open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Parsisiunčiamo turinio paketas

**Parsisiunčiamo turinio paketas** (; **DLC**) – papildomas turinys, sukurtas jau išleistam kompiuteriniam žaidimui. Toks papildymas platinamas internetu paties žaidimo oficialaus leidėjo arba trečiosios šalies kūrėjų. Parsisiunčiamo turinio paketų būna kelių tipų, nuo estetinių pakeitimų iki naujų išplėstinių siužeto linijų, panašiai kaip ir žaidimo papildyme. Taigi DLC gali pridėti naujų žaidimo režimų, daiktų, lygių, iššūkių ar kitų funkcijų pilnai užbaigtam ir jau išleistam žaidimui.

DLC paketai plačiai paplito XXI a., ypač daugėjant šeštosios kartos kompiuterinių žaidimų konsolių, turinčių prieigą prie interneto, skaičiui. Specialiojo leidimo arba Game of the Year versijų žaidimų pakuotės paprastai apima ir jau išleistus DLC paketus.

Nuo tada, kai „Facebook“ išpopuliarino mikrotransakcijų verslo modelį, kai kurie žaidimų pramonės žurnalistai ėmė kritikuoti parsisiunčiamo turinio paketų platinimą, mat neretai jie yra per brangūs ir skatina kūrėjus pašalinti tam tikrus elementus iš pradinių žaidimų leidimų.

## Taip pat skaitykite
* Žaidimo papildymas
* Cloud gaming

## Išnašos
Yang Shangkun

**Jang Šangkunas** (; 1907 m. liepos 5 d. – 1998 m. rugsėjo 14 d.) – Kinijos Liaudies Respublikos prezidentas 1988–1993 metais bei galingas pirmininko pavaduotojas ir generalinis Centrinės karo komisijos sekretorius Dengo Siaopingo valdymo metais. 1929 m. vedė Li Bodžao, vieną iš nedaugelio moterų, dalyvavusių Ilgajame žygyje.

Jang studijavo Šanchajaus universitete, o vėliau išvažiavo mokytis marksizmo teorijos Maskvoje. Dėl to jis buvo vienu iš geriausiai išsilavinusių Kinijos komunistų partijos lyderių. Jang grįžo į Kiniją kaip vienas iš 28 bolševikų ir iš pradžių rėmė ankstyvų komunistų lyderį Džangą Guotao, bet vėliau perėjo į Mao frakciją Ilgojo žygio metu. Jis tarnavo kaip politinis komisaras Kinijos pilietinio karo ir Antrojo Kinijos-Japonijos karo metu.

Po Liaudies Respublikos įkūrimo, 1949 metais, Jang tarnavo įvairiose politinėse pozicijose, galiausiai tapo galingo Kinijos komunistų partijos Centro komiteto nariu. 1966 m. kultūrinės revoliucijos metu Jang buvo pašalintas, tačiau 1978 m. ir vėl grįžo į politiką po to, kai Deng Siaopingas atėjo į valdžią.

Grįžęs į valdžią, Jang tapo vienu iš Aštuonių Nemirtingųjų. Jang skatino ekonominę reformą, bet nebuvo politinio liberalizavimo šalininkas kaip Deng Siaopingas. 1989 m. po Tiananmenio aikštės protestų Jang pasiekė savo politinės karjeros viršūnę, bet jo organizuota opozicija Dziang Dzemino vadovybei paskatino Dengą priversti Jangą atsistatydinti ir išeiti iš politikos.

## Šaltiniai
Li Xiannian

**Li Siannianas** (; 1909 m. birželio 23 d. – 1992 m. birželio 21 d.) – kinų politikas, Kinijos Liaudies Respublikos prezidentas.

Nuo 1926 m. tapo Kinijos komunistų partijos aktyvistu, dalyvavo Ilgajame žygyje kaip Džang Guotao padalinio narys.

Li buvo įtakinga politinė figūra ir 1956 m. tapo Politbiuro nariu. 1954 m. Li buvo paskirtas Kinijos finansų ministru. Visą laikotarpį nuo 1954 m. iki 1980 m. Li buvo paskirtas vicepremjeru. Nepaisant to, kad Li buvo priverstas atsistatydinti iš finansų ministro posto kultūrinės revoliucijos metu, jis turėjo Džou Enlajaus paramą ir buvo vieninteliu civiliniu pareigūnu, kuris tarnavo kaip ministro pirmininko pavaduotojas per visą audringą Kinijos istorijos laikotarpį.

1976 m. Li vaidino instrumentinį vaidmenį Keturių gaujos sunaikinime. Po gaujos žlugimo, Li buvo paskirtas Kinijos komunistų partijos pirmininko pavaduotoju ir Centrinės karo komisijos nariu. 1983 m. birželio 18 d. Li tapo Kinijos Liaudies Respublikos prezidentu. Jis buvo pirmu prezidentu po šios pozicijos atkūrimo po kultūrinės revoliucijos. 1988 m. balandžio mėn. jį pakeitė Jang Šangkunas.

Po išėjimo iš prezidento posto, Li tapo Kinijos Liaudies Politinės konsultacinės konferencijos Pirmininku. Li buvo stiprus Dziang Dzemino iškilimo į valdžią rėmėjas.

1989 m. Tiananmenio aikštės protestų metu Li buvo vienas iš tų, kurie pasisakė už stiprų atsaką į demonstracijas ir rėmė premjero Li Pengo norą panaudoti karinę jėgą protestus slopinti. Li toliau tarnavo vyriausybėje iki savo mirties 1992 m.

