007 m. (mandato atsisakė), 2011 m. (mandato atsisakė) ir nuo 2019 m. Šiaulių miesto savivaldybės tarybos narys. 2002–2003 m. valdybos narys, 2004 m. Kultūros, švietimo ir sporto komiteto pirmininkas.

Nuo 1999 m. Lietuvos socialdemokratų partijos narys, 2000–2001 m. LSDP Šiaulių skyriaus pirmininkas, 2001–2010 m. skyriaus pirmininko pavaduotojas, LSDP tarybos narys, 2010–2019 m. skyriaus pirmininkas.

LASS tarybos narys, Lietuvos neįgalių žmonių įmonių asociacijos pirmininkas, Lietuvos socialinių įmonių asociacijos tarybos narys.

Žmona Jolanta, vaikai Vaidas, Donatas, Lukas, Ignas, Urtė.

## Šaltiniai
Pėdžiai

**Pėdžiai** – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, 2 km į pietus nuo Nociūnų. Per kaimą teka Barupė. Yra kapinaitės, tvenkinys. Vakaruose praeina kelias , šiaurėje – .

## Istorija

Pėdžiai (*Pedins*), kaip minima Hermano Vartbergiečio Livonijos kronikoje, 1372 m. buvo nuniokoti kryžiuočių. Minimi XIV a. kryžiuočių kelių aprašuose.

XX a. pr. buvo okolica Babtų valsčiuje. Pagrindiniai žemvaldžiai – Noreikiai, Abakevičiai, Paulavičiai, Rimavičiai, Jurevičiai.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Aukštdvaris

:: *Apie miestelį žr. [[Aukštadvaris]]*.

**Aukštdvaris** – kaimas pačiuose Kėdainių rajono savivaldybės pietvakariuose, 4 km į rytus nuo Čekiškės, aukščiausiame taške tarp Nemuno, Nevėžio ir Dubysos baseinų.

## Istorija

Į šiaurės rytus nuo buvusio dvaro rasta III–IV a. juostinių apyrankių. 1863 m. kovo 17 d. kaime įvyko sukilėlių mūšis su Rusijos kariuomene. XIX a. pab. buvo dvaras. 1805 m. jį iš Jelenskių nusipirko Martynas Belozioras. Po jo mirties valda atiteko žmonai Eleonorai, vėliau per jos seserį – Podbereskių giminei. 1877 m. pastatyta gamykla, kurioje gaminti vežimai, ratai ir ašys (1879 m sudegė, paskui atstatyta).

Tarybiniais metais buvo „Ąžuolo“ kolūkio pagalbine gyvenvietė.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Alvydas Šedžius

**Alvydas Šedžius** (g. 1951 m. kovo 12 d. Galintėnuose, Alytaus raj.) – inžinierius, Lietuvos politinis veikėjas, KGB rezervo karininkas (kapitono laipsnis).

## Biografija
1957–1960 m. mokėsi Galintėnų pradžios, 1961–1964 m. Nemunaičio aštuonmetėje, 1965–1966 m. Ryliškių, 1967–1968 m. Merkinės vidurinėje mokyklose. 1973 m. baigė Vilniaus inžinerinį statybos institutą, automobilių transporto inžinierius mechanikas.

1973–1977 m. Šiaulių politechnikumo dėstytojas, 1977–1982 m. LLKJS Šiaulių miesto komiteto pirmasis sekretorius, 1982–1988 m. gamyklos „Nuklonas“ direktoriaus pavaduotojas, 1988 m. LKP Šiaulių miesto komiteto sekretorius, 1990 m. pirmasis sekretorius. 1991 m. UAB „Vara“ direktorius, 1992 m. IAB „Kraštietis“ direktorius, 1993–1995 m. Lietuvos Respublikos Vyriausybės atstovas Šiaulių regione, 1995–1997 m. Šiaulių apskrities valdytojas. 1997–1999 m. banko „Hermis“ Šiaulių filialo rinkodaros vadybininkas, 1999–2001 m. UAB „Manukas“ direktorius. 2001–2009 m. Šiaulių apskrities viršininkas.

1989–2001 m. LDDP Šiaulių miesto tarybos pirmininkas, 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Šiaulių skyriaus pirmininkas, nuo 2001 m. sausio mėn. LSDP tarybos narys. 1997–2000 m. ir 2000–2003 m. Šiaulių miesto savivaldybės tarybos narys. Nuo 2009 m. Šiaulių rajono savivaldybės tarybos narys.

## Šaltiniai
Jaugila

**Jaugila** – upė Kėdainių rajone; Smilgos kairysis intakas. Prasideda prie Jaugilių kaimo, 4 km į šiaurę nuo Krakių. Prateka Jaugilių ežerą. Teka į pietryčius per Krakių ir Dotnuvos miškus. Įteka į Smilgą ties Bartkūniškiais, 6 km nuo jos žiočių. Kerta Krakių, Dotnuvos, Kėdainių seniūnijas.

Intakai:
* kairieji: Skroblė (2 km), Želtupys;
* dešinieji: Girotakis (7,1 km).

7 km nuo žiočių, netoli Urnėžių patvenkta 16 ha Urnėžių tvenkiniu. Vidutinis nuolydis 189&nbsp;cm/km. Prie Jaugilos esančios gyvenvietės: Keturkiemiai, Jaugiliai, Jaugilka, Apušrotas, Valučiai, Ąžuolaičiai, Ruoščiai, Mištautai.

Vandenvardžio pavadinimas kildinamas iš asmenvardžio *Jaugilas* ar *Jaugilis*.

## Šaltiniai


Image:Jaugila001.JPG|Jaugila ties Mištautais
Image:Jaugila002.JPG|Jaugila ties Ruoščiais 
Image:Jaugila003.JPG|Jaugilos aukštupys ties Jaugiliais
Image:Jaugila05.JPG|Jaugila Krakių miške
Ąžuolaičiai

**Ąžuolaičiai** – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, 3 km į pietvakarius nuo Dotnuvos. Ąžuolaičių seniūnaitija. Yra biblioteka. Per kaimą teka Jaugila (Smilgos intakas), iš vakarų prieina Ąžuolaičių miškas. Pro kaimą eina Dotnuvos-Palainiškių kelias.

## Istorija

Tarybiniais metais Ąžuolaičiai buvo Melnikaitės kolūkio pagalbinė gyvenvietė.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Žemės ūkio enciklopedija

**Žemės ūkio enciklopedija** (**ŽŪE**) – mokslinė 3 tomų enciklopedija apie pasaulio ir Lietuvos žemės ūkį. Tai pirmasis tokios apimties leidinys lietuvių kalba agrarinių mokslų tematika.

## Apimtis
25 000 straipsnių, 3 000 iliustracijų.

Aprašoma terminijos specifika, pateikiami sinonimai, nurodomos neteiktinos vartoti sąvokų formos, lotyniški biologijos ir veterinarijos terminų atitikmenys. ŽŪE taip pat gausu straipsnių apie Lietuvos ir viso pasaulio žemės ūkio mokslų, tyrimų ir mokymo įstaigas, mokslininkus.

## Tomai
1998 m. buvo išleistas pirmasis tomas. Terminų
* I tomas: A-kabamasis, 1998.
* II tomas: kabamasis – plimutrokai, 2003.
* III tomas: plimutrokai – Žvirgždas, 2008.

## Leidėjai

Žemės ūkio enciklopediją išleido Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas.

Atsakingieji redaktoriai – Albinas Kusta (I tomas), Romualdas Simonaitis (II tomas).

Kiti ŽUE redaktoriai – Danutė Rimšienė, Vytautas Spečiūnas, Teresa Timoškienė.

