Mažeikių geležinkelio stotis

:: *XIX a. Mažeikių geležinkelio stotele vadinosi dabartinė [[Mickūnų geležinkelio stotelė]]*.

**Mažeikių geležinkelio stotis** (1901–1919 m. ***Muravjovo geležinkelio stotis***) – geležinkelio stotis Mažeikių miesto centre, Stoties g. 1. Tai nedidelis geležinkelio mazgas – eina pagrindinis Šiaulių–Mažeikių geležinkelis, pietryčiuose nuo jo išsišakoja kelias į Laižuvą link Latvijos. Kursuoja keleiviniai traukiniai maršrutu Mažeikiai–Šiauliai–Panevėžys.

Stoties keleivių rūmai – autentiškas pastatas, beveik nepakitęs nuo pirminio pastatymo laikų. Geležinkeliečių namas Stoties g. 32 – paveldo objektas (unikalus Nr. ).

Ant stoties yra paminklinė lenta 1941–1952 m. iš čia ištremtų Mažeikių apskrities gyventojų atminimui, atidengta 1990 m. LPKTS Mažeikių skyriaus pirmininko V. Tallat-Kelpšos rūpesčiu.

## Istorija

1869 m. pro Mažeikius pradėta tiesti Liepojos–Romnų geležinkelio linija. Darbams buvo samdomi rusai burliokai, lietuvių privengta. Pasakojama, kad Viekšnių žydams nesutikus duoti kyšio, pagrindinė stotis imta statyti Mažeikiuose, miške. Tuo metu Mažeikiai buvo Viekšnių valsčiuje, tad pagal svarbą nusileido Viekšniams.

1871 m. rugsėjo 4 d. pradėjo veikti Mažeikių geležinkelio stotis, priskirta II klasei. Stotis buvo Viekšnių valsčiuje. Po dvejų metų Mažeikius geležinkeliu sujungus su Ryga (nutiestas Mažeikių–Rygos geležinkelis), 1873 m. lapkričio 3 d. pradėjo veikti ir antroji geležinkelio stotis (*Mintaujos* vardu) link Jelgavos. 1876 m. pastatytas dabartinis geležinkelio stoties pastatas. Tai buvo pirmasis mūrinis miestietiškas pastatas, aplink kurį 1880 m. suformavus sklypus (dabartinėse Vasario 16-sios ir Laisvės gatvėse) prasidėjo Mažeikių miesto augimas.

1902 m. stotis išplėsta, pastatytos garvežių ir vagonų remonto dirbtuvės, nauji mūriniai stoties rūmai, įsteigta geležinkeliečių mokykla. 1901 m. gegužės 1 d. dvarininko M. Postnikovo (už 1863 m. sukilimo malšinimą jis gavo Reivyčių dvarą ir 500 rublių metinę pensiją) siūlymu rusų valdžia stotį pervadino *Muravjovo* vardu, nors gyvenvietei liko Mažeikių vardas. Lietuviai naujojo pavadinimo nemėgo. 1909 m. stoties krovinių apyvarta siekė 80 tūkst. tonų, 1910 m. parduota 21,1 tūkst. bilietų keleiviams. 1912–1917 m. Rusijos geležinkelių plėtros plane buvo numatytas Mažeikių–Palangos ruožas, bet dėl karo jis nepradėtas. Prieš karą pro stotį kasdien pravažiuodavo iki 30 traukinių. Dauguma geležinkeliečių ir jų šeimų buvo iš Rusijos.

I pasaulinio karo metu apylinkėse vyko rusų ir vokiečių kovos. Atsitraukdami rusai susprogdino Mažeikių geležinkelio stoties elektrinę, kuri tiekė šviesą visam miestui. 1918 m. pabaigoje iš Mažeikių kraustantis vokiečiams, Pronckauskas ir Vaičkus nuo stoties pastato nuėmė Muravjovo lentelę ir jos vietoje pakabino lietuvišką – *Mažeikiai*. Pasitraukdami vokiečiai 1918 m. gruodžio pabaigoje ketino išsivežti ir elektros stoties įrangą, bet lietuviai nuo traukinio atkabino paskutinį vagoną, o per po to sekusį apsišaudymą atsilaikė ir vokiečiams išvažiavus vėl susitvarkė elektros stotį.

Po I pasaulinio karo Mažeikių stotyje veikė trečiaeilės remonto dirbtuvės ir depas. 1920 m. sausio 1 d. įkūrus stoties komendantūrą, joje komendantais dirbo Petras Žemaitis (1920 m.), Petras Valantiejus (1920–1921 m.), vėl Petras Žemaitis (1921–1922 m.), Vladas Barkauskas (1922 m.). Jai priklausė Kretingos–Amalių ir Mažeikių–Laižuvos ruožai. Stoties komendantai buvo ganėtinai susikompromitavę, kadangi leido vykti įvairiems neteisėtiems procesams.

1923 m. atliktas kapitalinis stoties remontas. Tarpukariu stotyje buvo bagažo skyrius, veikė paštas-telegrafas, I klasės laukimo salė ir restoranas, III klasės laukiamasis su bufetu, Lietuvos geležinkelių policijos punktas. Mažeikių stotis buvo pasienio su Latvija stotimi. Čia vykdavo pasienio ir muitinės kontrolė traukiniams, vykstantiems į Latviją ar atvykstantiems iš Latvijos. Taip pat kol Latvija nebuvo nutiesusi geležinkelio iš Jelgavos į Liepoją, per Mažeikių stotį vyko supaprastintas Latvijos tranzitinis susisiekimas su Liepoja. Analogišką supaprastintą tranzitą per Latvijos Priekulės stotį į Klaipėdą iš Mažeikių vykdė ir Lietuva. Latviams nutiesus geležinkelį iš Rygos į Liepoją, o lietuviams – iš Šiaulių į Kretingą, Mažeikių kaip tranzitinės stoties svarba šiek tiek sumažėjo.

1993 m. stoties pastatas įtrauktas į Kultūros vertybių registrą. 2003 m. Istorinis pastatas įtrauktas į valstybinį kultūros paminklų registrą kaip turintis istorinę ir architektūrinę vertę.

2017 m. prie stoties pastatytas modernus Mažeikių geležinkelio pėsčiųjų tiltas su liftais. 2024 m. stoties rūmų pastatą „LTG Infra“ perdavė rajono savivaldybei.

## Reikšmė

Mažeikių stotyje lankėsi daug aukštų Rusijos pareigūnų, tarp jų ir caras Nikolajus II, kuris pro čia vyko į Liepoją ir toliau į Angliją ten aplankyti karaliaus. 1917 m. čia lankėsi Vokietijos kaizeris Vilhelmas II, pro čia vykęs inspektuoti Rytų fronto. 1919 m. vėlų rudenį III klasės Mažeikių stoties didelėje laukiamojoje salėje Pavelas Bermontas-Avalovas (čia buvo įsikūręs po to, kai turėjo trauktis iš Latvijos) savo karininkų buvo pakeltas generolu, jam buvo prisegti to rango antpečiai. 1927 m. stotyje buvo iškilmingai sutiktas Lietuvos prezidentas Antanas Smetona.

## Šaltiniai

## Nuorodos
*