open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kuosėnai (Kupiškis)

**Kuosėnai** – kaimas centrinėje Kupiškio rajono savivaldybės dalyje, 6 km į šiaurės rytus nuo Kupiškio, prie Kupos upės ir Panevėžio–Daugpilio geležinkelio. Aptiktas Kuosėnų senkapis.

## Istorija

1968 m. prijungtas Valiukiškio vienkiemis.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Juozas Medeikis (1871–1934), knygnešys
* Petras Purėnas (1894–1965), karininkas
* Vladas Stukas (1920–1992), energetikas, pirmasis Kauno HE direktorius
* Algirdas Šukys (1927–2018), taikomosios matematikos katedros docentas, Vilniaus universiteto docentas

## Šaltiniai
Pajuodupė

**Pajuodupė** – kaimas centrinėje Kupiškio rajono savivaldybės dalyje, 1 km į šiaurę nuo Kupiškio. Į vakarus nuo kaimo telkšo Kupiškio marios, pro jį teka Juodupė.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Andrius Graičiūnas (1870–1952) – vienas pirmųjų JAV lietuvių gydytojų, bendruomenės veikėjas.
* Pajuodupėje 1934 m. sausio 1 d. gimė mechanikos inžinierius, habilituotas technologijos mokslų daktaras Alfredas Anciūnas.

## Šaltiniai
Vėžionys (Kupiškis)

**Vėžionys** – kaimas centrinėje Kupiškio rajono savivaldybės dalyje, 3 km į šiaurę nuo Kupiškio, prie kelio . Į vakarus nuo kaimo telkšo Kupiškio marios.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Vėžionyse 1908 m. lapkričio 8 d. gimė Lietuvos TSR konservatorijos marksizmo leninizmo katedros vedėja Paulina Žurlytė-Girdzijauskienė.
* Vėžionyse 1911 m. rugpjūčio 11 d. gimė teisėtyrininkas Alfonsas Žiurlys.
* Vėžionyse 1928 m. gegužės 2 d. gimė gydytojas chirurgas, habilituotas biomedicinos mokslų daktaras Jonas Dauderys.

## Šaltiniai
Kunigiškis

:: *Apie kaimą Molėtų rajone žr. [[Kunigiškis (Molėtai)]]*.

**Kunigiškis** – kaimas centrinėje Kupiškio rajono savivaldybės dalyje, 5 km į šiaurę nuo Kupiškio, ant Kupiškio tvenkinio kranto. Praeina kelias .

## Gyventojai

## Šaltiniai
Karmėlavos šv. Onos bažnyčia

**Karmėlavos šv. Onos bažnyčia** (arba ***Karmėlavos šv. Onos viešoji koplyčia***) – šventovė Karmėlavos miestelyje, Piliakalnio g. 17, už 0,5 km į šiaurės rytus nuo kelio . Nuo jos atsiveria vaizdas į Neries upės slėnį. Tituluojama šv. Onos vardu. Bažnyčia įsikūrusi šalia senojo buvusios bažnyčios šventoriaus, savo forma primena gyvenamąjį namą.

Barokiniai šventoriaus vartai yra architektūros paminklas (unik. kodas ).

## Istorija

Pirmoji bažnyčia pastatyta apie 1521 m. Karmėlavos seniūnas Simonas Sirutis 1529 m. jai paskyrė žemės. Jurgis Andriuškevičius 1531 m. bažnyčiai dovanojo savo Andruškonių palivarką (kitapus Neries). 1663 m. minima parapinė mokykla (atkurta 1777 m., veikė ir 1804 m.).

Maskvos kariuomenė 1655 m. sunaikino Karmėlavos bažnyčią. Įrengta laikina. Bažnyčia 1674 m. dar nebuvo atstatyta; vėlesnė pastatyta 1768 m. Bažnyčioje 1782 m. pamokslai sakyti lenkų ir lietuvių kalbomis. XIX a. antrojoje pusėje lietuviškų pamaldų nebuvo. 1909 m. trečdalis parapijiečių laikė save lietuviais. Kas ketvirtą šventadienį bažnyčioje pamaldos laikytos lietuvių kalba. Lenkiškai kalbantys parapijiečiai per lietuviškas pamaldas keldavo riaušes ir muštynes. Vyskupijos vadovybė 1909 m. pabaigoje bažnyčią uždarė.

Lietuvių katalikių moterų draugija Karmėlavoje 1918 m. įsteigė žemesniąją žemės ūkio mokyklą. Sudegusios bažnyčios vietoje 1919–1921 m. pastatyta nauja medinė bažnyčia (pagal Vladimiro Dubeneckio projektą). Klebono A. Žilinsko iniciatyva bažnyčia 1937–1939 m. gerokai remontuota, ištiesintas pasviręs bokštas.

Per Antrąjį pasaulinį karą bažnyčia sudegė. Jos vietoje 1945 m. įrengta medinė, savo forma primenanti vienaaukštį gyvenamąjį namą.

## Architektūra

Bažnyčia stačiakampio plano, su bokšteliu. Šventoriuje išliko mūriniai vartai.

## Galerija

Karmėlava. Bažnyčia.JPG|Bažnyčia žiemą
Old karmelava church.jpg|Senosios bažnyčios pamatai ir išlikusi akmeninė tvora
Karmėlavos buvusios bažnyčios šventoriaus vartai.jpg|Vartai į šventorių – architektūros paminklas
Karmėlava, senoji bažnyčia. Vartų kryžius.JPG|Vartų kryžius
Karmėlavos bažnyčios varpinė.JPG|Naujoji varpinė
Karmėlava, senoji bažnyčia. Tvora.JPG|Už senojo šventoriaus atsiveria Neries slėnis
Karmėlava, senoji bažnyčia. Antkapis šventoriuje.JPG|Antkapinis paminklas kun. J. Ruibiui (tvarkomas)
Karmėlava. Mažojo Unguto tremtinių paminklas.JPG|Mažojo Unguto tremtinių paminklas


## Šaltiniai

* 

## Nuorodos

* 
* Arkivyskupijos informacija
Mazgeliškis

**Mazgeliškis** – viensėdis centrinėje Kupiškio rajono savivaldybės dalyje, 4 km į šiaurę nuo Kupiškio.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Akmenės rajono savivaldybės taryba 2000–2003 m.

**[[Akmenės rajono savivaldybės taryba]]** – Akmenės rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 2000 m. kovo 19 d.

## Rinkimai

### Rinkimuose dalyvavusios partijos

### Tarybos nariai

## Veikla

Savivaldybės meru išrinktas Anicetas Lupeika, mero pavaduotoja Eugenija Meškienė.

## Nuorodos
Oficiali svetainė
Drūlėnai

**Drūlėnai** – kaimas centrinėje Kupiškio rajono savivaldybės dalyje, 2,5 km į šiaurę nuo Kupiškio, Kupiškio marių dešiniajame krante. Kaimo pietiniu pakraščiu teka Vištupis, šiauriniu – Dumblė, vakaruose yra Vidumedžio miškas, Žiūros ežerėlis (Drūlėnų ežeras).

Yra nedidelės senos kapinės, prie kelio į Salamiestį pastatytas paminklas 1919 m. birželio 2 d. sušaudytiems bolševikams P. Mikalauskui ir P. Mockevičiui.

## Istorija

Iš į šiaurę nuo kaimo esančio pilkapio tyrinėjimų nustatyta, jog apylinkėse žmonės gyveno jau IV–V a. Pats kaimas susiformavo XVI a. viduryje, Valakų reformos metu. Rašytiniuose šaltiniuose minimas nuo 1581 m., priklausė Kupiškio seniūnijos Palėvenės vaivadijai.

1709–1710 m. maro metu išmirė beveik visas kaimas. 1738 m. jau priklausė Kupiškio seniūnijos Morkūno vaivadijai.

1949 m. balandžio 21 d. įkurtas Drūlėnų kolūkis, o 1950–1991 m. priklausė „Ateities“ kolūkiui.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Drūlėnuose 1866 m. gimė knygnešys Kazys Burokas.