Straipsnius rašė, leidėjus bei autorius konsultavo (bei kitaip dalykiškai padėjo) Lietuvos žemės ūkio universiteto, Lietuvos veterinarijos akademijos, Lietuvos agrarinės ekonomikos instituto, Lietuvos gyvulininkystės instituto, Lietuvos maisto instituto, Lietuvos miškų instituto, Lietuvos sodininkystės ir daržininkystės instituto, Lietuvos vandens ūkio instituto, Lietuvos veterinarijos instituto, Lietuvos žemdirbystės instituto, Lietuvos žemės ūkio inžinerijos instituto mokslininkai, Vilniaus universiteto, Botanikos, Ekologijos ir Lietuvos istorijos institutų mokslo darbuotojai.

## Rėmėjai
Leidinio sąmatinė parengimo kaina – 400 000 lt.

Žemės ūkio enciklopedijos leidimą parėmė Lietuvos švietimo ir mokslo ministerija, Lietuvos žemės ūkio ministerija, Lietuvos mokslo taryba, Lietuvos mokslų akademija. Lietuvos žemės ūkio universitetas yra Žemės ūkio enciklopedijos globėjas.
Mantviliškis

**Mantviliškis** – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, 6 km į šiaurės vakarus nuo Akademijos, prie plento  ir Vilniaus–Klaipėdos geležinkelio. Seniūnaitijos centras. Yra biblioteka. Kaimo pakraščiu teka Dotnuvėlė, ant kurios įrengtas Mantviliškio tvenkinys. Svarbiausia įmonė – Mantviliškio ŽŪB. Archeologijos paminklas – Mantviliškio akmuo („su dubeniu“).

Buvusi kaimo dalis vadinasi Mantviliškis II buvo Gudžiūnų seniūnijoje.

## Etimologija

Vietovardis *Mantviliškis* (dar žinomas kaip *Montviliškis, Montviliškiai*) yra priesagos *-iškis* vedinys iš asmenvardžio *Mañtvila* ar *Mañtvilas*.

## Istorija

Kaime rasti 3 senoviniai akmeniniai kirviai. Mantviliškis minimas 1591 m. kaip miestelis. XIX a. buvo pašto stotis. Buvo Mantviliškio dvaras (1902 m. jame gyveno 21, 1923 m. – 55 žmonės).

XX a. į šiaurę nuo kaimo buvo Mantviliškio geležinkelio stotelė. II pasaulinio karo metais TSRS valdžia Mantviliškyje paskyrė žemę ~10 tūkst. sentikių, atkeltų iš Suvalkų krašto. Tačiau užėjus vokiečiams, žemė buvo konfiskuota, ir sentikiai buvo priversti apsigyventi tarp kitų Lietuvos bendratikių.

Tarybiniais metais Mantviliškis buvo Žemdirbystės instituto eksperimentinio ūkio pagalbine gyvenviete.

|}

## Gyventojai

## Šaltiniai
Siponiai

**Siponiai** – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurės vakarus nuo Akademijos, prie Dotnuvėlės intako Kačupio. Rytuose ribojasi su Akademijos tvenkiniu. Pro kaimą eina Bokštų-Krakių kelias.

Netoli kaimo yra mitologinis akmuo, vadinamas Ožakmeniu.

## Etimologija

Kaimo vardas kildinamas iš spėjamo asmenvardžio *Siponis* (plg. *Si̇̀pas, Sipãvičius, Sipáitis*).

## Istorija

Tarpukariu šioje vietoje buvo 2 kaimai – Naujieji Siponiai ir Rusiancai. Vėliau jie susiliejo į Siponių kaimą.

2009 m. birželio 23 d. pavakare kaimas nukentėjo nuo smarkaus potvynio kai po intensyvios liūties ir perkūnijos neatlaikė vandens pralaidos ir pakilęs Kačiupio upelio  vanduo užliejo 16 sodybų. Vandens lygis siekė 1,5 m.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Tverečiaus seniūnija

**Tverečiaus seniūnija** – administracinis-teritorinis vienetas Ignalinos rajono savivaldybės pietryčiuose, Aukštaitijos etnografiniame regione. Centras – Tverečius.

## Geografija

Seniūnija įsikūrusi pasienyje su Baltarusija, siena eina Dysnos upe. Centre telkšo ežeras Erzvėtas, prie Tverečiaus – Tverečiaus ežeras, tarp jų telkšo Vytėnų pelkė. Šiaurine dalimi eina pagrindinis seniūnijos kelias , piečiau jo esančioje dalyje vyrauja miškai, prateka Birvėta.


Lukošiškė, cerkvė 3.JPG | Lukošiškės sentikių cerkvė
Tverečiaus_sen.,_Lithuania_-_panoramio_(7).jpg | Kukutėlių apylinkės


## Istorija

Įsteigta 1995 m. vietoje Tverečiaus apylinkės.

|-
| 2001-04  || || 702 || 1 miestelis (Tverečius), 33 kaimai, 2 viensėdžiai, 1 kaimo dalis
|-
| 2009-09-01  || 79 || 730 || 1 miestelis, 33 kaimai, 2 viensėdžiai
|-
| 2011 m.  || || 537 || 1 miestelis, 33 kaimai, 2 viensėdžiai
|-
| 2016-08-13  || || || 1 miestelis, 33 kaimai, 2 viensėdžiai
|-
| 2021 m.  || || 382 || 1 miestelis, 22 kaimai, 1 viensėdis
|}

## Seniūnai
* Česė Vitėnienė, ~2020 m.
* Aivaras Lozda, 2022 m.

## Gyvenvietės

Seniūnijos gyvenvietės (sąrašas sudarytas 2022-01-31 „Registrų centro“ ir 2011–2021 m. gyventojų surašymų duomenimis):

|-
| Andriejauka, k. || || 12
|-
| Astraviškiai, k. || 11 || 15
|-
| Būkliškė, k. || || 7
|-
| Čelniukai, k. || || 0
|-
| Čepeliškė, k. || || 4
|-
| Čiekupis, k. || || 0
|-
| Daktoriai, k. || || 1
|-
| Dietkauščizna, k. || 58 || 90
|-
| Dvaryščiai, k. || || 7
|-
| Erzvėtas, k. || 25 || 39
|-
| Gudapievis, k. || || 2
|-
| Kalveliškė, k. || || 0
|-
| Kalviškė, k. || || 0
|-
| Kazakavas, k. || || 2
|-
| Kelpučiai, k. || || 7
|-
| Kisielka, k. || || 0
|-
| Kliukai, k. || || 10
|-
| Kriaučiškė, k. || 10 || 14
|-
| Kukutėliai, k. || || 10
|-
| Latakiškė, k. || || 0
|-
| Laumakė, k. || || 8
|-
| Lukošiškė, k. || 29 || 35
|-
| Pakalniškiai, k. || || 6
|-
| Pečiurkos, k. || || 2
|-
| Popovka, k. || || 9
|-
| Pošiūnai, k. || || 8
|-
| Ropiena, k. || || 0
|-
| Šakeliškė, k. || || 2
|-
| Šiulgos, vs. || || 0
|-
| Tverečius, mstl. || 169 || 231
|-
| Vaboliškė, vs. || || 7
|-
| Vaiciekavas, k. || || 0
|-
| Veikščios, k. || || 1
|-
| Vytėnai, k. || || 0
|-
| Zaliesius, k. || || 0
|-
| Žvyriai, k. || || 8
|}

## Seniūnaitijos

2009 m. įkurtos 2 seniūnaitijos:
* **Dietkauščiznos** seniūnaitija (305 gyv.): Andriejaukos k., Astraviškių k., Dietkauščiznos k., Dvaryščių k., Gudapievio k., Kazakavo k., Kriaučiškės k., Kukutėlių k., Kiniūnų k., Laumakės k., Lukošiškės k., Pakalniškių k., Šiulgų vs., Vaboliškės vs., Žvyrių k.
* **Tverečiaus** seniūnaitija (415 gyv.): Būkliškės k., Čelniukų k., Čepeliškės k., Čiekupio k., Daktorių k., Erzvėto k., Kalveliškės k., Kalviškės k., Kelpučių k., Kisielkos k., Kliukų k., Pečiurkų k., Popovkos k., Pošiūnų k., Ropienos k., Šakeliškės k., Tverečiaus mstl., Vytėnų k., Zaliesiaus k.