## Šaltiniai
Nacionalinė Bolonijos pinakoteka

**Nacionalinė Bolonijos pinakoteka** (it. **Pinacoteca Nazionale di Bologna**) – meno galerija Bolonijos mieste, turinti nacionalinės Italijos statusą. Adresas: Via delle Belle Arti, 56.

Galerijoje yra reikšminga Bolonijos dailės mokyklos bei kitų Italijos mokyklų menininkų darbų kolekcija. Muziejus įsikūręs buvusioje Bolonijos jėzuitų kolegijoje. Kolekcijos pagrindą sudaro Napoleono okupacijos metu konfiskuoti Bolonijos ir aplinkinio regiono religinių bendruomenių ir bažnyčių dailės darbai. Daugiausiai galerijoje eksponuojami Bolonijos dailininkų kūriniai pradedant Francesco Filippini, Vitale da Bologna (XIV a.), baigiant Gaetano Gandolfi (XVIII a.). Kapitaliniais kūriniais reprezentuoti XVII a. garsiausi Bolonijos dailininkai: Anibalė Karačis, Gvidas Renis, Domenikinas, Gverčinas ir kiti. Yra garsių kitų Italijos dailininkų kūrinių, tarp jų Rafaelio „Šv Secilijos ekstazė“, Džoto, Parmidžanino ir Frančesko del Kosos kūriniai. Galerija pažymėtina tuo, kad žiūrovas gali iš arti apžiūrėti absoliučią daugumą eksponatų, jie neuždengti stiklu.

## Galerijos eksponatai

Vaizdas:Raffaello sanzio, santa cecilia ine stasi e santi, 1518 circa 01.JPG| Rafaelis. „*Šv. Secilijos ekstazė*“
Vaizdas:Carracci Ludovico Madonna Bargellini.jpg|  Lodovikas Karačis. „*Bargelinio Madona*“
Vaizdas:Guido Reni - St Francis Consoled by Angelic Music - WGA19280.jpg| Gvidas Renis. „*Šv. Pranciškus, užliuliuotas angeliškos muzikos*“ 
Vaizdas:Francesco Filippini, Scirocco in laguna (Marina), 1882, Olio su tela 45 x 75,5 cm, Pinacoteca Nazionale di Bologna.jpg|Francesco Filippini, „*Scirocco in laguna*“ 


## Nuorodos

Oficiali svetainė  (italų k.)
Eduard Loch

**Eduard Loch** (1868 m. balandžio 30 d. Klaipėdoje – 1945 m. rugsėjo 30 d. Mainingene) – filologas, istorikas, mokytojas.

## Biografija

Gimė 1868 m. balandžio 30 d. Klaipėdoje, mokytojo ir filologo Johann Eduard Loch šeimoje. Lankė mokyklą Barštyne. Vėliau Karaliaučiaus universitete ir Berlyno Humboldtų universitete studijavo filologiją, istoriją, geografiją ir prancūzų kalbą. 1890 m. tapo mokslų daktaru. 1891-1894 m. dirbo mokytoju Karaliaučiuje, 1895-1897 m. Piliavoje. 1897-1913 m. vėl dirbo mokytoju Karaliaučiuje. 1913-1932 m. buvo Karaliaučiaus Karalienės Luizės gimnazijos direktorius. Tyrinėjo Sembos, Kuršių Nerijos ir Mozūrijos istoriją, parašė kelias knygas apie Rytų Prūsijos istoriją. 1945 m. iš Karaliaučiaus pasitraukė į vakarus, kur ir mirė 1945 m. rugsėjo 30 d. Mainingene.

## Darbai

* *Die Teilung der Königin Luise-Schule und die Einführung des neuen Direktors*. Königsberg 1914
* *Wörterverzeichnis zu Ostermann-Müllers Lateinischen Übungsbüchern*, Teil 2 (Quinta). 3. Auflage. Leipzig 1919
* *Verzeichnis sämtlicher Mitglieder des Corps Masovia. Festschrift zum fünfundneunzigsten Stiftungsfeste des Corps Masovia am 14. Juni 1925*. Königsberg 1925
* *Wanderkarte durch des nordwestliche Samland*. Königsberg 1926
* *Von den ältesten Königsberger Studentenvereinen vor 100 Jahren*. Königsberg 1927
* *Geschichte des Corps Masovia 1830–1930*. Königsberg 1930
* *Geschichte des Corps Masovia 1830–1930*, Teil 2 (1880–1910). Königsberg 1933
* *Das illustrierte Liederbuch der Albertina*. Königsberg 1934

## Nuorodos

* Susijusi literatūra (vok.)
* Biografija (vok.) 

## Literatūra

* Rüdiger Döhler (Hg.): Corps Masovia. Die 175jährige Geschichte von Königsbergs ältester und Potsdams erster Korporation im 21. Jahrhundert. München 2005, ISBN 3-00-016108-2
Respublikinė Šiaulių ligoninė

**Respublikinė Šiaulių ligoninė** – didžiausia ir moderniausia ligoninė Šiaurės Lietuvoje.

## Istorija

Šiaulių ligoninė buvo įkurta 1843 m. Vokiečių okupacijos metu ji buvo uždaryta ir evakuota į Kazanės sritį. 1918 m. ligoninė buvo atkurta, o po kelerių metų joje buvo įsteigta Odos ir venerinių ligų ambulatorija.

1944–1950 m. ligoninė vadinta **Šiaulių miesto ligonine**, 1950–1953 m. – **Šiaulių srities ligonine**, 1953–1988 m. – **Respublikine Šiaulių ligonine**.