## Pilkapis

Į šiaurę nuo Drūlėnų yra pilkapis, tyrinėtas 1980 m. Rasti keli kapai, viename jų keletas moteriškų papuošalų. Pilkapis yra 12 m skersmens, apdėtas dideliais akmenimis.

## Šaltiniai
Alytaus rajono taryba 1990–1995 m.

**[[Alytaus rajono savivaldybės taryba|Alytaus rajono taryba]]** – Alytaus rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 1990 m. kovo 24 d. Pilnas pavadinimas – **Alytaus rajono Liaudies deputatų taryba**, nuo 1990 m. balandžio mėn. *Alytaus rajono taryba*.

## Teisinis pagrindas

Vietos savivaldos pagrindų įstatymu, priimtu 1990 m. vasario 12 d., savivaldybės suskirstytos į žemesniosios pakopos savivaldybes – apylinkės, gyvenvietės (valsčiai), rajono (apskrities) miestai ir aukštesniosios pakopos savivaldybes – rajonai, apskritys, respublikos miestai. Alytaus rajonui priskirtas aukštesniosios pakopos savivaldybės statusas. Savivaldybių teises kiek suvaržė 1993 m. spalio 12 d. Seimo priimtos įstatymo pataisos.

Rinkimai, vadovaujantis Lietuvos TRS Aukščiausiosios Tarybos 1989 m. gruodžio 7 d. priimtu „Lietuvos Tarybų Socialistinės Respublikos Vietinių liaudies deputatų tarybų rinkimų įstatymu“ vyko pagal mažoritarinę sistemą. Kandidatus kelti galėjo renkamos tarybos teritorijoje esančių visuomeninių, politinių organizacijų, visuomeninių judėjimų rajonų ir miestų organai, taip pat ne mažiau, kaip 100 darbo ar gyvenamosios vietos piliečių susirinkimas. Tai buvo pirmieji laisvi ir demokratiški rinkimai po 1925 m. savivaldybių tarybų rinkimų.

## Tarybos nariai

* Vincas Gudukas 
* Aloyzas Jaciunskas 
* Julius Sabatauskas
* Juozas Stadalnykas 
* Albinas Venčkauskas

## Nuorodos
Oficiali svetainė
Alytaus rajono savivaldybės taryba 1995–1997 m.

**[[Alytaus rajono savivaldybės taryba]]** – Alytaus rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 1995 m. kovo 25 d.

## Teisinis pagrindas

Rinkimai įvyko vadovaujantis 1992 m. spalio 25 d. Konstitucijos nuostatomis, 1994 m. liepos 7 d. naujuoju Vietos savivaldos įstatymu ir nauju 1994 m. liepos 7 d. savivaldybių tarybų rinkimų įstatymu. Be to, 1994 m. liepos 19 d. priimtas Lietuvos Respublikos teritorijos administracinių vienetų ir jų ribų įstatymas.

Lietuvos Respublikos administraciniais vienetais tapo apskritys ir savivaldybės, gyvenamosios vietovės suskirstytos į miesto ir kaimo gyvenamąsias vietoves. Panaikintos savivaldybių pakopos, miesto gyvenamosioms vietovėms priskirti miestai, kaimo gyvenamosioms vietovėms – miesteliai ir kaimai. Savivaldybė sudaroma iš gyvenamųjų vietovių. Jos teritorija gali būti skirstoma į seniūnijų aptarnaujamas teritorijas. Iki 25 sumažintas Alytaus rajono savivaldybės tarybos narių skaičius, meras tapo ir atstovaujamosios, ir vykdomosios valdžios galva.

## Rinkimai

### Rinkimuose dalyvavusios partijos

#### Tarybos nariai

## Veikla

Rajono meru išrinktas Ignas Aleškevičius, jo pavaduotoju Algirdas Reipas. Savivaldybės administratoriumi paskirtas Kęstutis Kviecinskas.

## Nuorodos
Oficiali svetainė
Tiksis

**Tiksis** () – miesto tipo gyvenvietė Rusijoje, Jakutijos šiaurėje. Buluno rajono centras. Jūrų uostas prie Laptevų jūros Tiksio užutėkio, netoli Lenos žiočių.

Įkurtas 1933 m. kaip vienas iš Šiaurės jūrų kelio punktų. 1932 m. netoliese įkurta poliarinė stotis. Žvejyba ir žuvies konservų pramonė. Netoli išgaunamos rusvosios anglys. Tiksis – vienas šiauriausių Rusijos uostų. Navigacija tęsiasi ne ilgiau 3 mėnesių. Yra oro uostas.


Tiksi - panoramio.jpg|Tiksio daugiabučiai
Круиз Якутск - Ленские столбы - Тикси - Якутск, 2017 (251).jpg|Gyvenvietės gatvė
Tiksi Russia Weather Station.jpg|Meteorologinė stotis
Круиз Якутск - Ленские столбы - Тикси - Якутск, 2017 (283).jpg|Upinė prieplauka


## Šaltiniai

## Nuorodos
* Neoficiali miesto svetainė
Alytaus rajono savivaldybės taryba 1997–2000 m.

**[[Alytaus rajono savivaldybės taryba]]** – Alytaus rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 1997 m. kovo 23 d. vadovaujantis 1996 m. gruodžio 23 d. pakeistu Savivaldybių tarybų rinkimų įstatymu. Taip pat buvo pakeista Konstitucija, tarybų kadencija prailginta iki 3 metų.

## Rinkimai

### Rinkimuose dalyvavusios partijos

### Tarybos nariai

## Veikla

Rajono meru išrinktas Algirdas Vrubliauskas, jo pavaduotoju Vincas Gudukas. Savivaldybės administratoriumi paskirtas Kęstutis Kviecinskas.

## Nuorodos
*Oficiali svetainė
Oimiakonas

**Oimiakonas** (, ) – kaimo tipo gyvenvietė Rusijoje, rytų Jakutijoje, Oimiakono rajone, į pietus nuo Ust Neros, prie Indigirkos upės. Išsidėstęs Oimiakono kalnyne, 741 m aukštyje virš jūros lygio. Apie 500 gyventojų.

Oimiakonas garsus tuo, kad tai šiaurės pusrutulio šalčio polius bei šalčiausia pasaulyje nuolat gyvenama vieta. 1926 m. sausio 26 d. čia užfiksuota -71,2&nbsp;°C oro temperatūra (duomenys ginčytini). Į šalčio poliaus statusą pretenduoja ir Verchojanskas. Pavadinimas *Oimiakon* jakutų kalba reiškia 'neužšąlantis vanduo'.

Yra nedidelis oro uostas, meteorologinė stotis.

## Nuorodos
* Ekspedicija į Oimiakoną 
* Orų prognozė Oimiakone
Atlaidai

**Atlaidai** – katalikų šventė, minint kokio nors šventojo dieną, bažnyčios įsteigimą ar kitokia proga vykstantis renginys, sutraukiantis paprastai daug tikinčiųjų iš bažnyčios parapijos bei aplinkinių miestų, kaimų ir tolimesnių vietovių.

Atlaidų metu iškilmingai švenčiamos šv. Mišios, einama procesija.

## Samprata pagal Katekizmą

Pagal Katekizmą, „atlaidai yra laikinosios bausmės už nuodėmes, kurių kaltė jau panaikinta, atleidimas Dievo akivaizdoje; jį gauna aiškiai nurodytomis sąlygomis tinkamai pasiruošęs krikščionis, tarpininkaujant Bažnyčiai, kuri, būdama atpirkimo vaisių dalytoja, turi galią skirstyti ir suteikti atlyginimo malonę iš Kristaus ir Jo šventųjų nuopelnų lobyno. Atlaidai esti daliniai arba visuotiniai, žiūrint, ar jie atleidžia tik dalį laikinosios bausmės už nuodėmes, ar ją visą. Atlaidai gali būti pritaikyti gyviesiems arba mirusiesiems.“ (Katalikų Bažnyčios katekizmas, 1471).