## Šaltiniai
Snieguolė Michelkevičiūtė

**Snieguolė Michelkevičiūtė** (1953 m. vasario 3 d. Kaune) – lietuvių fotografė.

## Biografija
1971 m. baigė Kauno Maironio vidurinę mokyklą. 1974 m. įstojo į Kauno Politechnikos Instituto (KPI) Elektrotechnikos fakultetą. 1979 m. apsigynė „Lietuvos pramonės įmonių ir žemės ūkio elektrifikacijos“ inžinierės diplomą. Nuo 1979 m. pradėjo dirbti projektuotoja – konstruktore inžiniere Lietuvos maisto pramonės projektavimo – konstravimo biuro „Saistas“ filiale Kaune.

Nuo 1989 m. – Lietuvos fotomenininkų sąjungos narė. Nuo 1992 m. dirba Lietuvos fotomenininkų sąjungos Kauno skyriaus *Fujifilm* fotografijos galerijos vedėja. 1998 m. priimta į Tarptautinę fotografų asociaciją (*AFIAP*).

1999 m. suteiktas Tarptautinės meninės fotografijos federacijos (*FIAP*) fotografės menininkės (*AFIAP*) garbės vardas;
*Grand Prix* ir per 16 kitų apdovanojimų.

## Kūryba

Nuo 1974 m. dalyvauja parodose Lietuvoje ir užsienyje, surengė apie 50 personalinių parodų ir dalyvavo beveik 100 grupinių parodų Lietuvoje ir užsienyje. Jos darbai pelnė daugiau kaip 16 įvairių apdovanojimų ir Didįjį prizą parodoje „Duona ir druska“ Šiuolaikinio meno centre Vilniuje 1994 m.

Fotografijoje naujai interpretuoja žmogaus kūną, būdinga vyro akto stereotipų laužymas, svarbu šviesos ir šešėlių kontrastas, detalės, atskleidžiančios individo psichologinę būseną. Jos kūrinių turi Lietuvos dailės muziejus. 

Svarbiausi darbai:

„Mano vaikai“ (1973–1990 m.), „Portretai“ (1972 m.), „Lietuvos žirgai“ (1983 m.), „Kauno jaunimo teatras“ (1985–1993 m.), „Šunys“ (1979 m.), „Kaimo kasdienybė“ (1984 m.), „Baikalas“ (1985 m.), „Koplytstulpiai“ (1988 m.), „Vengrija“ (1989 m.), „Dangus ir smėlis“ (1985 m.), „Mis fotoparodija“ (1990 m.), „Moterų aktai“ (1976–1994 m.), „Moteris apie vyrus“ (1977–1994 m.), „Menininkų vasara“ (1998 m.), „Portretai“ (1972–2003 m.).

## Bibliografija
Elegija (Maskva, 1989 m.), *Photographers International* (Taipėjus, 1995 m.), Kauno menininkai (Kaunas, 1996 m.), *Photographers Engyclopaedia International from [[1839]] to the Present* (Hermance, Šveicarija, 1997 m.), Lietuvos fotografija: vakar ir šiandien (Vilnius, 1997, 1999, 2000, 2001, 2003 m.), Atsisveikinant su XX amžiumi (Vilnius, 2000 m.), *Fotografos de Fin de Milenio. Fotografos Internationales, t. 4, CD* (Kordoba, Ispanija, 2002 m.).

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Snieguolė Michelkevičiūtė
Lietuviškos enciklopedijos

**Lietuviškos enciklopedijos** pradėtos rengti tik XX a. antrajame dešimtmetyje: tą sąlygojo politinė bei tautinė situacija, lėmusi to laikmečio lietuvybės ir lietuvių kultūros plėtrą. Visuotinę lietuvišką enciklopediją pradėta rengti 1910 m., tačiau po poros metų darbai nutrūko. Idėja atgaivinta 1929 m. Lietuvos kultūros taryboje.

Pirmasis „Lietuviškosios enciklopedijos“ tomas išleistas 1931–1933 m. „Spaudos fondo“ leidykloje. Enciklopediją redagavo Vaclovas Biržiška. Iki 1944 m. išleista 10 šios enciklopedijos tomų (iki J raidės). IX tomas (Gin-Hofer) išleistas 1941 m. Jame yra Adolfui Hitleriui skirtas straipsnelis užimantis pusę puslapio, tačiau enciklopedijos pabaigoje yra specialus keturių puslapių priedas, kuriame propagandiškai pristatoma Hitlerio asmenybė.

1953–1966 m. Bostone lietuvių išeiviai šios enciklopedijos pagrindu išleido 37 tomų „Lietuvių enciklopediją“ (du tomai papildymų išleisti 1969 ir 1987 m.).

Okupuotoje Lietuvoje 1957 m. pradėta rengti enciklopedija, tačiau 1962 m. leidimas sustabdytas ir atnaujintas tik po dešimtmečio.

1966–1975 m. LTSR buvo išleista 3 tomų „Mažoji lietuviškoji tarybinė enciklopedija“ bei „Abėcėlinė vardų rodyklė“.

1976–1985 m. Vyriausioji enciklopedijų redakcija išleido universalią 12 tomų „Lietuviškąją tarybinę enciklopediją“ bei jos papildymų tomą; 1985–1988 m. – „Tarybų Lietuvos enciklopediją“ apie Lietuvą.

Atkūrus Lietuvos nepriklausomybę, Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas išleido nemažai enciklopedinių leidinių. Didžiausias iš jų pagal apimtį – Visuotinė lietuvių enciklopedija, pradėta leisti 2001 m. Iki 2015 m. kovo mėnesio išleisti visi 25 enciklopedijos tomai ir vienas papildymų tomas. Dvidešimt penkiuose enciklopedijos tomuose yra beveik 122 000 straipsnių. Taip pat buvo išleista Mažosios Lietuvos enciklopedija apie Mažąją Lietuvą. Ją sudaro 4 tomai, apie 12 000 straipsnių.

Iš modernių elektroninių enciklopedijų paminėtina yra Atvirosios enciklopedijos entuziastų kuriama „Lietuviškoji Vikipedija“, pradėta rengti 2003 m. Šioje enciklopedijoje šiuo metu yra  straipsniai.

## Šaltiniai
Valučiai

**Valučiai** – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, 3 km į vakarus nuo Dotnuvos. Per kaimą teka Jaugila ir jos intakas Girotakis. Valučių seniūnaitija. Vieškeliai į Dotnuvą, Krakių mišką, keliukas į Ąžuolaičius.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Bokštai (Kėdainiai)

**Bokštai** – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurės vakarus nuo Akademijos, prie  kelio ir Akademijos tvenkinio (Dotnuvėlės upė). Taip pat atsišakoja  kelias.