Pagrindinį ligoninės pastatą 1953 m. suprojektavo V. G. Landsbergis-Žemkalnis.

1988 m. ligoninė tapo **Šiaulių miesto centrine ligonine** ir egzistavo iki 1991 m., kol ji buvo vėl pavadinta Respublikine Šiaulių ligonine. 1993 m. prie ligoninės prijungti Šiaulių gimdymo namai.

1997 m. ligoninė tapo **Šiaulių ligonine**, kuri paversta apskrities ligonine. 2001 m. prie šios ligoninės prijungtos Šaulių onkologijos ir Šiaulių odos ir veneros ligų ligoninės, kurios tapo klinikomis. 2006 m. ligoninė pervadinta į **Šiaulių apskrities ligoninę**.

2010 m. prijungtos Šiaulių apskrities tuberkuliozės ir plaučių, Šiaulių apskrities psichiatrijos, Šaukėnų psichiatrijos ligoninės. 2011 m. ligoninė pervadinta **Šiaulių ligonine**, 2012 m. – **Respublikine Šiaulių ligonine**.

## Struktūra
### Klinikos, filialai
* Moters ir vaiko klinika
* Odos ir veneros ligų centras
* Onkologijos klinika
* Psichiatrijos klinika
* Širdies ir kraujagyslių centras
* Tuberkuliozės ir plaučių ligų klinika
* Ambulatorinės reabilitacijos centras

### Padaliniai

* Konsultacijų poliklinika
* Priėmimo - skubiosios pagalbos skyrius
* Chirurgijos profilis
* Terapijos profilis
* Diagnostiniai skyriai
* Patologinės anatomijos skyrius
* Reabilitacija
* Sveikatos statistikos, analizės ir skubiosios konsultacinės pagalbos skyrius
* Infekcijų kontrolės skyrius
* Kraujo bankas
* Kiti padaliniai

## Direktoriai

* Petras Simavičius – 1996–2018 m.
* Remigijus Mažeika – nuo 2018 m.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Oficiali internetinė svetainė
Rauma

**Rauma** (, ) – miestas ir savivaldybė Suomijos vakaruose, prie Botnijos įlankos, 92 km į šiaurės vakarus nuo Turku, 50 km į pietus nuo Porio. Miestas žinomas dėl į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą įtraukto (1991 m.) medinio Raumos senamiesčio.

Savivaldybės plotas 1121 km², iš jų 495 km² – sausuma, 626 km² – vandenys. 39 205 gyventojų (2019 m.). Dauguma – suomiai, yra švedų (0,3 %), kitų tautų (5,3 %). Prekybos uostas (medienos eksportas); geležinkeliai į Porį, Tamperę. Laivų statyba ir remontas (didžiausias Suomijoje sausasis dokas), popieriaus, medienos apdirbimo, odos, avalynės, chemijos, ginklų ir maisto pramonė, elektros energijos gamyba (12 km į šiaurę nuo miesto veikia Olkiluoto atominė elektrinė – viena iš dviejų šalyje).

Miestas turi senas nėrinių gamybos tradicijas, nuo 1971 m. kasmet rengiama nėrinių savaitė, miesto muziejuje įrengta nėrinių ekspozicija. Jūrininkystės, miesto, dailės, Lionstriomų muziejai, teatras. Lankomas turistų.

## Istorija
Pirmąkart minima 1442 m. – Raumai suteiktos miesto teisės. 1550 m. Švedijos karalius Gustavas I Vaza liepė Raumos gyventojams persikelti į ką tik įkurtą Helsinkį, ir miestas keletui metų beveik ištuštėjo. 1640 ir 1682 m. beveik visa medinė miesto dalis sudegė. Per Krymo karą 1855 m. miestą puolė britų laivynas. XIX a. pab. miestas klestėjo: Rauma turėjo didžiausią laivyną Suomijoje – 57 laivus, jais į Švediją, Vokietiją ir kitas šalis buvo eksportuojama mediena. Po Antrojo pasaulinio karo mieste pastatyta pramonės įmonių.

## Architektūra
Miestas turi 29 ha dydžio senamiestį, tankiai užstatytą XVIII–XIX a. mediniais pastatais. Išlikę apie 600 (daugiausia vienaaukščių) gyvenamųjų ir pagalbinių pastatų su kiemais, tvoromis ir vartais, viduramžiais susiformavęs gatvių tinklas, autentiškas gatvių grindinys. Žymiausi pastatai – Švč. Trejybės bažnyčios liekanos (XV a.), Šv. Kryžiaus bažnyčia (XV a. antra pusė), senoji (1776 m.) ir naujoji (1912 m.) rotušės, klasicistinis Raumos dailės muziejaus pastatas (1795 m.), Kordelinų šeimos koplyčia (1921 m., senosiose kapinėse).

## Galerija

File:KirkkoRauma.jpg|Šv. Kryžiaus bažnyčios bokštas
File:Vanharauma3.jpg|Senoji Raumos rotušė
file:rauma_3.jpg|Gatvelė miesto centre


## Šaltiniai
Skubėtų pilkapynas

**Skubėtų pilkapynas** – pilkapių sankaupa pietryčių Lietuvoje, Šalčininkų rajone, 1 km į pietus nuo Skubėtų, abipus vietinio keliuko į Šalčininkėlius, miške. Valstybinės reikšmės archeologinis paminklas.

Išlikusios 2 pilkapių grupės, sudarytos iš 42 pilkapių (dalis apardyta). Sampilų skersmuo 6–14 m, aukštis iki 2 m, apjuosti duobėmis, grioviais. Juose rasta IX–XII a. degtinių žirgų kapų (po 1–2 kiekviename pilkapyje). Įkapes sudaro geležinės balnakilpės, žąslai, grandelės, sagtys, kamanų geležiniai apkalai, žalvariniai skambalėliai, geležiniai pjautuvai, ylos, keramikos šukės.
 