Atlaidai skirstomi į *visuotinius* ir *dalinius*. Katalikų Bažnyčios katekizme minimos sąlygos pelnyti atlaidus yra šios:
* Atlikti išpažintį (arba būti malonės būsenos – neturėti sunkių nuodėmių);
* Priimti Švč. Sakramentą – Komuniją;
* Pasimelsti Popiežiaus intencija.

## Atlaidai Lietuvoje
*Didieji Žemaičių Kalvarijos Švenčiausiosios Mergelės Marijos Apsilankymo atlaidai
*Kryžių kalno atlaidai

## Nuorodos
* Atlaidai šiuolaikiniame mieste: pragiedrulis ar trukdis? 
* Praktinis vadovas jubiliejiniams atlaidams gauti
Kloto

Graikų mitologijoje **Kloto** (gr. Κλωθώ – „verpėja“) – viena iš trijų likimo deivių moirų, Dzeuso ir Temidės arba Anankės duktė. Ji audžia gyvenimo giją savo verpstu. Kloto jauniausia iš visų trijų moirų. Romėniškasis jos atitikmuo Nona „Devintoji“, dievaitė iššaukiama per devintą nėštumo mėnesį. Dar tikėta, kad ji yra Nakties duktė, tokiu būdu pabrėžiant tamsą ir neaiškumą, kurie gaubia žmogaus likimą.
Aichalas

**Aichalas** () – miesto tipo gyvenvietė Rusijoje, vakarų Jakutijoje, Mirno rajone, 400 km į šiaurę nuo Mirno, netoli Udačno. 16,1 tūkst. gyventojų (2005 m.).

Įkurtas 1962 m. netoliese radus didelius kimberlito telkinius. Sudarytas iš dviejų dalių: aukštutinio miesto – betoninių daugiabučių kvartalai, ir žemutinio miesto – seni mediniai namai. 1978 m. 50 km nuo Aichalo, 577 m po žeme, *Kraton-3* objekte atliktas 19 kilotonų branduolinis sprogdinimas. Jį užsakė TSRS Geologijos ministerija žemės plutos tyrimams. Susidaręs radioktyvus debesis padengė gyvenvietę. Nukentėjo 54 gyventojai ir 26 darbininkai.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Radiacijos problemos Jakutijoje
Relikvija

**Relikvija** ( – *pasiliekantis*) – religinis objektas, itin gerbiamas, garbinamas dėl savo ypatingos reikšmės.

Tai gali būti šventojo kūno dalis, asmens daiktas (drabužis, darbo įrankis, knyga).

Žinoma šintoizme, budizme ir krikščionybėje (katalikybėje ir stačiatikybėje).


Image:Lucas Cranach der Ältere Bildnis Paulus.jpg|Šv. Pauliaus ir kitų šventųjų kūno dalys
Image:Lucas Cranach der Ältere Kreuzreliquie mit Stücken vom Tischtuch des Letzten Abendmahls.jpg|Sidabrinis kryžius su Paskutinės vakarienės staltiesės liekanomis 
Image:Lucas Cranach der Ältere Kleinod mit Stück vom Kreuz.jpg|Marijos atvaizdas ir Šv Kryžiaus dalelės
Image:Lucas Cranach der Ältere Heiliger Sigismund.jpg|Šv. Sigismundo kūno dalis


## Nuorodos
Anykščių rajono savivaldybės taryba 2000–2003 m.

**[[Anykščių rajono savivaldybės taryba]]** – Anykščių rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 2000 m. kovo 19 d.

## Rinkimai

### Rinkimuose dalyvavusios partijos

### Tarybos nariai

## Veikla

Rajono meru išrinktas Leonas Alesionka.

## Nuorodos
Oficiali svetainė
Namcai

**Namcai** (, ) – kaimo tipo gyvenvietė Rusijoje, centrinėje Jakutijoje, Lenos kairiajame krante, apie 70 km į šiaurę nuo Jakutsko. Uluso centras.

Yra 2 vidurinės mokyklos, 1 pradinė, sporto, muzikos mokyklos, gimnazija.

## Šaltiniai
Lachesė

Graikų mitologijoje **Lachesė** (gr. Λάχεσις – „likimo piešėja“ arba „sėkmės lėmėja“) – viena iš trijų likimo deivių moirų, Dzeuso ir Temidės arba Anankės duktė. Ji nulemia žmogaus gyvenimą dar prieš jam gimstant. Lachesė matuoja gyvenimo giją su lazdele. Romėnų mitologijoje ją atitiko Decima „Dešimtoji“. Istorijose ir paveiksluose Lachesė vaizduojama vid. amžiaus moterimi.
Atropė

Graikų mitologijoje **Atropė** (– „nepalenkiamoji“ arba „nepermaldaujamoji“) – gyvenimo gijos nutraukėja, viena iš trijų likimo deivių moirų, Dzeuso ir Temidės arba Anankės duktė. Jos seserys: Lachesė ir Kloto. Vyriausia iš visų moirų. Ji parenka mirties pobūdį. Kai ji nukerpa giją su „bjauriomis žirklėmis“, kažkas žemėje miršta. Romėniškasis jos atitikmuo Morta „Mirtis“.

Pagal Hesiodo „Teogoniją“ moiros buvo Niktės dukterys.
Evangelizacija

**Evangelizacija** – Evangelijos (Gerosios naujienos) platinimas kitatikiams arba netikintiems asmenims.

Asmuo, evangelizuojantis kitus, vadinamas evangelistu. Krikščionybėje buvo 4 didieji evangelistai - Lukas, Matas, Morkus ir Jonas,- rašytinių Evangelijų autoriai.

Evangelizacinė veikla artima misijai.

Evangelizacija taip pat gali būti vadinamas konkretus renginys, orientuotas į netikinčiųjų pakvietimą prisijungti prie tikėjimo.

## Nuorodos
*Lietuvių krikščioniška svetainė, kurioje vidiniam naudojimui pateikiamos evangelizacijos strategijos
Biržų rajono taryba 1990–1995 m.

**[[Biržų rajono savivaldybės taryba|Biržų rajono taryba]]** – Biržų rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 1990 m. kovo 24 d. Pilnas pavadinimas – **Biržų rajono Liaudies deputatų taryba**, nuo 1990 m. balandžio mėn. *Biržų rajono taryba*.

## Teisinis pagrindas

Vietos savivaldos pagrindų įstatymu, priimtu 1990 m. vasario 12 d., savivaldybės suskirstytos į žemesniosios pakopos savivaldybes – apylinkės, gyvenvietės (valsčiai), rajono (apskrities) miestai ir aukštesniosios pakopos savivaldybes – rajonai, apskritys, respublikos miestai. Biržų rajonui priskirtas aukštesniosios pakopos savivaldybės statusas. Savivaldybių teises kiek suvaržė 1993 m. spalio 12 d. Seimo priimtos įstatymo pataisos.

Rinkimai, vadovaujantis Lietuvos TRS Aukščiausiosios Tarybos 1989 m. gruodžio 7 d. priimtu „Lietuvos Tarybų Socialistinės Respublikos Vietinių liaudies deputatų tarybų rinkimų įstatymu“ vyko pagal mažoritarinę sistemą. Kandidatus kelti galėjo renkamos tarybos teritorijoje esančių visuomeninių, politinių organizacijų, visuomeninių judėjimų rajonų ir miestų organai, taip pat ne mažiau, kaip 50 darbo ar gyvenamosios vietos piliečių susirinkimas. Tai buvo pirmieji laisvi ir demokratiški rinkimai po 1925 m. savivaldybių tarybų rinkimų.

Rinkimai įvyko 1990 m. kovo 24 d., pakartotinis balsavimas (II turas) – balandžio 7 d.

## Tarybos nariai
* Kęstutis Armonas
* Vytautas Stasys Čiuplinskas 
* Povilas Gasiulis 
* Vytautas Zurba – tarybos pirmininkas

## Veikla

Biržų rajono valdytojais buvo paskirti 1990–1994 m. Jonas Jonušys, 1994–1995 m. Regimantas Ramonas.