## Istorija

Anksčiau kaimas vadintas ***Kemėšìškiais*** arba ***Grigoriškiais***. Bokštų pavadinimas suteiktas 1963 m. gruodžio 28 d.

## Gyventojai

;Žymūs žmonės
* Joana Civilkaitė (1925–2018), redaktorė, žurnalistė, komjaunimo veikėja.

## Šaltiniai
Kampai II

**Kampai II** – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, 3 km į pietus nuo Kunionių. Seniūnaitijos centras. Per kaimą teka Putnupys (Šušvės intakas).

## Istorija

Kampai XVI a. vid. buvo bajorkaimis Vilkijos vaslčiuje, administracinis centras. XVI a. antroje pusėje Kampai minimi kaip istorinis laukas, taip pat minimas Kampų traktas.

XIX a. pab. – XX a. pradžioje Kampai buvo 4 šlėktų okolicos Josvainių valsčiuje. Kampai Kondratiniai priklausė Adomavičiams, Angirščiams, Dverdoms, Dirdoms, Bakevičiams, Mištautams, Macevičiams, Nivinščiams, Račkoms, Stratanavičiams, Kilščiams, Kantautams; Tucevičiai – Bokevičiams, Vilainavičiams, Kondratams, Nivinščiams, Derbutams, Žutautams, Maukoms, Tomaševičiams.

Įkurti XX a. 2-ojoje pusėje, kai buvo sujungti Kampai Kondratiniai ir Kampai Tucevičiai.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Vincentava

**Vincentava** – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, 4 km į vakarus nuo Skaistgirių. Šalia kaimo praeina , o per kaimą – kelias . Į šiaurę nuo Vincentavos dunkso Juodgirio miškas, o pietuose teka Žvaranta (Žąsino intakas). Viena dalis dabartinio Vincentavos kaimo priklauso Josvainių seniūnijai (priklauso Skaistgirių seniūnaitijai), kita dalis – Pernaravos seniūnijai.

## Istorija

1881 m. Kauno gubernijos žemvaldžių sąraše nurodyta, jog egzistavo trys gyvenvietės vardu Vincentava, dvi Ariogalos valsčiuje, viena Vilkijos valsčiuje. Ariogalos valsčiuje buvo „Vincentava“ bei „Būda Vincentava”, kurias 1869 m. pavaldėjo Benediktas Henrikas Tiškevičius. Vilkijos Vincentavos žemę valdė keletas bajorų giminių.

Pagal Kauno gubernijos 1892 m. inventoriaus knygą, Vilkijos valsčiuje – Vincentavos viensėdis (8 gyv.) bei Vincentavos okolica (80 gyv.), Ariogalos valsčiuje – Vincentavos viensėdis (20 gyv.).

Anot 1893 m. Lenkijos Karalystės ir kitų slavų kraštų geografinio žodyno VIII t., Vincentavos buvo dvi – Vincentavos dvaras bei Vincentavos okolica. Vincentavos okolicoje bajorai Bogušai valdė 20 dešimtinių, Kobeckai – 3. Šukevičiai – 150 Vincentavos bei Ramonų okolicose.

Nurodo 1903 m. Žemaičių vyskupijos parapijų inventorius, kad Čekiškės parapijoje radosi Vincentavos okolica, o Pernaravos parapijoje buvo „Rudakių būda arba Vincentava” (Рудацкия буды или Винцентово).

Pagal 1923 m. Lietuvos gyventojų surašymą buvo du viensėdžiai Vincentavos pavadinimu. Vienas Vincentavos viensėdis priklausė Pernaravos valsčiui, jame buvo 3 kiemai, 27 gyventojai. Kitas priklausė Čekiškės valsčiui. Jame buvo 16 kiemų, 124 gyventojai.

1925 m. Žemės Reformos Departamento parceliacijos skyriaus dokumentuose, Pernaravos valsčiuje buvo palivarkai „Vincentavos I“ bei „Vincentavos II“, kurie anksčiau priklausė Benediktui Jonui Tiškevičiui, o Čekiškės valsčiuje buvo didesnis „Vincentavos k.“.

1950–1953 m. Vincentavos apylinkės centras.

Nuo seno gyveno lietuviai ir lenkai Vincentavoje. Bajorai bei daugelis valstiečių kalbėjo lenkiškai, tačiau XX a. pradžioje tik trys šeimos buvo lenkai.

Apie gyvenimą tarp Vincentavos bei netolimųjų kaimų lenkų 1940 m. parašė Lenkijos karys ir pabėgėlis Stanisław Nienałtowski knygoje „Wschodnie losy Polaków“ (Lenkų rytų likimai).

## Gyventojai
1845 m. Vincentavos dalyje, kuri priklausė Čekiškės valsčiui, gyveno 36 Čekiškės parapijiečiai.

## Šaltiniai
Pajieslys

**Pajieslys** – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, 8 km į pietvakarius nuo Krakių, prie Jieslos žiočių (Šušvės kairysis intakas). Seniūnaitijos centras. Stovi medinė Pajieslio Švč. Mergelės Marijos, Liūdinčiųjų Guodėjos, bažnyčia (pastatyta 1913 m., yra 4 dailės paminklai). Veikia medicinos punktas, Krakių gimnazijos pradinio ugdymo skyrius (pagrindinė mokykla), biblioteka, paštas (LT-58029), Pajieslio ŽŪB. Šalia gyvenvietės yra Pajieslio geomorfologinis draustinis, Skinderiškio dendrologinis parkas.

## Etimologija

Pajieslys – vandenvardinis vietovardis, kilęs nuo čia pratekančio Jieslos upelio.

## Istorija

1857 m. pastatyta Pajieslio bažnyčia. XX a. pradžioje minimas Pajieslio dvaras Krakių valsčiuje. 

Tarybiniais metais Pajieslys buvo kolūkio centrinė gyvenvietė.

2020 m. prijungtas Donavos kaimas.

|}

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Bažnyčios šventoriuje palaidota Jozefo Pilsudskio senelė Teodora Butlerytė-Pilsudska.

## Galerija

file:Pajieslys001.JPG|Pajieslys iš vakarų pusės
File:Pajieslys1.JPG|Įvažiavimas į Pajieslį nuo Pilsupių
file:Teodora Pilsudska Pajieslys.JPG|Teodoros Pilsudskos kapas


## Šaltiniai

*
Pališkiai

**Pališkiai** – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, 3,5 km į pietus nuo Krakių, pietiniame Meironiškių gyvenvietės pakraštyje. Pro kaimą eina kelias . Yra fermų kompleksas.

## Istorija

XX a. pr. Pališkiai buvo okolica Krakių valsčiuje. Joje žemes valdė Bogušiai, Valatkos, Gedgaudai, Gintautai, Kymantai, Kolčiauskai, Kryžianavičiai, Mikučiai, Čepanaičiai, Šiškevičiai.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Medininkai (Kėdainiai)

**Medininkai** – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, 7 km į pietvakarius nuo Dotnuvos, prie kelio  bei jo atšakos į Pajieslį. Netoli kaimo teka Smilga. Medininkai iš visų pusių apsupti miškų (Krakių-Dotnuvos miškai ir Josvainių miškai).

## Istorija

XX a. pr. minimas Medininkų kaimas ir dvaras Krakių valsčiuje. Seniau veikė mokykla.

## Gyventojai
Tarpukariu šalia buvo Medininkų viensėdis (1923 m. – 12 gyv.).

## Galerija

Medininkai001.JPG|Medininkų kaimas nuo kelio į Krakes
Medininkai01.JPG|Ąžuolas greta vienos iš Medininkų sodybų
Medininkai (Kėdainių raj.) 3.JPG|Pietinė kaimo dalis
Medininkai (Kėd.), buv. mokykla.JPG|Buvusi Medininkų mokykla


## Šaltiniai
Barkūniškis

:: *Apie kaimą Alytaus rajone žr. [[Barkūniškis (Alytus)]]*.