Skubėtų pilkapyną 1979–1980 m. tyrė Onos Kuncienės vadovaujami archeologai. Radiniai saugomi Lietuvos nacionaliniame muziejuje.

## Šaltiniai
Skroblaus rezervatas

**Skroblaus gamtinis rezervatas** – saugoma gamtos teritorija pietų Lietuvoje, Varėnos rajone, Dzūkijos nacionaliniame parke, 8 km į pietryčius nuo Merkinės. Apima Skroblaus upelio vidurupį ir žemupį tarp Kapiniškių ir Dubininko kaimų. Į rezervato teritoriją patenka Rudnios kaimas.

Įsteigtas 1983 m. kaip ***Skroblaus hidrologinis draustinis***, 1997 m. pertvarkytas į rezervatą.

Rezervate saugomas Skroblaus baseinas – natūralaus hidrologinio režimo etalonas Baltijos aukštumose. Išlikusios kylančios versmės, savitas tarpmoreninių vandeningųjų horizontų drenažas. Saugomi geomorfologiniai kraštovaizdžio pavidalai, upėtakių nerštavietės. Rezervatas patenka į Ratnyčios–Randamonių kopų masyvą, kuris ypač ryškus į vakarus nuo Skroblaus. Tarp kopų yra termokarstinių duburių – viename jų slūgso Kubilnyčios pelkė. 

Tarp Kapiniškių ir Rudnios kaimų išliko senovinės geležies liejyklos pėdsakai, ties Aukštagirio vienkiemiu yra unikali saugomų augalų rūšių radimvietė, kur nedideliame plote kartu auga raudonasis garbenis, didžiažiedė juodgalvė, tamsialapis skiautalūpis, žalsvoji naktižiedė. Rezervato teritorijoje užfiksuotos 33 žinduolių rūšys – tarp jų kirstukas nykštukas, pelėnas dvynys, beržinė sicista. Pasitaiko bebrų, miškinių kiaunių, kanadinių audinių. Kubilnyčios pelkėje auga kitur Dzūkijos šiluose retos grybų rūšys – žvynuotoji plaušabudė, nendrinis mažūnis, alksnyninė alksniabudė. Brandžiuose pušynuose auga kopūstgalvis raukšlius, aksominė antrodija, senuose eglynuose – minkštoji sunkiapintė, lapuotynuose – baltoji skydabudė, žievinė klevapintė. Miško paklotės paviršiuje auga tuščiaviduris žvaigždinas ir rudasis žvaigždinas. Iš retų drugių rūšių rezervate stebimos estinė cidarija, pilkažalis žvilgūnas, didysis auksinukas.

## Skroblaus slėnis Rudnioje

Rezervato teritorijoje Skroblus sudaro pralaužtinį slėnį, o į upelį srūva daug šaltinių (tarp jų – didžiausias Skroblaus intakas Duburių upelis). Skroblaus slėnis Rudnioje – kompleksinis gamtos paminklas Skroblaus rezervate, ties Rudnios kaimu. Skroblaus upelis šiame kaime sudaro labai raiškų ir gilų slėnį, visas kaimas yra atsidūręs duburyje, supamame labai stačių, pušynais apaugusių kalvų.

Išskiriami 3 gamtos paminklai (gamtos paveldo objektai):
* Rudnios cirkas – saugomas sufozinis cirkas, susidaręs aplink Kubilnyčios šaltinį (plotas 34,27 ha);
* Rudnios šiaurinis kalvaragis – status kalvaragis (Gugucio kalnas), supantis Rudnios kaimą iš šiaurės (plotas 7,53 ha);
* Rudnios pietinis kalvaragis – status kalvaragis, supantis Rudnios kaimą iš pietryčių (plotas 8,91 ha).


--gfdl-self--Skroblaus upelis.JPG|Skroblus ties Dubininku
Skroblaus rezervatas, 1.JPG|Patekimas į rezervatą nuo Darželių
Skroblaus rezervatas, kryžiai.JPG|Senas ir naujas kryžiai prie kelių kryžkelės (į Rudnelę, Marcinkonis, Darželius, Puvočius)
Rudnelė, Kubilnyčios šalcinis.JPG|Kubilnyčios šaltinis Rudnelėje


## Šaltiniai
Fresh Market

**„Fresh Market“** – prekybos tinklas, veikęs 2013–2015 metais Lietuvoje

Parduotuvės veikė Vilniaus, Kauno, Marijampolės, Panevėžio, Šiaulių, Alytaus miestuose, Kauno rajone bei Lentvaryje.

## Pirmoji parduotuvė Lietuvoje

Pirmasis „Fresh Market“ prekybos centras atidarytas 2013 m. birželio mėnesį Vilniuje, Žvėryno mikrorajone.

## Samsono parduotuvių perėmimas
„Fresh Market“ tinklas pasirašė sutartį dėl septynių „Samsono“ parduotuvių perėmimo 2013 m. ir jas perėmė. „Samsono“ parduotuvių rekonstrukcijai buvo skirta dalis iš 10 mln. eurų (34,5 mln. Lt), numatytų „Fresh Market“ tinklo plėtros pirmajam etapui. Pagal šį plėtros planą, 2013 m. ir 2014 metų pradžioje „Fresh Market“ atidarė dar tris 1000 m² ploto parduotuves Panevėžyje, taip pat dvi parduotuves Alytuje, po to parduotuvę Varėnoje, Telšiuose ir Marijampolėje. Dėl „Samsono“ parduotuvių perėmimo šio tinklo parduotuvių skaičius sparčiai išaugo ir tinkle buvo 27 parduotuvės.