## Nuorodos

* Oficiali svetainė
Čokurdachas

**Čokurdachas** (, ) – kaimo tipo gyvenvietė Rusijoje, šiaurės rytų Jakutijoje, Indigirkos pakrantėje, Janos-Indigirkos žemumoje. Alaicho uluso centras.

Upių prieplauka, meteorologijos stotis. Žvejyba ir žuvies perdirbimas. Netoliese – mamutų griaučių radimvietė.

## Šaltiniai
Mišparai

**Mišparai** (: vakaras) – vakarinės pamaldos. Kilo iš žydiškosios tradicijos melstis tris kartus per dieną. Mišparai būtini kunigams, diakonams, ordino vienuoliams. Pasauliečiams paprastai rengiami sekmadienio vakarais arba iškilmingų švenčių metu (kartu su kitomis apeigomis).

Pagridinės mišparų dalys yra pasveikinimas, himnas, Psalmės, skaitiniai, Responsorium, Magnificat, maldavimai, Tėve mūsų, Dienos malda ir Palaiminimas. Gali būti pridedama Marijos antifonija.

Mišparų giesmės buvo daugelio žymių kompozitorių (Claudio Monteverdi, Antonio Vivaldi, Wolfgang Amadeus Mozart) kūrybos tema.

## Nuorodos
Maldų už krikščionių vienybę savaitės pabaigos Mišparai
Vitimas (gyvenvietė)

**Vitimas** () – miesto tipo gyvenvietė Rusijoje, pietvakarių Jakutijoje, Lensko rajone, Lenos kairiajame krante.

## Šaltiniai
Biržų rajono savivaldybės taryba 1995–1997 m.

**[[Biržų rajono savivaldybės taryba]]** – Biržų rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 1995 m. kovo 25 d.

## Teisinis pagrindas

Rinkimai įvyko vadovaujantis 1992 m. spalio 25 d. Konstitucijos nuostatomis, 1994 m. liepos 7 d. naujuoju Vietos savivaldos įstatymu ir nauju 1994 m. liepos 7 d. savivaldybių tarybų rinkimų įstatymu. Be to, 1994 m. liepos 19 d. priimtas Lietuvos Respublikos teritorijos administracinių vienetų ir jų ribų įstatymas.

Lietuvos Respublikos administraciniais vienetais tapo apskritys ir savivaldybės, gyvenamosios vietovės suskirstytos į miesto ir kaimo gyvenamąsias vietoves. Panaikintos savivaldybių pakopos, miesto gyvenamosioms vietovėms priskirti miestai, kaimo gyvenamosioms vietovėms – miesteliai ir kaimai. Savivaldybė sudaroma iš gyvenamųjų vietovių. Jos teritorija gali būti skirstoma į seniūnijų aptarnaujamas teritorijas. Iki 25 sumažintas Biržų rajono savivaldybės tarybos narių skaičius, meras tapo ir atstovaujamosios, ir vykdomosios valdžios galva.

## Rinkimai

### Rinkimuose dalyvavusios partijos

### Tarybos nariai

## Veikla

Rajono meru išrinktas Saulius Kubiliūnas, jo pavaduotoju Gintaras Butkevičius. Savivaldybės administratoriumi paskirtas Romas Šaltauskas.

## Nuorodos
Oficiali svetainė
Monstrancija

**Monstrancija** ( – rodymas, lenk. *monstrancja*) – vienas brangiausių ir meniškiausių katalikų liturginių reikmenų.

Monstrancijos laikiklyje (melchizedeke) yra įdėta Ostija (Švč. Sakramentas), kai jis yra rodomas bei garbinamas per pamaldas ir procesijas (adoruojamas).

Monstrancijos paplito nuo XIV a. Gaminamos iš tauriųjų metalų (aukso, sidabro, sidabruoto vario ir kt.).

XX a. pabaigoje rastame Katedros lobyne yra išlikę keletas itin vertingų Vakarų Europos meistrų (auksakalių) darytų monstrancijų.
Aramazdas

**Aramazdas** – armėnų mitologijoje aukščiausioji dievybė, dangaus ir Žemės sutvėrėjas, derlingumo dievas, dievų tėvas. Jo vaikai: Anahita, Mihro, Nanė. Jo kilmė siejama su Ahūra Mazda iranėnų mitologijoje. Aramazdo kultas į Armėniją atėjo iš Irano, ko gero, VI–V a. pr. m. e. Achemenidų laikais jis sutapo su vietinių dievybių kultu. Helenizmo epochoje Aramazdas identifikuotas su Dzeusu. Pagrindinė Aramazdo šventykla buvo senosios Armėnijos kulto centre Ani. Plintant krikščionybei, Aramazdo šventykla mieste buvo sugriauta (III a. pab.).

## Šaltiniai
Adoracija

**Adoracija** – Švč. Sakramento kultas. Ši sena Bažnyčios tradicija išreiškia ypatingą pagarbą Eucharistiniam Jėzui.

Adoracija paplito viduramžiais. Žmonės norėjo Kristaus atvaizdą (Šv. Ostijos pavidale) ne tik įsivaizduoti ir priimti jį Komunijos metu, bet nuolat, besimeldžiant, jį matyti. Pamaldų metu Švč. Sakramentas yra išstatomas, kad matytųsi, dažniausiai įdedamas į monstranciją.

Kaip malda, adoracija turi tokias dalis: garbinimas, klausymasis, auka, pašventinimas, permaldavimas, bendruomeninė malda.

## Nuorodos
Apie Adoraciją
Astchika

Armėnų mitologijoje **Astchika** – meilės, grožio ir vandens deivė. Dievo Vachango mylimoji. Identifikuojama su Afrodite. Kulto centras – Aštišatas. Birželio 22 d. buvo švenčiama Vardavar („Rožių šventė“ arba „Vandens karas“) šventė, kurios metu žmonės vieni kitiems dovanodavo rožes ir vienas kita šlaikstydavo vandeniu, leisdavo balandžius.
Ministrantas

**Ministrantas** ( 'patarnautojas') – dvasininko padėjėjas, pagalbininkas (taip pat diakonas, akolitas), padedantis atlikti liturgijos apeigas.

Plačiąja prasme priskiriami ir asmenys, kuriems pavedama skaityti Dievo Žodį, asistuoti Aukos celebrantui, vadovaujančiam apeigoms (pamaldoms).

Katalikų Bažnyčioje ministrantais gali būti tiek mergaitės, tiek ir berniukai. Yra nustatyta, kad vyskupijos ordinaras turi teisę galutinai nuspręsti dėl tokios tarnybos sąlygų.

**Lietuvoje** ministrantais tarnauja kiekvienoje parapijoje nuo 2 iki keliolikos jaunuolių. Vilniaus arkivyskupijoje patarnauja tiek mergaitės, tiek ir berniukai. Kai kuriose Lietuvos vyskupijose mergaitėms patarnauti apeigų metu draudžiama (leidžiama nebent tik dalyvauti procesijoje, adoruoti).

Kiekvienais metais kai kurios parapijos rengia savo vyskupijos ministrantams stovyklą, kurioje patarnaujantys jaunuoliai ir jaunuolės meldžiasi, bendrauja su bendraminčiais, žaidžia, mokosi būti geresniais ministrantais.

## Ministrantų taisyklės

# Patarnautojas myli Dievą ir Jo garbei pavyzdingai vykdo savo pareigas.
# Ministrantas tarnauja žmonėse esančiam Kristui.
# Patarnautojas nugali savo ydas ir ugdo charakterį.
# Patarnautojas puoselėja savyje dieviškąjį gyvenimą.
# Ministrantas žino liturgiją ir ja gyvena.
# Patarnautojas visur sėja tikrą džiaugsmą.
# Ministrantas gamtoje išgyvena Dievo buvimą.
# Darbuose ir pramogose patarnautojas laimi savo Draugus Kristui.
# Ministrantas yra uolus ir sąžiningas mokydamasis ir dirbdamas.
# Patarnautojas meldžiasi už Tėvynę ir tarnauja jai uoliu darbu.