**Barkūniškis** – kaimas Kėdainių rajono savivaldybės šiaurės vakaruose, 6,5 km į šiaurės vakarus nuo Krakių, 2 km į rytus nuo Ažytėnų. Seniūnaitijos centras. Per kaimą teka Šušvė, šalia jos yra vandens malūnas (buvusio Bartkūniškio dvaro dalis). Nutiestas Barkūniškio tiltas. Ties Barkūniškiu susikerta Krakių–Grinkiškio ir Mantviliškio–Vosiliškio keliai. Veikia Krakių gimnazijos pradinio ugdymo skyrius (anksčiau buvo pagrindinė mokykla), Dovydiškių ŽŪB.

## Gyventojai

## Galerija

Barkūniškis 1.JPG|Barkūniškis nuo Krakių pusės
Barkūniškis 3.JPG|Buvęs vandens malūnas
Šušvė Barkūniškyje.JPG|Šušvė ir buvusios malūno užtvankos liekanos


## Šaltiniai
Šiluma

**Šiluma** – energijos perdavimo forma. Šilumos kiekis lygus perduotos ar gautos energijos kiekiui. Ji skleidžiama trim būdais konvekcija, šiluminiu laidumu ir šiluminiu spinduliavimu.

Energijos kiekis perduotas šiluma yra skaliarinis dydis, kurį galima išreikšti džauliais (J) (SI).
Pauslajys

**Pauslajys** – kaimas Kėdainių rajono savivaldybės šiaurės rytiniame pakraštyje, 4,5 km į šiaurės rytus nuo Pavermenio, tuoj į pietus nuo Anciškio. Per kaimą teka Linkavos intakai Orojus, Ratlankstis ir Žiežmojus (šis patvenktas). Praeina  kelias. Yra Anciškio girininkija (Panevėžio miškų urėdija), buvusio dvaro liekanos (rūmai ir ledainės liekanos, parko, susisiekimo trasų fragmentai), Anciškio ŽŪB fermos.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Taujėnai (Kėdainiai)

**Taujėnai** – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, 7 km į rytus nuo Lančiūnavos, šalia Paežerių kaimo, prie kelio Šėta–Truskava. Kaimo pakraščiu teka Šumera. Prieina Pasiakų ir Gumbių miškai.

## Istorija

XIX a. pab. buvo Taujėnų dvaro žemė ir okolica. Senovėje žemes valdė Survilos, o XIX a. pab. be Survilų čia valdas dar turėjo Gimbutai, Gožgidai, Domeikos, Labūnskiai, Mingailos, Proščenevičiai, Rimavičiai, Sklodovskiai, Radzevičiai, Šilingai.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pachisandra

**Pachisandra** (*Pachysandra*) – buksmedinių (*Buxaceae*) šeimos visžalių augalų gentis. Lietuvoje retokai sodybų gėlynuose, kapinėse auginama **viršūnžiedė pachisandra** (*Pachysandra terminalis*), kuri yra lepi, ne visur auga. Augalas 20 cm aukščio. Geriausiai sodinti paūksmėje arba daliniame pavėsyje. Nuo saulės jų lapai pageltonuoja. Žiedai balti. Žydi balandžio – gegužės mėn.
Kobaltitas

**Kobaltitas** – sulfidų klasės mineralas, kobalto, arseno sulfidas, CoAsS.

Tankis – 6,33. Kietumas pagal Moso skalę – 5,5.

Mineralas panašus į piritą. Būdamas retas, šis mineralas yra strateginio metalo, kobalto, rūda. Mineralas susidaro aukštatemperatūrinėse hidroterminėse gyslose ir kontaktinio metemorfizmo proceso metu.

Kobaltito spalva rudai sidabrinė, pilka su violetiniu atspalviu ar juoda. Pakaitintas pasižymi magnetinėm savybėm, nepermatomas, metalinio blizgesio.

Randamas Kanadoje, Švedijoje, Norvegijoje, Indijoje ir Azerbaidžane.
Nevėžis (reikšmės)

**Nevėžis:**

* Nevėžis – upė Vidurio Lietuvoje;
* Nevėžis (Miežiškiai) – gyvenvietė Panevėžio rajone;
* Kėdainių Nevėžis (krepšinio klubas).

Futbolo komanda:
* FK Nevėžis Kėdainiai;
* FK Nevėžis Panevėžys;
* JR Nevėžis-2 Kėdainiai.
Vidiškių seniūnija (Ignalina)

:: *Apie bendravardę seniūniją žr. [[Vidiškių seniūnija (Ukmergė)]]*.

**Vidiškių seniūnija** – administracinis-teritorinis vienetas Ignalinos rajono savivaldybės viduryje, Aukštaitijos etnografiniame regione. Centras – Vidiškės.

## Geografija

Vidiškių seniūnija yra kalvotoje Aukštaičių aukštumoje, 41 proc. ploto užima miškai. Pietinę dalį užima Kalviasalio miškas, vakarinę – Ažvinčių-Minčios girios pakraščiai. Ežerų nedaug – Varnys, Žiežulinis, Ežerėlis, Viksvojis, Vėlykštis. Šiaurės vakaruose plyti Žitamanto pelkė. Upės nedidelės – Dūda, Pajuodupis.

Seniūniją kerta keliai , , vakarine dalimi praeina Vilniaus–Daugpilio geležinkelis, yra Lobinių geležinkelio stotelė.

## Istorija

Įsteigta 1995 m. vietoje Vidiškių apylinkės. 2015 m. patvirtintas Vidiškių herbas, kurį naudoja ir seniūnija.

|-
| 2001-04  || || 1484 || 30 kaimų, 2 viensėdžiai
|-
| 2009-09-01  || 62 || 1498 || 30 kaimų, 2 viensėdžiai
|-
| 2011 m.  || || 1242 || 30 kaimų, 2 viensėdžiai
|-
| 2016-08-13  || || || 30 kaimų, 2 viensėdžiai
|-
| 2021 m.  || || 1099 || 22 kaimai, 1 viensėdis
|}

## Seniūnai
* Vigalija Matkėnienė, ~2020 m.
* Alfredas Aškelėnas, 2022 m.

## Gyvenvietės

Seniūnijos gyvenvietės (sąrašas sudarytas 2022-01-31 „Registrų centro“ ir 2011–2021 m. gyventojų surašymų duomenimis):

|-
| Abugaliai, k. || 10 || 12
|-
| Ažubalis, k. || || 8
|-
| Ažušilė, k. || 29 || 32
|-
| Bališkiai, k. || 10 || 18
|-
| Betiškė, k. || || 0
|-
| Buiviliškė, k. || || 5
|-
| Ceikiškė, k. || || 0
|-
| Degsnė, vs. || || 0
|-
| Dūdos, k. || || 16
|-
| Džiaugsminė, k. || || 2
|-
| Eglyniškė, k. || || 0
|-
| Gerveliškė, k. || || 0
|-
| Jonėnai, k. || 11 || 12
|-
| Kairiškė, k. || || 0
|-
| Kalviškė, k. || || 2
|-
| Kaneišiai, k. || 23 || 32
|-
| Kukoriškė, k. || 13 || 17
|-
| Kuzliškė, k. || || 0
|-
| Lobiniai, k. || 12 || 16
|-
| Makaniškė, k. || 13 || 12
|-
| Makniūnalaukė, k. || 31 || 34
|-
| Maksimonys, k. || 37 || 28
|-
| Navikai, k. || || 13
|-
| Pakalkiškė, k. || || 0
|-
| Petukai, k. || || 0
|-
| Prisieginė, k. || || 7
|-
| Remeniškė, vs. || || 1
|-
| Rimšėnai, k. || 58 || 42
|-
| Vidiškės, k. || 818 || 931
|-
| Vinciškė, k. || || 2
|-
| Žitamantas, k. || || 0
|-
| Žvirbliškė, k. || || 0
|}