## Elektroninė parduotuvė

2014 m. spalio 14 d., mažmeninės prekybos tinklas atidarė savo parduotuvę internete su prekės ženklu „Fresh market“. Specialiai jai buvo priimta 60 naujų darbuotojų, įrengtas naujas sandėlis Vilniuje, taip pat nupirkti automobiliai prekėms pristatyti. Įmonė sėkmingai atliko darbą plečiantis internetu.

## Bankrotas
2015 m. liepos pabaigoje prekybos tinklas paskelbė nutraukiantis elektroninę prekybą, tačiau tikino, kad parduotuvės toliau veiks be trukdžių. Po kiek daugiau nei savaitės tiekėjai prabilo apie tai, kad bendrovė ruošiasi uždaryti visus prekybos taškus. Parduotuvės nustojo veikti iki rugpjūčio 8-osios, o rugpjūčio 7 d. įmonės direktorius Saulius Urbonas kreipėsi į teismą dėl bankroto bylos iškėlimo.

Rinkos ekspertų vertinimu, „Fresh Market“ žlugimo priežastimi tapo neapgalvota plėtra ir nuostolingas elektroninės prekybos projektas.

## Logotipai

Vaizdas:Freshmarket1.jpg|Iki 2013 m.
Vaizdas:Fresh Market logo.jpg|Nuo 2013 m. iki 2015 m.
Vaizdas:Freshmarket-logo.png|Elektroninės parduotuvės logotipas


## Šūkis
Nuo 2013 m. iki 2015 m.:
„Fresh Market“ – visada teisingos kainos!

## Šaltiniai
Rezidentas (reikšmės)

**Rezidentas** (, kilm. *residentis*, 'liekantis (sėdėti) vietoje') – sąvoka, turinti kelias reikšmes:

* Rezidentas (žvalgyba) – valstybės žvalgybos atstovas, įgaliotinis, kitoje valstybėje slaptai vadovaujantis žvalgybos agentams;
* Rezidentas (gydytojas) – medicinos studijas baigęs gydytojas, toliau studijuojantis rezidentūroje įgyti medicinos praktikos kvalifikaciją;
* **Rezidentas** – diplomatinis atstovas, nuolat esantis užsienio valstybėje;
* **Rezidentas** – metropolijos atstovas, kontroliuojantis vietos organų veiklą protektorate;
* **Rezidentas** – skaitmeninės skaičiavimo mašinos programa, nuolat laikoma operatyvinės atminties įrenginyje;
* **Rezidentas** – asmuo, turintis leidimą nuolat gyventi šalyje.

Panašūs:

* Rezidentai, TV3 serialas;
* The Resident, britų trileris (rež. Antti Jokinen), 2011 m.;
* **Kunigas rezidentas**, katalikų kunigo pareigos.
Duonkubilis

**Duonkubilis** (*diečka, rėčka*) – tradicinis buities rakandas, apvalus žemais kraštais medinis kubilas paruošti jame tešlą duonos kepimui. Daugelio tautų laikomas gerovės, klestėjimo, sveikatos simboliu. Rūgimo procesas, įkvepiantis tešlai gyvybę, senovėje būdavo mistifikuojamas –  neva jį valdanti dievybė, vadinama Rūgučiu.

## Aprašymas

Duonkubilis yra ilgaamžis rakandas, todėl gaminamas iš tvirtos, atsparios puvimui medienos. Dažniausiai būna ąžuolinis, uosinis, klevinis ar iš dalies ąžuolinis, kai tik dalis šoninių lentelių (*šulelių*) ir dugnas būna iš ąžuolo, kita dalis įmaišoma iš kitokios medienos.  Duonkubilio sienelės lygios arba į viršų kiek platėja, kartais turi porą rankenų ir lentinį ar pintą šiaudinį dangtį. Lentelės suveržtos mediniais arba metaliniais lankais, kurie gali būti cinkuoti, nerūdijančio plieno, kaltinio žalvario. Duonkubilio dydis priklauso nuo šeimynos dydžio. Kad nereikėtų minkyti tešlos pasilenkus, duonkubilį pakelia ant trikojo. Kad tešla greičiau rūgtų, duonkubilis statomas prie krosnies ir apdengiamas kailiais, pagalve ar storesne antklode. Iškepus duoną, paprastai nėra plaunamas, bet tik išgramdomas, kad pasiliktų raugo. 

Prieš maišant tešlą naujame duonkubilyje, jį būtina paruošti. Pradžioje – išplauti šiltu vandeniu, ištrinti svogūnu ir druska. Palikti valandą pastovėti, tada įpilti 3 l vandens, 2 litrinius puodelius ruginių miltų ir palikti, kad įrūgtų (galima imti mažesnį vandens ir miltų kiekį). Rūgsta 2–3 dienas, skleidžia nemalonų kapą. Viską išpilti (neplauti), kepti tas raugas netinka. Vėl kartoti tą patį, mažiausiai tris kartus, tik be svogūno ir druskos, kol nustos „smirdėti“.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Diečka (dečka, dėčka, duonkepė)
William Campbell of Breadalbane

**William Campbell of Breadalbane** (1863 m. kovo 23 d. Klaipėdoje – 1944 m. kovo 14 d. Berlyne) – karininkas, mokytojas.