## Nuorodos
* Vilniaus Šv. Kryžiaus Atradimo (Kalvarijų) parapijos ministrantų tinklalapis
* Žemaitijos Ministrantų puslapis
Presbiterija

**Presbiterija** ( – kunigas) – priekyje esanti paaukštinta šventovės dalis, skirta didžiajam altoriui, kitaip choras.

Presbiterijoje atliekamos liturginės apeigos, skaitomi skaitiniai, joje pamaldų metu būna dvasininkai (vyskupas, kunigas) ir ministrantai, rečiau – garbūs svečiai, politikai.

Viduramžių bažnyčiose paprastai būdavo orientuota į rytus.

## Išnašos
Aligatoriai

**Aligatoriai** (*Alligator*) – aligatorinių (*Alligatoridae*) šeimos gentis.

Gentyje 2 rūšys:
* Misisipės aligatorius (*Alligator mississippiensis*)
* Kiniškasis aligatorius (*Alligator sinensis*)

## Aprašymas
Vidutinis Misisipės aligatoriaus svoris ir ilgis yra 360 kg ir 4 m, tačiau jie kartais užauga iki 4,4 m ilgio ir sveria virš 450 kg. Didžiausias Misisipės aligatorius buvo rastas Luizianoje, jo ilgis buvo 5,84 m. Kiniškasis aligatorius yra mažesnis, retai siekia 2,1 m ir sveria 45 kg.

Suaugę aligatoriai yra juodos arba tamsiai rudos spalvos su baltais apatiniais šonais, o jaunikliai turi ryškiai geltonas arba balkšvas juosteles, kurios kontrastuoja su tamsia oda ir leidžia jiems geriau maskuotis tarp nendrių ir pelkių žolių.

Vidutinė aligatoriaus gyvenimo trukmė dar nėra identifikuota.

## Šaltiniai
Biržų rajono savivaldybės taryba 1997–2000 m.

**[[Biržų rajono savivaldybės taryba]]** – Biržų rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 1997 m. kovo 23 d. vadovaujantis 1996 m. gruodžio 23 d. pakeistu Savivaldybių tarybų rinkimų įstatymu. Taip pat buvo pakeista Konstitucija, tarybų kadencija prailginta iki 3 metų.

## Rinkimai

### Rinkimuose dalyvavusios partijos

### Tarybos nariai

## Veikla

Rajono meru išrinktas Vytautas Zurba, jo pavaduotoju Kęstutis Slavinskas. Savivaldybės administratoriumi paskirtas Romas Šaltauskas, kontroliere – Kristina Palšienė.

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Ignalinos rajono taryba 1990–1995 m.

**[[Ignalinos rajono savivaldybės taryba|Ignalinos rajono taryba]]** – Ignalinos rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 1990 m. kovo 24 d. Pilnas pavadinimas – **Ignalinos rajono Liaudies deputatų taryba**, nuo 1990 m. balandžio mėn. *Ignalinos rajono taryba*.

## Teisinis pagrindas

Vietos savivaldos pagrindų įstatymu, priimtu 1990 m. vasario 12 d., savivaldybės suskirstytos į žemesniosios pakopos savivaldybes – apylinkės, gyvenvietės (valsčiai), rajono (apskrities) miestai ir aukštesniosios pakopos savivaldybes – rajonai, apskritys, respublikos miestai. Ignalinos rajonui priskirtas aukštesniosios pakopos savivaldybės statusas. Savivaldybių teises kiek suvaržė 1993 m. spalio 12 d. Seimo priimtos įstatymo pataisos.

Rinkimai, vadovaujantis Lietuvos TRS Aukščiausiosios Tarybos 1989 m. gruodžio 7 d. priimtu „Lietuvos Tarybų Socialistinės Respublikos Vietinių liaudies deputatų tarybų rinkimų įstatymu“ vyko pagal mažoritarinę sistemą. Kandidatus kelti galėjo renkamos tarybos teritorijoje esančių visuomeninių, politinių organizacijų, visuomeninių judėjimų rajonų ir miestų organai, taip pat ne mažiau, kaip 50 darbo ar gyvenamosios vietos piliečių susirinkimas. Tai buvo pirmieji laisvi ir demokratiški rinkimai po 1925 m. savivaldybių tarybų rinkimų.

## Tarybos nariai

* Vytautas Aidukas
* Vytautas Andriuška 
* Vilius Cibulskas 
* Bronis Ropė 
* Henrikas Šiaudinis 
* Alfonsas Švirinas 
* Juozas Velička 

## Nuorodos
Oficiali svetainė
Ignalinos rajono savivaldybės taryba 1995–1997 m.

**[[Ignalinos rajono savivaldybės taryba]]** – Ignalinos rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 1995 m. kovo 25 d.

## Teisinis pagrindas
Rinkimai įvyko vadovaujantis 1992 m. spalio 25 d. Konstitucijos nuostatomis, 1994 m. liepos 7 d. naujuoju Vietos savivaldos įstatymu ir nauju 1994 m. liepos 7 d. savivaldybių tarybų rinkimų įstatymu. Be to, 1994 m. liepos 19 d. priimtas Lietuvos Respublikos teritorijos administracinių vienetų ir jų ribų įstatymas.

Lietuvos Respublikos administraciniais vienetais tapo apskritys ir savivaldybės, gyvenamosios vietovės suskirstytos į miesto ir kaimo gyvenamąsias vietoves. Panaikintos savivaldybių pakopos, miesto gyvenamosioms vietovėms priskirti miestai, kaimo gyvenamosioms vietovėms – miesteliai ir kaimai. Savivaldybė sudaroma iš gyvenamųjų vietovių. Jos teritorija gali būti skirstoma į seniūnijų aptarnaujamas teritorijas. Iki 25 sumažintas Ignalinos rajono savivaldybės tarybos narių skaičius, meras tapo ir atstovaujamosios, ir vykdomosios valdžios galva.

## Rinkimai

### Rinkimuose dalyvavusios partijos

### Tarybos nariai

## Veikla

Rajono meru išrinktas Bronis Ropė, jo pavaduotoju Henrikas Šiaudinis. Savivaldybės administratoriumi paskirtas Algimantas Ribokas.

## Nuorodos
Oficiali svetainė
Lidl

**„Lidl“** – mažmeninės prekybos parduotuvių tinklas Europoje. Būstinė yra Vokietijoje, Nekarzulme.

„Lidl“ tinklas valdo apie 12 000 parduotuvių 31-oje šalyje. „Lidl“ iš viso turi daugiau kaip 230 000 darbuotojų. Tinklo apyvarta Europos mastu – 79,4 mlrd. (2014 m.). Vokietijoje „Lidl“ turi apie 3300 parduotuvių. Jose dirba apie 75 000 darbuotojų.
„Schwarz Group" įmonių grupė, kuriai priklauso „Lidl“ parduotuvės, yra vienas didžiausių mažų kainų parduotuvių tinklų Europoje ir pasaulyje.

Europos rekonstrukcijos ir plėtros banko paskolos „Lidl“ prekybos tinklą valdančiai „Schwarz Group“ siekė 970 milijonų eurų, kurios buvo skirtos plėtrai Vidurio ir Rytų Europoje.

## Istorija
„Lidl“ istorija siekia 1930-uosius, kai prie Heilbrono mieste (Vokietija) veikiančios „Großhandlung & Co.” kaip pilnateisis partneris prisijungė Josef Schwarz. Kompanija, tuomet pervadinta į „Lidl & Schwarz KG”, plėtėsi kaip plataus spektro maisto produktų didmenininkas. Vokietijoje, Liudvigshafeno mieste atsidarius pirmajai mažų kainų parduotuvei 1973 m., kompanija buvo pervadinta į „Lidl”. Nuo 1990-ųjų „Lidl“ plėtėsi į kitas Europos šalis, tokias kaip Didžioji Britanija arba Prancūzija.

## Lidl Lietuvoje
2016-ųjų metų, balandžio 16 dieną, buvo atidarytas „Lidl“ logistikos centras Kauno Laisvojoje Ekonominėje Zonoje (LEZ). Pirmosios „Lidl“ parduotuvės Lietuvoje atidarytos 2016 m. birželio 2 d.