## Seniūnaitijos

2009 m. įkurtos 4 seniūnaitijos:
* **Draugystės** seniūnaitija (522 gyv.): Vidiškių kaimo Ateities g., Aušros g., Draugystės g., Ignalinos g., Naujakurių g., Parko g. ir Sodų bendrija „Pušelė“ , Rimšėnų g., Sodų g.
* **Dūdų** seniūnaitija (227 gyv.): Ažubalio k., Navikų k., Buiviliškės k., Dūdų k., Gerveliškės k., Kaneišių k., Kukoriškės k., Lobinių k., Rimšėnų k., Bališkių k., Vinciškės k.
* **Maksimonių** seniūnaitija (174 gyv.): Abugalių k., Betiškės k., Ceikiškės k., Džiaugsminės k., Jonėnų k., Prisieginės k., Makniūnalaukės k., Maksimonių k., Makaniškės k., Ažušilės k., Kalviškės k., Žvirbliškės k.
* **Melioratorių** seniūnaitija (542 gyv.): Vidiškių kaimo Melioratorių gatvės gyv. namai Nr.: 4, 5, 6, 9, 10, 13, 15, 7, 14, 16, 18.

## Šaltiniai
Pavasarinis poraitis

**Pavasarinis poraitis** (*Omphalodes verna*) – poraičių (*Omphalodes*) genties gėlė.

Augalas 5-20 cm aukščio. Lapai kiaušiniški, smailėjantys, ryškiai žali. Žiedai skaisčiai mėlyni su baltu vidurėliu, maži, stačių, bet trapių stiebelių viršūnėse, susitelkę į retas kekes. Žydi IV-V mėn. Augalo tėvynė – Pietinės Alpės, Rumunija, Vidurio Europa. Savaime veši drėgnuose kalnų miškuose. Geriausiai auga šviesioje, pusiau saulėtoje, šiltoje vietoje, apysausėje, drėgnoje ir purioje dirvoje. Lietuvoje neretai auginamas gėlynuose, kapinėse.
Bliūdžiai

**Bliūdžiais ** vadinami kaimai:
* Biržų rajone;
* Panevėžio rajone;
* Raseinių rajone.

## Etimologija

Kaimų vardai tikriausiai kilę nuo pavardės *Bliūdžius* (*bliūdžius* – „dubenų gamintojas“) daugiskaitos.
Daržininkai (Vilnius)

**Daržininkai** – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 1 km į rytus nuo Nemėžio (gyvenvietes skiria geležinkelio ruožas), prie plento . Seniūnaitijos centras. Pro Daržininkus teka Rudaminos dešinysis intakas Nemėža.

## Etimologija

LDK laikais *daržininkais* vadinosi mažažemiai valstiečiai (t. y. teturėję žemės tik daržui).

## Istorija

Kaime Lenkijos valdymo metais valdžia uždraudė lietuvių organizacijas. 1941–1943 m. Daržininkų kaime veikė karo belaisvių stovykla. Čia buvo įkalinta 900 sovietų karių, patekusių į nelaisvę.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Geisteriškiai

**Geisteriškiais** vadinami du kaimai Vilkaviškio rajone:
* Bartninkų seniūnijoje;
* Keturvalakių seniūnijoje.
Patilčiai

**Patilčiai** – kaimas Vilkaviškio rajono savivaldybėje, 5 km į rytus nuo Bartninkų, šalia Rausvės aukštupio, kelių  ir  sankirtoje. Seniūnaitijos centras. Yra išlikęs dvaro parkas, dalis apgriuvusių ūkinių statinių. Šalia kaimo – Tauro apygardos Vytauto rinktinės partizanų vado Antano Grikiečio-Slapuko, Vidmanto ir kitų Lietuvos partizanų kautynių ir žūties vieta.

## Istorija

1827 m. kaime buvo 16 ūkių, 113 žmonių, 1880 m. – 9 ūkiai ir 66 gyventojai.

## Gyventojai

Žymūs žmonės:
* Jonas Arčikauskas (1957–), scenografas, keramikas.

## Šaltiniai
Trakiškiai

**Trakiškiai** – kaimas Marijampolės savivaldybėje, 1 km į rytus nuo Marijampolės, šalia kelio  (atšaka iš Patašinės). Seniūnaitijos centras. Nuo 2002 m. veikia Trakiškių kaimo bendruomenė.

## Istorija

Istorijos šaltiniuose kaimas minimas nuo 1681 m.

LTSR metais kaimas buvo kolūkio pagalbinė gyvenvietė.

|}

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Juozas Ambrazevičius-Brazaitis (1903–1974), literatūrologas, pedagogas, antinacistinės ir antisovietinės rezistencijos dalyvis, visuomenės veikėjas.
* Kazys Tumkevičius (1915–2005), teatro aktorius, režisierius, skaitovas.

## Šaltiniai
Skardupiai

**Skardupiais** vadinami kaimai:

* Marijampolės savivaldybėje;
* Šakių rajone:
** Kriūkų seniūnijoje;
** Sintautų seniūnijoje;
** Šakių seniūnijoje;
* Vilkaviškio rajone:
** Gražiškių seniūnijoje;
** Kybartų seniūnijoje.
Vidgiriai

**Vidgiriais** vadinami kaimai:

## Lietuva
* Marijampolės savivaldybėje;
* Pagėgių savivaldybėje;
* Šakių rajone:
** Griškabūdžio seniūnijoje,
** Šakių seniūnijoje;
* Šilalės rajone;
* Vilkaviškio rajone.

## Rusija

Kaliningrado srityje:
* Vidgiriai (Rodnikovas) Černiachovsko rajone;
* Vidgiriai (Šustovas) Nemano rajone;
* Vidgiriai (Žiguliovas) Krasnoznamensko rajone (anksčiau – Pilkalnio apskrityje).
Užgiriai (reikšmės)

**Užgiriais** vadinami kaimai:

* Kelmės rajone:
** Užvenčio seniūnijoje;
** Vaiguvos seniūnijoje;
* Marijampolės savivaldybėje;
* Telšių rajone:
** Gadūnavo seniūnijoje;
** Telšių seniūnijoje;
** Varnių seniūnijoje.

Buvę kaimai:
* Rytprūsių Pilkalnio apskrityje.
Patašinė

**Patašinė** – kaimas Marijampolės savivaldybėje, 5 km į rytus nuo Marijampolės, piečiau kelio . Seniūnaitijos centras. Yra Patašinės Šv. Kryžiaus bažnyčia, mokykla-darželis, biblioteka, paštas (LT-69001). Pastatytas kaimo bendruomenės koplytstulpis.

## Etimologija

Liaudies etimologija aiškina, kad vietovardis sietinas su gyvenusia turtingų ūkininkų šeima, kuri mėgusi daug ir su riebiu padažu, seniau vadinamu patašu, pavalgyti. Kaip pasakoja vietos gyventojai, ponai išsirioglindavę po sočių pietų išsipūtusiais pilvais į kiemą (o jų sodyba prie pat kelio buvusi), ir kas pro šalį eidavo, vis stebėdavosi: ale kaip patašę, net pilvai užsirietę. Ilgainiui vietovė taip ir buvo praminta – Patašine.