## Biografija

Gimė 1863 m. kovo 23 d. Klaipėdoje, kilmingoje škotų kilmės šeimoje. Tėvas buvo Jungtinės karalystės konsulas Klaipėdoje. 1882 m. pradėjo tarnauti Vokietijos imperijos kariuomenėje, 1895 m. tapo Vokietijos imperijos piliečiu. Kovojo I pasauliniame kare, buvo sužeistas. 1919 m. suteiktas Generolo majoro laipsnis. Po I pasaulinio karo dirbo anglų kalbos mokytoju Berlyne, kur ir mirė 1944 m. kovo 14 dieną, palaidotas *Lichterfeldės* kapinėse.

## Nuorodos

* Biografija (vok.) 

## Literatūra

* Dermot Bradley (Hrsg.), Günter Wegner: Stellenbesetzung der Deutschen Heere 1815-1939. Band 1: Die Höheren Kommandostellen 1815-1939. Biblio Verlag. Osnabrück 1990. ISBN 3-7648-1780-1. S. 367.
Žaidimo modifikacija

**Žaidimo modifikacija** arba **modas** – tam tikri pakeitimai kompiuterinio žaidimo programinės įrangos kode, siekiant priversti žaidimą veikti kitokiu būdu nei buvo numatyta originalioje versijoje. Žaidimų modifikacijas paprastai kuria žaidimų žaidėjai ar gerbėjai.

## Aprašymas
Tokie pakeitimai gali būti daromi bet kurio žanro žaidimui, bet modifikacijos populiariausios pirmojo asmens šaudyklių, vaidmenų žaidimų ir realaus laiko strateginių žaidimų tarpe. Modus kuria tiek plačioji visuomenė, tiek žaidimų kūrėjai. Tam tikra prasme modai gali būti laikomi visiškai naujais žaidimas, tačiau jie nėra savarankiškai veikianti programinė įranga ir, norint juos paleisti, reikalauja iš naudotojo turėti įdiegtą originalią versiją.

Modifikacijų būną įvairių tipų: nauji daiktai, ginklai, veikėjai, priešai, modeliai, tekstūros, lygiai, siužeto linijos, muzika, pinigai, šarvai, gyvybių skaitiklis ir žaidimo režimai. Jie gali būti vieno žaidėjo arba kelių žaidėjų režimo pobūdžio. Modai, kurie žaidimui prideda naujo turinio, paprastai vadinami daliniais perdirbiniais, tuo tarpu modai, kuriais iš esmės sukuriamas naujas žaidimas, – visiškais perdirbiniais, o tie modai, kurie ištaiso klaidas, – neoficialiais pataisymų paketais.

Žaidimai, skirti PC platformai, dažnai projektuojami taip, kad būtų galima daryti pakeitimus kode be didelių sunkumų. Tokios modifikacijos suteikia papildomą peržaidimo vertę ir susidomėjimą. Internetas, suteikdamas daug sąnaudų nereikalaujančią terpę, skatina modifikacijų kūrimą ir platinimą, tad modifikacijos tapo svarbiais kai kurių žaidimų komercinės sėkmės veiksniais. Tokie žaidimų kūrėjai kaip „id Software“, „Valve Software“, „Mojang“, „Re-Logic“, „Bethesda Softworks“, „Firaxis“, „Crytek“, „Creative Assembly“ ir „Epic Games“ teikia plataus spektro kūrimo įrankius ir dokumentaciją, tokiu būdu padėdami modų kūrėjams ir bandydami sėkmingai pasinaudoti galima sėkme, kurios sulaukė populiarusis „Counter-Strike“, sukurtas „Half-Life“ pagrindu.

Siekiant atskirti žaidimų modifikacijas nuo originalo, pastarajam naudojamas terminas *vanilla*.

## Žymesni modai
Žemiau pateikta keletas žaidimų modifikacijų, kurios iš esmės tapo atskirais, nuo originalo atsiejamais kūriniais:

* „Team Fortress“ – „Quake 2“ kelių žaidėjų režimo modifikacija;
* „Urban Terror“ – „Quake 3 Arena“ modifikacija;
* „Defense of the Ancients“ – „Warcraft 3“ modifikacija;
* „Counter-Strike“ – „Half-Life“ modifikacija, tapo atskiru komerciniu produktu;
* „Garry's Mod“ – „Half-Life 2“ sandbox tipo modifikacija;
* „DayZ“ – „ArmA II“ modifikacija.

## Šaltiniai
Modifikacija

Žodis ***modifikacija*** gali reikši:

* Modifikacija – daikto ar reiškinio kitimas (keitimas), nepakeičiantis jo esminių savybių, esmės; tokio pakeitimo rezultatas;
* Genetinė modifikacija – dirbtinis organizmo genotipo pakeitimas, modifikavimas;
* Modding – aparatinės arba programinės įrangos modifikavimas;
** Žaidimo modifikacija – kompiuterinio žaidimo programinės įrangos kodo pakeitimas;
* Kūno modifikacija – sąmoningas žmogaus anatomijos ir išvaizdos keitimas.
Karel Dujardin

**Karelas Diužardenas** (, *Karel Du Jardin,* 1622 m. rugsėjo 27 d. (?), Amsterdamas – 1678 m. spalio 9 d. (?), Venecija) – XVII a. Nyderlandų tapytojas ir grafikas.