Lietuvoje iš viso veikia 81 prekybos tinklo parduotuvės 29-uose šalies miestuose.

## Parduotuvių tinklas
### Dabartinis

### Buvęs

### Planuojamos

## Išnašos

## Nuorodos

* LIDL Lietuvoje tinklalapis
* LIDL DE tinklalapis
Dieter Schwarz

**Dyteris Švarcas** (, g. 1939 m. rugsėjo 24 d. Heilbrone, Vokietijoje) – vokiečių verslininkas, „Schwarz-Gruppe“ (Lidl ir Kaufland) savininkas, vienas turtingiausių žmonių Vokietijoje.

D. Švarcas 1977 m. perėmė tuometinę „Lidl & Schwarz KG“ iš savo tėvo Jozefo Švarco. Sukūrė prekybos tinklus valdančią kompaniją „Lidl Stiftung & Co. KG“.

Ypač vertina savo privatumą. Nebendrauja su žiniasklaida ir visuomet atsisako nuo bet kokių interviu, kategoriškai atsisako fotografuotis (Google paieška randa vos kelias slapčia darytas nuotraukas), slepia savo tapatybę bei nuosekliai vengia bet kokio viešumo.

## Dyterio Švarco fondas
Įsteigė savo vardo fondą „Dieter-Schwarz-Stiftung“, kuris remia kultūrą ir mokslą.

## Nuorodos
* Nuotrauka manager-magazin.de tinklalapyje
Jonavos rajono savivaldybės taryba 2000–2003 m.

**[[Jonavos rajono savivaldybės taryba]]** – Jonavos rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 2000 m. kovo 19 d.

## Rinkimai

### Rinkimuose dalyvavusios partijos

### Tarybos nariai

## Veikla

Rajono meru išrinktas Egidijus Sinkevičius. Mero pavaduotoju - Rimvydas Paškauskas (g. 1956 m.).

## Nuorodos
Oficiali svetainė
Oleniokas

**Oleniokas** (, ) – upė Rusijoje, šiaurės rytų Sibire, Krasnojarsko krašte ir Jakutijoje. Prasideda Vidurio Sibiro ploškčiakalnyje, juo teka į šiaurę – šiaurės rytus. Žemupyje teka Šiaurės Sibiro žemuma. Įteka į Laptevų jūros Olenioko įlanką; sudaro deltą (plotas 475&nbsp;km²). Slenkstėta.

Didžiausi intakai: Arga Sala, Buras, Unukitas, Birektė, Kuojka, Beėnčimė, Buolkalachas (kairieji), Siligiras (dešinysis).

Patvinsta birželio – rugsėjo mėnesiais. Ledai laikosi nuo rugsėjo pabaigos iki birželio pradžios. Sausio – balandžio mėnesiais aukštupyje peršala kiaurai. Žemupys laivuojamas. Gausu žuvų (seliava, muksunas, lašiša). Svarbiausios prieplaukos – Oleniokas, Ust Oleniokas.

## Šaltiniai
Joniškio rajono savivaldybės taryba 1997–2000 m.

**[[Joniškio rajono savivaldybės taryba]]** – Joniškio rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 1997 m. kovo 23 d.

## Rinkimai

### Rinkimuose dalyvavusios partijos

### Tarybos nariai

## Veikla

Rajono meru išrinktas Voldemaras Bandžiukas, jo pavaduotoju Eugenijus Butkus. Savivaldybės administratoriumi paskirtas Pranas Bičkus.

## Nuorodos
Oficiali svetainė
Šlageris

**Šlageris** – populiariosios vokalinės muzikos stilius, labiausiai paplitęs Vokietijoje, Austrijoje, Šveicarijoje, Šiaurės Europoje. Šlageriui būdinga paprasta ir labai greitai įsimenama melodija. Žodžiai dažniausiai apie meilę ir kitus jausmus.

Nuo XIX a. vidurio šlageriais buvo vadinamos labiausiai mėgstamos ir lengviausiai įsimenamos operų ir operečių melodijos.
Mažasis taksas

**Mažasis taksas** – šunų veislė, kilusi iš Vokietijos. Veislės paskirtis – barsukų, triušių, lapių medžioklė.

## Rūšys
Taksų būna triušinių, nykštukinių ir standartinių.

## Rūpinimasis
Kailio priežiūra nesudėtinga. Kartais reikia iššukuoti negyvus ir išslinkusius plaukus guminiu šepečiu, valyti ausis, karpyti nagų galiukus. Dauguma taksų išrankūs ėdalui, patartina neperšerti šuns.

## Elgsena
Taksas drąsus, protingas, savavalis, užsispyręs, gudrus, budrus, išradingas, guvus, ištvermingas, aikštingas ir smalsus. Supranta humorą. Prisirišęs prie šeimininkų. Iš mažens taksą reikia pratinti prie įvairių aplinkybių bei leisti susipažinti su kitais šunimis. Taksai nemėgsta šunų, kurie yra didesni negu jis pats, bet vis tiek su jais sugyvens.

## Dresūra
Trumpaplaukį taksą reikia auklėti nuo mažens, nes šuo savavalis ir nemėgsta kitų šunų. Tinkamai išdresiruotas taksas moka įvairių komandų, bet tai nereiškia, kad būtinai jas vykdys. Taksas labai pyksta, jei jam atrodo, kad buvo nubaustas nepelnytai, o ko nors užsimanęs, elgiasi labai ryžtingai. Patartina su mažu taksu lankyti šuniukų dresavimo pratybas.

## Elgesys su kitais gyvūnais ir žmonėmis
Taksui šeimininkai svarbesni už viską, todėl svetimiems šuo abejingas ir su jais elgiasi santūriai. Anksti pripratintas prie vaikų, trumpaplaukis taksas su jais sugyvens. Paprastai taksas sutaria su kitais šunimis, išskyrus didesnius už save. Takso medžioklės instinktas labai stiprus, todėl mažesniems kambariniams gyvūnėliams šis šuo gali būti pavojingas. Prie kačių reikia pratinti nuo mažens, nes galima turėti bėdos, kai taksas užaugs.

## Problemos
Taksas privalo daug mankštintis, kad būtų sveikas ir žvalus. Kai kurie žmonės teigia, kad taksams nesveika bėgioti laiptais, nes tai gali pakenkti šuniukui, tačiau lipti laiptais aukštyn yra sveika, bet lipti žemyn reikėtų atsargiau, nešokinėti.
Jurbarko rajono taryba 1990–1995 m.

**[[Jurbarko rajono savivaldybės taryba|Jurbarko rajono taryba]]** – Jurbarko rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 1990 m. kovo 24 d. Pilnas pavadinimas – **Jurbarko rajono Liaudies deputatų taryba**, nuo 1990 m. balandžio mėn. *Jurbarko rajono taryba*.

## Teisinis pagrindas

Vietos savivaldos pagrindų įstatymu, priimtu 1990 m. vasario 12 d., savivaldybės suskirstytos į žemesniosios pakopos savivaldybes – apylinkės, gyvenvietės (valsčiai), rajono (apskrities) miestai ir aukštesniosios pakopos savivaldybes – rajonai, apskritys, respublikos miestai. Jurbarko rajonui priskirtas aukštesniosios pakopos savivaldybės statusas. Savivaldybių teises kiek suvaržė 1993 m. spalio 12 d. Seimo priimtos įstatymo pataisos.

Rinkimai, vadovaujantis Lietuvos TRS Aukščiausiosios Tarybos 1989 m. gruodžio 7 d. priimtu „Lietuvos Tarybų Socialistinės Respublikos Vietinių liaudies deputatų tarybų rinkimų įstatymu“ vyko pagal mažoritarinę sistemą. Kandidatus kelti galėjo renkamos tarybos teritorijoje esančių visuomeninių, politinių organizacijų, visuomeninių judėjimų rajonų ir miestų organai, taip pat ne mažiau, kaip 50 darbo ar gyvenamosios vietos piliečių susirinkimas. Tai buvo pirmieji laisvi ir demokratiški rinkimai po 1925 m. savivaldybių tarybų rinkimų.