## Istorija

1935 m. Patašinėje buvo įsikūrę vienuoliai marijonai, kurie pastatė vienuolyno namus su vieša Šv. Kryžiaus koplyčia. 1936 m. čia nuolat gyveno 2 kunigai ir 5 broliai, 1940 m. – 1 kunigas ir 2 broliai. Šalia koplyčios buvo vienuolyno namelis bei ūkiniai pastatai. Vienuoliai marijonai laikė gyvulių, paukščių, dirbo įvairius žemės ūkio darbus.

Apie 1935–1940 m. Patašinė turėjo savo seniūną, kuriuo buvo Klemensas Lakickas. 1945 m., karo pabaigoje, K. Lakickas su žmona Veronika emigravo į Vokietiją, o paskui į JAV.

Sovietmečiu Patašinė buvo tarybinio ūkio centrinė gyvenvietė – Sudavijos valstybinio žirgyno gyvenvietė. Žirgyno klestėjimo laikais ūkiui vadovavo Algirdas Kurlys. Buvo pasodintas vaismedžių medelynas. Nuo 1982 m. gyvenvietėje atsidarė biblioteka, ryšių skyrius, vaikų darželis. 1988 m. lapkričio 10 d. valgyklos „Žirgelis“ salėje buvusių tremtinių susitikime viešai iškelta Lietuvos trispalvė.

2014 m. įsteigtas universalus daugiafunkcis centras, kuriame teikiamos vaikų ir suaugusiųjų švietimo, bendruomenės kultūrinės ir socialinės paslaugos. Projekto įgyvendinimo metu buvo apšiltintas pastatas, atlikti vidaus remonto darbai, įrengtas keltuvas neįgaliesiems.

## Istorija

|}

## Gyventojai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* 
* Patašinė
Juodeikiai (Mažeikiai)

**Juodeikiai** – kaimas Mažeikių rajono savivaldybėje, vakariniame Žibininkų tvenkinio pakraštyje, 4 km į šiaurę nuo Ruzgų, prie kelio . Kaime yra Mažeikių elektrinė, vakaruose nutiestas geležinkelis, veikia AB „Mažeikių nafta“ (dabar – „ORLEN Lietuva“), paštas (LT-89082). Nuo 1996 m. veikia vandens jėgainė.

## Gyventojai

## Šaltiniai

*
Motja

**Motja** buvo finikiečių miestas Mocijos saloje, labiausiai į vakarus nutolusioje Sicilijos vietoje. Šiuo metu vieta gali būti pasiekiama tik vandens transportu, tačiau senovėje gyventojai buvo nutiesę povandeninį kelią lagūnos dugne, kuriuo galėjo važiuoti ir karo vežimai.

398 metais pr. m. e. miestas buvo sugriautas Dionizo I, Sirakūzų tirono. Romėnams okupavus Siciliją Pirmajame Pūnų kare, Motja jau buvo išnykusi kaip atskiras miestas ir įsiliejusi į *Lilybaeum* (dab. Marsala).

2006 metų kovo mėnesį archeologai saloje atkasė gerai išsilaikiusį namą šalia vienos iš miesto sienų. Iškasenos rodo, kad Motja buvo apgyvendinta dar ilgai po to, kai ją, manoma, sugriovė senovės graikai.

## Nuorodos
* Missione Archeologica a Mozia
Ad Fontes

**Ad Fontes** – religinis kasmetinis Lietuvos renginys, vykstantis liepos - rugpjūčio mėnesiais Kražių miestelyje, skirtas Grigališkojo choralo ir bažnyčios tradicijų studijoms. Renginys trunka savaitę.

*Ad fontes* lotyniškai reiškia „į šaltinius, link ištakų, prie versmės“. Šis pavadinimas atspindi Ad Fontes vasaros akademijos idėjas ir turinį. Įkurta teologo ir filosofijos dėstytojo M. Kubiliaus. Stovyklos idėją parėmė ir į Ad Fontes veiklą įsitraukė Romualdas Gražinis bei Jonas Vilimas.

Nuo 2006 m.-ųjų metų stovyklą organizuoja VU Filosofijos fakultetas.

## Nuorodos
* Ad Fontes tinklalapis 
* VU Filosofijos fakultetas
Pėda

**Pėda** () – atraminės galūnės dalis, liečianti žemę. Pėdą nuo likusios galūnės dalies skiria sąnarys, kuris kai kurių gyvūnų (pvz., kanopinių) atveju yra nepaslankiai suaugęs su kitais kaulais. 

## Anatomija
Padas yra išsigaubęs išilgai ir skersai; abi pėdas suglaudus, po jomis susidaro pusrutulinis skliautas. Pėdos raumenų yra 2 grupės: viršutinieji raumenys tiesia pirštus, apatinieji raumenys - lenkia.
Pėdos kraujagyslės yra blauzdos kraujagyslių tęsinys. Pėdos odą ir raumenis inervuoja sėdimojo nervo galinės šakos.

## Griaučiai

Pėdos griaučius sudaro 7 čiurnos kaulai (lot. ossa tarsi, s. ossa tarsalia), 5 padikauliai (lot. ossa metatarsi) ir keturiolika kojos pirštakaulių (lot. ossa digitorum pedis) – kaip ir rankos, kojos nykštys yra sunertas iš dviejų pirštakaulių, o kiti pirštai – iš trijų.

Čiurnos kaulai:
*Šokikaulis (lot. talus)
*Kulnakaulis (lot. calcaneus)
*Laivakaulis (lot. os naviculare)
*Pleištukai
**Vidinis pleištukas (lot. os cuneiforme mediale)
**Tarpinis pleištukas (lot. os cuneiforme intermedium)
**Šoninis pleištukas (lot. os cuneiforme laterale)
## Šaltiniai
#ČESNYS, Gintautas, et al. Žmogaus anatomija. I tomas. Vilnius: Vilniaus universiteto leidykla, 2008. (p. 205-212)

## Nuorodos
*http://www.bartleby.com/107/63.html 
*http://www.zodynas.lt/gaires/anatomijos-terminai
Juodeikiai (Joniškis)

**Juodeikiai** – kaimas Joniškio rajono savivaldybėje, 13 km į pietus nuo Žagarės, kelių Žagarė–Piktuižiai ir Martyniškiai–Rudiškiai sankryžoje. Turi seniūnaitijos statusą. Stovi medinė Juodeikių šv. Jono Krikštytojo bažnyčia (pastatyta 1920 m.), 1936 m. pastatytas Vytauto Didžiojo paminklas (autorius – savamokslis amatininkas-dailininkas Juozapas Šauleckis). Atkurtas čia kunigavusio Tėvo Stanislovo namelis.

2021 m. Juodekiai buvo Lietuvos mažoji kultūros sostinė.

## Geografija

Juodeikiai įsikūrę tarp Žagarės miško ir Mūšos tyrelio. Kaimo pakraščiu teka Vilkija. Dalis kaimo yra Žagarės regioniniame parke. Saugomas Buivydo ąžuolas.

## Istorija

Juodeikiai minimi 1693 m. 1920 m. pastatyta medinė Juodeikių bažnyčia, 1938 m. perstatyta. XIX a. pabaigoje pastatyta koplyčia su skulptūra, kaimas priklausė Naujosios Žagarės parapijai.

1924 m. Juodeikių kaimo klebonijoje įkurta pradinė mokykla (1953–1994 m. septynmetė, aštuonmetė, devynmetė, 1994 m. perkelta į Gaižaičius).