## Biografija
Karelas Diužardenas gimė 1622 m. Amsterdame. Gali būti, kad jis buvo tapytojo Guillaum de Bardyn iš Amsterdamo sūnumi, tačiau tam nėra tvirtų žinių. Pasak Houbraken, Karelas Diužardenas mokėsi pas N. Berchemą. Jo pirmasis paveikslas datuojamas 1646 m. Po to Diužardenas 1650 m. keliavo į Paryžių ir vedė Suzanne van Royen Lione. 1650 − 1652 m. Diužardenas tikriausiai keliavo po Italiją (Lionas buvo populiari sustojimo vieta Nyderlandų dailininkams kelionei į Italiją). 1652 m. Diužardenas buvo grįžęs į Amsterdamą, po trejų metų persikėlė į Hagą, kur buvo vietos tapytojų draugijos nariu 1656 − 1658 metais. 

1653 m. Diužardenas publikavo pirmąsias savo graviūras. Apie 1659 m. dailininkas grįžo į Amsterdamą, pradėjo tapyti religinėmis ir istorinėmis temomis. 1672 m. Karelas Diužardenas paminėtas Amsterdame dailininkų komisijoje įvertinti italų tapytojų kūrinius. 1675 m. dailininkas kartu su kolekcionuotoju Jan Reynst keliavo laivu į Italiją. Tikriausiai pabuvojo Tanžere, kurį laiką gyveno Romoje. Karelas Diužardenas mirė 1678 m. Venecijoje. Jis buvo gana universaliu dailininku, yra nutapęs istorinių, religinių, žanrinių, animalistinių paveikslų, portretų ir italizuotų peizažų. 

## Darbų galerija

Vaizdas:Karel Dujardin - Woman Milking a Red Cow.jpg| „Moteris, melžianti raudoną karvę“ (po 1650, Nacionalinis Stokholmo muziejus)
Vaizdas:Karel Dujardin Muleteers at an Inn.jpg| „Mulų varovai prie užeigos“ (1658-60, Amsterdamo valstybinis muziejus)
Vaizdas:Karel Dujardin - Paulus geneest de kreupele te Lystra - Google Art Project.jpg| „Šv. Paulius, gydantis luošius Listroje“ (1663, Amsterdamo valstybinis muziejus)
Vaizdas:Karel Dujardin 002.jpg| „Pietų peizažas su jaunu piemenimi ir šunimi“ (apie 1660-65, Mauricheisas, Haga)
Vaizdas:Du Jardin, Karel - Peasants and a White Horse - Google Art Project.jpg| „Valstiečiai ir baltas arklys“ (Dalvičo paveikslų galerija, Londonas)
Vaizdas:DUJARDIN Reiter und toter Mann-2.jpg| „Po mūšio“ (1652, grafika)


## Šaltiniai

* museothyssen.org
* Encyclopaedia Britannica
* wga.hu
Arthur Becker

**Arthur Becker** (1862 m. gegužės 19 d. Klaipėdoje – 1933 m. kovo 20 d. Ziuderholce) – politikas, dvarininkas, verslininkas.

## Biografija
Gimė 1862 m. gegužės 19 d. Klaipėdoje, žydų kilmės verslininko Moritz Becker šeimoje. Lankė mokyklą Berlyne ir Vitenburge. Baigęs mokyklą studijavo žemės ūkį, miškininkystę, filosofiją, ekonomiką ir politiką Karaliaučiaus universitete, Freiburgo universitete ir Halės universitete. Baigęs studijas padėjo tėvui gintaro apdirbimo versle. Vėliau keliavo po pasaulį, grįžęs pradėjo dalyvauti tėvo įmonės „Stantien & Becker“ veikloje. 1896 m. nusipirko *Bartmannshagen* dvarą Pomeranijoje, kur augino žirgus, užsiėmė žemės ūkiu. XIX a. pabaigoje įstojo į Vokietijos laisvamanių partiją. 1899 m. išrinktas į Grimeno apskrities valdžios tarybą, tačiau už piktnaudžiavimą tarnyba pašalintas ir nuteistas vieneriems metams kalėjimo. 1910 m. įstojo į Vokietijos progreso partiją, pasisakė už dvaruose dirbančių žmonių gyvenimo sąlygų gerinimą, dvarininkų įtakos mažinimą. 1919 m. įstojo į Vokietijos socialdemokratų partiją. 1921–1931 m. buvo Grimeno  apskrities tarybos pirmininkas. Priklausė Vokietijos žmogaus teisių lygai, griežtai pasisakė prieš mirties bausmę po per klaidą nuteisto ir nužudyto Josef Jakubowski atvejo. Dešiniųjų politikų buvo vadinamas *raudonuoju žydu*. Mirė savo dvare *Bartmannshagen* prie Ziuderholco 1933 m. kovo 20 d., palaidotas Berlyno–Vaisenzė žydų kapinėse.

## Nuorodos
* Susijusi literatūra (vok.)

## Literatūra
* Gerhard Strübing: „Die Davidsohns und Müllers waren Menschen wie wir …“ Juden in Grimmen. In: Margret Heitmann, Julius H. Schoeps (Hrsg.): "Halte fern dem ganzen Lande jedes Verderben… " Geschichte und Kultur der Juden in Pommern. Georg Olms, Hildesheim 1995, ISBN 3-487-10074-6, S. 219–220.
* Helmut Neubach: Jüdische Politiker aus und in Pommern. In: Margret Heitmann, Julius H. Schoeps (Hrsg.): "Halte fern dem ganzen Lande jedes Verderben… " Geschichte und Kultur der Juden in Pommern. Georg Olms, Hildesheim 1995, ISBN 3-487-10074-6, S. 351.
* Katrin Siering: Das Leben und Werk Arthur Beckers. Dipl. Arbeit am Hist. Institut der EMA Universität Greifswald, 1991. [In wissenschaftlichen Bibliotheken nicht nachweisbar!]
* Wolfgang Wilhelmus: Arthur Becker: Agrarier-Sozialdemokrat-Jude. In: Irene Diekmann (Hrsg.) : Wegweiser durch das jüdische Mecklenburg-Vorpommern. Verlag für Berlin-Brandenburg, Potsdam 1998, ISBN 3-930850-77-X, S. 429–447.
Aibė (prekybos aljansas)