## Nuorodos
Oficiali svetainė
Jurbarko rajono savivaldybės taryba 1995–1997 m.

**[[Jurbarko rajono savivaldybės taryba]]** – Jurbarko rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 1995 m. kovo 25 d.

## Teisinis pagrindas

Rinkimai įvyko vadovaujantis 1992 m. spalio 25 d. Konstitucijos nuostatomis, 1994 m. liepos 7 d. naujuoju Vietos savivaldos įstatymu ir nauju 1994 m. liepos 7 d. savivaldybių tarybų rinkimų įstatymu. Be to, 1994 m. liepos 19 d. priimtas Lietuvos Respublikos teritorijos administracinių vienetų ir jų ribų įstatymas.

Lietuvos Respublikos administraciniais vienetais tapo apskritys ir savivaldybės, gyvenamosios vietovės suskirstytos į miesto ir kaimo gyvenamąsias vietoves. Panaikintos savivaldybių pakopos, miesto gyvenamosioms vietovėms priskirti miestai, kaimo gyvenamosioms vietovėms – miesteliai ir kaimai. Savivaldybė sudaroma iš gyvenamųjų vietovių. Jos teritorija gali būti skirstoma į seniūnijų aptarnaujamas teritorijas. Iki 25 sumažintas Jurbarko rajono savivaldybės tarybos narių skaičius, meras tapo ir atstovaujamosios, ir vykdomosios valdžios galva.

## Rinkimai

### Rinkimuose dalyvavusios partijos

### Tarybos nariai

## Veikla

Rajono meru išrinktas Stasys Makūnas, jo pavaduotoju Jonas Bučinskas. Savivaldybės administratoriumi paskirtas Rimantas Plevokas.

## Nuorodos
Oficiali svetainė
Ilgis (Utenos r., Leliūnų sen.)

**Ilgis** – ežeras rytų Lietuvoje, Utenos rajone, apie 7,5 km į pietvakarius nuo Utenos, prie Antalgės kaimo, Utenos-Ukmergės plento () kairėje pusėje. Ežeras ištįsęs – 2,66 km iš šiaurės vakarų į pietryčius, siauras (plotis iki 0,28 km, vidutinis plotis – 0,17 km), vingiuotas. Altitudė 155,1 m.

Ežeras rininis. Krantai aukšti ir statūs, apaugę siauru medžių ir krūmų ruožu, dugnas duobėtas, didžiausias gylis yra pietinėje dalyje ir siekia 20,5 m. Vandens tūris 2,8 mln. m³. Pakrantėse daugiausia plyti pievos ir dirbami laukai. Įteka net 6 upeliai (vienas jų iš Apšlavo ežero), pietuose išteka U-5 upelis link Utenaitės (Vyžuonos kairiojo intako).

Prie Ilgio esantys kaimai: Antalgė, Margavonės, Sūngailiškis, Pailgis, Šeibokiškis, Mirkėnai. Veikia 2 kaimo turizmo sodybos. Prie Antalgės kaimo įrengtas paplūdimys.

Ežerėvardis kilęs nuo žodžių *ilgas, ilga, ilgasis*.

## Šaltiniai
Kolyma

: *Šis straipsnis yra apie upę. Apie trėmimo vietą žiūrėkite: [[Kolyma (regionas)]]*

**Kolyma** (, ) – upė Rusijoje, šiaurės rytų Sibire, Magadano srityje ir Jakutijoje. Susidaro susiliejus Ajan Jurjacho ir Kulu upėms, prasidedančioms Ochotsko–Kolymos kalnyne. Pradžioje teka kalnuotomis vietovėmis, daugiausia į rytus ir šiaurės rytus, slenkstėta ir uolėta vaga. Vėliau pasuka šiaurės link platesniu slėniu, o už Zyriankos teka Kolymos žemuma. Netoli Ambarčiko trimis šakomis įteka į Rytų Sibiro jūros Kolymos įlanką; sudaro deltą (plotas 3000&nbsp;km²).

Svarbiausi intakai:
* kairieji – Taskanas, Jasačnaja, Ožogina;
* dešinieji – Bujunda, Sugojus, Korkodonas, Omolonas, Aniujis.

Nuo gegužės vidurio iki rugsėjo patvinsta. Per metus nuneša 5,5 mln. m³ vandens. Ledai laikosi nuo rugsėjo pabaigos – spalio, iki gegužės pabaigos – birželio pradžios. Laivyba nuo Bachapčio upės žiočių, o reguliariai laivuojama nuo Ust Srednekano. Aukštupyje patvenkta Kolymos užtvanka, statoma Ust Srednekano užtvanka. Žvejyba.

Svarbiausios pakrančių gyvenvietės: Sinegorjė (Kolymos HE gyvenvietė), Debinas, Ust Srednekanas, Seimčanas, Zyrianka, Srednekolymskas, Čerskis. Kolymos baseine išgaunamas auksas.

Sovietmečiu prie Kolymos buvo įkurta daug Gulago lagerių (žr.
Kolyma (regionas)).

## Šaltiniai
Jurbarko rajono savivaldybės taryba 1997–2000 m.

**[[Jurbarko rajono savivaldybės taryba]]** – Jurbarko rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 1997 m. kovo 23 d.

## Rinkimai

### Rinkimuose dalyvavusios partijos

### Tarybos nariai

## Veikla
Rajono meru išrinktas Aloyzas Zairys, jo pavaduotoja Kristina Vančienė. Savivaldybės administratoriumi paskirtas Antanas Dagys.

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Tirkšlių Kristaus Karaliaus bažnyčia

**Tirkšlių Kristaus Karaliaus bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Tirkšlių miestelyje, prie kelio .

Parapijoje stovi Tirkšlių kapinių koplyčia, Geidžių šv. Onos koplyčia, aptarnaujama Lėlaičių šv. Roko koplyčia.

## Istorija

Tirkšlių bažnyčiai 1612 m. dovanota žemės. 1616 m. ATR valdovas Zigmantas Vaza paragino Tirkšlių seniūną E. Fitingą pastatyti bažnyčią. 1750 m. įsteigta parapinė mokykla.

1766 m. pastatyta nauja bažnyčia. Tirkšlių klebonas Petras Lukauskis po 1863 m. sukilimo ištremtas į Tobolską (Tobolsko gubernija), nuo 1871 m. gyveno Kazanėje. 1936 m. liepos 1 d. bažnyčia su varpine ir varpais sudegė. Iš ugnies pavyko išgelbėti kai kuriuos šventųjų paveikslus ir statulas, 4 krucifiksus, dalį senojo parapijos archyvo. Išlikusios senienos klebono Antano Šimkaus dėka buvo išsaugotos, perkeltos į kapinių koplyčią. 1937 m. parapijai priklausė 5122 katalikai.

1937–1939 m. pastatyta dabartinė mūrinė bažnyčia. Ją suprojektavo Vaclovas Michnevičius, techninę priežiūrą vykdė inžinierius Stasys Bukovskis. Statyba rūpinosi kunigas Antanas Kiela (1899–1983; palaidotas Tirkšlių kapinėse netoli koplyčios), 1950–1955 m. ištremtas į Rusiją. Klebonas Bronislovas Burneikis (1923–1991) pastatė kleboniją. Bažnyčios bokšte buvo pakabintas 1297 kg sveriantis varpas, 1939 m. nulietas Liepojoje. 1939 m. naująją bažnyčią konsekravo vyskupas Justinas Staugaitis.

2020 m. pradėtas bažnyčios remontas (paklotos šildomos grindys ir kt.).

## Architektūra

Bažnyčia neogotikinė, stačiakampio plano, vienabokštė, su apside.