1945 m. gruodžio 8 d. Žagarės miške aptiktas bunkeris ir sušaudyti 11 Lietuvos patizanų, tarp jų 2 iš Juodeikių. 1950–1993 m. tarybinio ūkio, kolūkio pagalbinė gyvenvietė.

|}

## Gyventojai

## Galerija

Juodeikiai.JPG|Juodeikių kryžkelė
Juodeikiai, koplytstulpis.JPG|Koplytstulpis
Juodeikiai, Vytauto paminklas.JPG|Vytauto paminklas
Juodeikiai. Vytauto paminklas.JPG|Vytauto paminklas vasarą
Juodeikiai, pradžios mokykla.JPG|Buvusi mokykla


## Šaltiniai

## Nuorodos
*
Paprastoji auslinda

**Paprastoji auslinda** (*Forficula auricularia*) – auslindų (*Dermaptera*) būriui priklausantys vabzdžiai (*Insecta*). Daugelyje kalbų šių vabzdžių pavadinimas susijęs su ausimis. Jis kilo dėl užpakalinių sparnų, kurie išsiskleidę savo forma primena žmogaus ausis. Pilvelio gale esančios kietos žnyplės naudojamos kovai ir prilaikyti sugautą grobį.

Maitinasi naktį. Ėda viską, kas pakliūva: grybelius, dumblius, pūvančias ir minkštesnes augalų dalis, nevengia ir vabzdžių. Gali apgraužti jurginų ir kitų gėlių žiedus, kartais įsitaiso žiedinių kopūstų žiedynuose, vynuogių kekėse ir pan.

Padėtus kiaušinėlius žemėje iki 10 cm gylio išraustame urvelyje patelė saugo per žiemą.

## Išvaizda
Tai rudos spalvos vabzdys, iš išvaizdos kiek suplotas, su gana ilgais siūliškais ūsais, nedidelėmis akimis, rausvo atspalvio galva. Auslindos turi dvi poras sparnų, bet pirmoji pora virto trumpučiais kietais antsparniais, po kuriais slepiasi susilankstanti antroji skraidomųjų sparnų pora. Auslindos gali skraidyti, bet dieną jos lindi įvairiuose plyšiuose ir atsikišę sparnai joms tik trukdytų.
Komantas (jotvingis)

**Komantas** (*Skomantas*, jotv. **Komants*/*Gomants*, rusėn. *Komat* [*

## Literatūra
* Petras Dusburgietis, Prūsijos žemės kronika, V., 1985.
* Rowell S. C., Iš viduramžių ūkų kylanti Lietuva, V., 2001.
* Шпилевский П. М., Путешествие по Полесью и белорускому краю, Минск, 1992, c. 40.
Čefalu

**Čefalu** (*Cefalù*) – senovinis miestas Sicilijoje, Palermo provincijoje, ant Tirėnų jūros kranto.

Čefalu yra viena labiausiai turistų lankomų vietų, žymi savo paplūdimiais, romėniškomis pirtimis bei senovine katedra. 2024 m. mieste gyveno apie 13 800 gyventojų.

## Šaltiniai
Tinklinis pitonas

**Tinklinis pitonas** (*Python reticulatus*) – pitoninių (*Pythonidae*) šeimos žvynaroplis (*Squamata*). Gyvena Pietryčių Azijoje, Mianmare, Filipinų salose. Patys didžiausi indvidai išauga iki 10 m ilgio, bet paprastai būna 4-8 m. Yra duomenų ir apie daugiau nei 16 m ilgio tinklinius pitonus. Tai didžiausia pagal dydį gyvatė pasaulyje ir antra pagal svorį po žaliosios anakondos (*Eunectes murinus*). Gerai plaukioja. Žmonių vengia, nes suaugęs žmogus jam per didelis grobis. Jie vos praryja 10-15 kg kiaulę ar ožką.
Ašarėlis (Druskininkų sav.)

**Ašarėlis** (arba ***Ešerinis***) – ežeras pietų Lietuvoje, Druskininkų savivaldybėje, apie 6 km į pietryčius nuo Viečiūnų, 1 km į šiaurę nuo Kermušijos, Kermušijos miške. Ežero ilgis iš šiaurės į pietus – 0,44 km, plotis – iki 0,25 km. Altitudė 110,3 m. Rytinis ir vakarinis krantai aukštoki, pietinis žemas ir užpelkėjęs – plyti ~ 5 ha dydžio Ašarėlio pelkė. Ežeras nenutekantis, priklauso Ratnyčios upės baseinui.

Vakarinėje pakrantėje įrengta poilsiavietė.

## Šaltiniai
Mašnelis (Druskininkų sav.)

**Mašnelis** – ežeras pietų Lietuvoje, Druskininkų savivaldybėje, apie 7 km į šiaurės rytus nuo Viečiūnų, Randamonių miške. Ežero ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,35 km, plotis – iki 0,14 km. Altitudė 117,5 m. Krantai žemi, sausi. Šiaurės vakaruose išteka Mašnyčios upė (Nemuno intakas).

Ežerėvardis *Mašnelis* greičiausiai yra iš slavizmo *mašna* („kapšas“), nors galimas ryšys ir su  („samanynas“).

## Šaltiniai
Dubas

**Dubas** arba **Dūbas** () – ežeras pietų Lietuvoje, Druskininkų savivaldybėje, apie 13 km į pietryčius nuo Viečiūnų, ir Baltarusijoje (Gardino rajonas). Apie 17,3 ha ežero priklauso Lietuvai. Ežero ilgis iš vakarų į rytus – 1,24 km, plotis – iki 0,53 km. Altitudė 123 m.

Ežero duburio šlaitai šiaurėje ir vakaruose 8–10 m, pietuose ir rytuose 2–3 m aukščio. Vakarinis krantas aukštas, kiti žemesni. Šiaurinėje pakrantėje stūkso Dubo miškas, plyti ~24 ha dydžio Dubo pelkė. Pakrantės apaugusios miškais, krymūnais, vietomis užpelkėjusios. Dugną dengia sapropelis.

Ežerą prateka Purvės upelis (Ratnyčios intakas).

Pietinėje pakrantėje įsikūręs Zapurjės kaimas. Į šiaurės rytus nuo ežero yra Dubo kaimas.

Vandenvardis siejamas su žodžiais *dūbėti* ('dubti, darytis dubiam'), *dubus* ('įdubęs, duobėtas').

## Šaltiniai
Amonitas (reikšmės)

**Amonitas**:
* Amonitas – sprogstamoji medžiaga;
* Amonitai – išnykusių galvakojų poklasis;
* Amonitai – Biblijos tauta.
Amonitai

**Amonitai** (*Ammonoidea*) – išnykęs galvakojų (*Cephalopoda*) klasės moliuskų poklasis. 

Amonitai gyveno jūrose nuo vėlyvojo silūro iki vėlyvosios kreidos periodo. Dabar randamos suakmenėjusios liekanos – fosilijos, kurios teikia duomenų apie evoliuciją. 

Amonitų liekanos, paveiktos įvairių geologinių veiksnių suformavo įdomų, labai retą mineralą amolitą.

## Sistematika

Amonitų sistematika nevienareikšmė, skirtingi tyrėjai siūlo skirtingą skirstymą. Yra pasiūlyta nuo trijų iki šešių būrių. Čia išvardinti šeši būriai, kai kuriose kitose sistemose dalis jų laikoma tik pobūriais.

* *Agoniatitida*
* *Clymeniida*
* *Goniatitida*
* *Prolecanitida*
* *Ceratitida*
* *Ammonitida*