## Galerija

Tirksliu baznycia1 2005-10-21.jpg|Priekinis fasadas
Tirksliu baznycia, 2005-10-21.JPG|Bažnyčios profilis
Tirksliu baznycia, sventoriuje kryzius, 2005-10-21.jpg|Aukotojo Igno Balvočiaus kapas
Tirkšliai, vargonai.JPG|Vaizdas į vargonus


## Šaltiniai

* 

## Nuorodos

* Tirkšlių Kristaus Karaliaus parapija (dekanato inf.)
*
Klykolių Švč. Mergelės Marijos Apsilankymo bažnyčia

**Klykolių Švč. Mergelės Marijos Apsilankymo bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Klykolių kaime, 0,5 km į pietus nuo Lietuvos–Latvijos sienos.

## Istorija

Apie 1778 m. dvaro savininkas Ignas Pilsudskis pastatė koplyčią. Nuo 1805 m. čia nuolat gyveno kunigas. 1835 m. koplyčia remontuota. Tikinčiųjų ir kunigo A. Gedvilo rūpesčiu 1881 m. pastatyta medinė bažnyčia. Ji buvo Akmenės parapijos filija. 1901 m. pakeisti visi sienojai, pastatyta varpinė, įsteigtos kapinės, įsigyti vargonai. 1906 m. Šventoriuje sumūrytos Kryžiaus kelio stočių koplytėlės. 1911 m. per miestelio gaisrą sudegė klebonijos trobesiai. 1928 m. įkurta parapija.

## Architektūra

Bažnyčia stačiakampio plano, su bokšteliu. Šventoriaus tvora akmenų mūro.

## Galerija

01-Klykoliu-baznycia-2011.10.04.jpg
03-Klykoliu-baznycia-2011.10.04.jpg
04-Klykoliu-baznycia-2011.10.04.jpg
01-Klykoliu-baznycios-varpine-2011.10.04.jpg|Varpinė
02-Klykoliu-baznycios-varpine-2011.10.04.jpg|Varpinė
01-Klykoliu-baznycios-k.k.k.-2011.10.04.jpg|Kryžiaus kelio stočių koplytėlė
02-Klykoliu-baznycios-k.k.k.-2011.10.04.jpg|Kryžiaus kelio stočių koplytėlė


## Šaltiniai
* 

## Nuorodos

* Vyskupijos informacija
* Klykolių Švč. Mergelės Marijos Apsilankymo bažnyčia *panoramas.lt*
Laižuvos Švč. Trejybės bažnyčia

**Laižuvos Švč. Trejybės bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Laižuvos miestelyje, 0,8 km į pietus nuo Lietuvos–Latvijos sienos.

## Istorija

1635 m. Mažųjų Dirvėnų valsčiaus inventoriuje minima Laižuvos bažnyčia. 1661 m. pastatyta nauja, įkurta parapija. Ona Pacaitė-Važinskienė bažnyčiai dovanojo 71 valaką žemės su žmonėmis.

1773 m. pastatyta nauja bažnyčia. Laižuvos parapijai Kazimieras Klimavičius 1767 m. išleido lietuvišką katekizmą. Apie 1876 m. klebonu paskirtas Antanas Vienažindys (1841–1892; palaidotas Laižuvos kapinėse) su vargonininku Juozapu Ramanausku (1856–1933) ir parapijiečiais pastatė tvartą, klėtį, suremontavo kleboniją, 1883 m. sumūrijo Kryžiaus kelio stočių koplytėles.

1884 m. vasarą per miestelio gaisrą sudegė bažnyčia, prieglauda ir altarija. Per keletą mėnesių A. Vienažindžio rūpesčiu pastatyta prieglauda, tvartas, laikina bažnyčia kapinėse. Prašyta leisti statyti mūrinę bažnyčią (architektas Ustinas Golinevičius). Leidimas gautas tik 1889 m. Klebonas A. Vienažindys su parapijiečiais ją pastatė 1890–1892 m. Statybos darbams vadovavo meistras iš Latvijos Pranciškus Tramdachas, prižiūrėjo inžinierius iš Jelgavos Kryžanovskis. 1892 m. gegužės 22 d. bažnyčia pašventinta. Laižuvoje 1911–1914 m. klebonavo Juozas Tumas-Vaižgantas.

1944 m. spalio 28 d. traukdamasi Vokietijos kariuomenė bažnyčią susprogdino. Liko tik prieglauda, suremontuota veikia kaip bažnyčia. Iki tol pamaldos vyko Purplių koplyčioje.

## Architektūra

Bažnyčia stačiakampio plano, bebokštė.

## Šaltiniai
* 

## Nuorodos
* Vyskupijos informacija
Leckavos šv. Lauryno bažnyčia

**Leckavos šv. Lauryno bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Leckavos miestelyje, dešiniajame Ventos krante, 0,5 km į pietus nuo Lietuvos–Latvijos sienos.

## Istorija

Pirmoji katalikų bažnyčia Leckavoje pastatyta 1630 m., nors dar 1622 m. buvo pastatyta evangelikų reformatų bažnyčia. Katalikus globojo Žemaičių seniūnas Liackis, vietos gyventojai bažnyčią ir vietovę vadino jo vardu. 1644 m. bažnyčia sudegė. Dvarininkas pastatė kitą, didesnę, ir pakvietė 2 kunigus. Krikšto metrikų knygos pradėtos rašyti nuo 1700 m., santuokų – nuo 1706 m. Bažnyčia 1783 m. sudegė.

1785 m. Adomas Gurskis pastatė naują. Per Antrąjį pasaulinį karą bažnyčia sudegė. Po karo parapijiečiams ilgai neleista statyti bažnyčios senoje vietoje, todėl 1955 m. (daugiausia grįžusių tremtinių lėšomis) kaime pastatyta laikina. 1958 m. suręsta senoje vietoje, miestelyje.

## Architektūra

Bažnyčia stačiakampio plano, su bokšteliu. Šventoriaus tvora akmenų mūro.

## Šaltiniai
* 

## Nuorodos
* Vyskupijos informacija
Sedos šv. Jono Nepomuko bažnyčia

**Sedos šv. Jono Nepomuko bažnyčia** – neparapinė bažnyčia, stovinti Sedoje, Varduvos upės kilpoje, priešais Sedos tiltą. Priklauso Sedos Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų parapijai. Liaudies architektūros formų. Suteiktas šv. Jono Nepomuko titulas. Bažnyčia įrašyta į Kultūros vertybių registrą Nr. 15983.

## Istorija

Sedos dvare 1781 m. pastatyta koplyčia, kuri 1783 m. paplatinta, paaukštinta, pertvarkyta į bažnyčią, pristatyta varpinė. 1791 m. bažnyčiai paskirti 2 margai žemės. Bažnyčią 1793 m. gegužės 28 d. konsekravo pavyskupis Tadas Juozapas Bukatas. XIX a. pirmojoje pusėje ji buvo mokinių bažnyčia. Po 1863 m. liko be kunigo. Per miestelio gaisrą 1886 m. sudegė kunigui skirtas namas.

1891 m. vėl apsigyveno kunigas. Bažnyčia buvo Sedos parapijos filija. Klebonas S. Paulukevičius ją 1900 m. savo lėšomis perstatė. Po Antrojo pasaulinio karo bažnyčia uždaryta, paversta sandėliu, vėliau – malūnu. Apleistas pastatas 1988 m. rugsėjį grąžintas tikintiesiems. Klebono Algio Genučio ir parapijiečių patangomis suremontuota. 1989 m. spalio 1 d. pašventinta.

## Architektūra

Bažnyčia liaudies architektūros formų, stačiakampio plano, vienabokštė.

## Galerija

Nepomuko baznycia Seda2016.jpg|2016 m.
Seda. Šv. Jono Nepomuko bažnyčia.JPG|Iš pietvakarių pusės
Seda, Šv. Jono Nepomuko bažnyčia.JPG|Apsidė
Seda. Šv. Jono Nepomuko bažnyčia, interjeras.JPG|Vaizdas į vargonų chorą
Sedabažnyčia.JPG|2009 m.
Sedabažnyčia1.JPG|Varpinės bokštelis
Seda. Šv. Jono Nepomuko bažnyčios kryžius.jpg|Bokštelio kryžius


## Šaltiniai

## Nuorodos

* Vyskupijos informacija