**Aibė** – prekybos įmonių aljansas. Dėl to prekybos tinklo parduotuvės priklauso skirtingiems verslininkams.

Didžiausias Lietuvoje prekybos įmonių aljansas „Aibė“ – tai nepriklausomų Lietuvos įmonių sąjunga, vienijanti daugiau kaip 168 prekybos įmones, valdančias daugiau nei 751 parduotuvę. Atsižvelgiant į Aibės parduotuvių skaičių, Aibė yra didžiausias mažmeninės prekybos tinklas Baltijos šalyse, kuris apima Lietuvą ir Latviją. Aibės prekybos aljansas vienija daugiau nei 300 kompanijų, kurioms priklauso daugiau nei 800 parduotuvių. Prekybos įmonių aljansas „Aibė“ įkurtas 1999 m.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* 
* Svetainė latvių kalba
Heinrich Hoeftman

**Heinrich Hoeftman** (1851 m. balandžio 2 d. Klaipėdoje – 1917 m. rugsėjo 17 d. Karaliaučiuje) – gydytojas, ortopedas.

## Biografija

Gimė 1851 m. balandžio 2 d. Klaipėdoje. Baigęs mokyklą studijavo mediciną Leipcigo universitete. 1870-1871 m. savanoriškai dalyvavo Prancūzijos-Prūsijos kare. Po karo tęsė studijas Karaliaučiaus universitete, 1876 m. tapo mokslų daktaru, dirbo įvairiose Karaliaučiaus ligoninėse. 1882 m. Karaliaučiuje atidarė privačią ortopedijos kliniką, kuri ilgainiui tapo viena didžiausių visoje Rytų Prūsijoje. 1901 m. buvo vienas iš Vokietijos ortopedų asociacijos įkūrėjų. Mirė 1917 m. rugsėjo 17 d. Karaliaučiuje.

## Nuorodos

* Biografija (vok.)
* Susijusi literatūra (vok.) 

## Literatūra

* Ludwig Eisenberg: Großes biographisches Lexikon der Deutschen Bühne im XIX. Jahrhundert. Verlag von Paul List, Leipzig 1903, S. 78, (Digitalisat).
* Deutsches Bühnen-Jahrbuch 1945/48 Genossenschaft Deutscher Bühnen-Angehörigen Berlin (Hrsg.) S. 46
Kulautuvos tuberkuliozės ligoninė

**Kulautuvos tuberkuliozės ligoninė** – buvusi gydymo įstaiga, kurioje buvo gydomos tuberkuliozės ligos. Veikė 1946–2004 m. Kauno rajone, Kulautuvoje, Akacijų al. 18, pušyne prie Nemuno kranto.

## Istorija

1931 m. įkurtas Kulautuvos kurortas. Po II pasaulinio karo, pagausėjus sergančių tuberkulioze, 1946 m. vietoje poilsio namų įkurta tuberkuliozės sanatorija. į ją atvykdavo gydytis ligoniai iš visos buvusios Tarybų Sąjungos.

1955 m. buvusi plaučių tuberkuliozės sanatorija reorganizuota į ekstrapulmoninės tuberkuliozės sanatoriją. 1959 m. pastatytas klubo-valgyklos pastatas. 1967 m. iškilo naujas gydomasis korpusas su 140 lovų. Tuo metu sanatorijoje gydėsi 500 sergančių, pradėta gydyti ginekologinius ir urologinius ligonius. Sanatorijoje dirbo 270 darbuotojų. Įstaigai priklausė 11 veikiančių korpusų.

1987 m. sanatorijoje gydėsi 350 ligonių.

1990 m. įsteigtas diagnostikos skyrius, kuriame vykdomi inkstų, genitalijų, akių, limfmazgių tuberkuliozės tyrimai. Skyriuje buvo reikalinga medicinos diagnostikos aparatūra, tokia kaip echoskopas, kurį padovanojo Kanados lietuvių bendruomenė, modernus japoniškas cistoskopas, leidę gerinti diferencinę diagnostiką.

1999 m. sanatorija reorganizuota į ligoninę. 2000 m. atkeltas iš Kauno Romainių ligoninės kaulų tuberkuliozės skyrius.

Ligoninėje veikė du skyriai. Pirmajame skyriuje buvo diagnozuojama ir gydoma inkstų ir akių tuberkuliozė, antrajame – gydoma kaulų sąnarių, moterų genitalijų ir inkstų lėtinė tuberkuliozė. Gaivus pušyno oras, graži gamta suteikė pacientams teigiamų emocijų ir padėjo gydymui ir poilsiui.

2004 m. tuberkuliozės ligoninė reorganizuota, prijungiant ją prie Kauno medicinos universiteto klinikų. 2005 m. pradėta užsitęsusi Kulautuvos reabilitacijos ligoninės rekonstrukcija.

Rekonstruojamuose buvusios tuberkuliozės ligoninės pastatuose įsikūrė Kauno klinikų Kardiologijos ir neurologijos reabilitacijos klinika. Įstaigoje teikiama reabilitacija dviejų profilių ligoniams: sergantiesiems širdies ir kraujagyslių ligomis (po miokardo infarkto, širdies šuntavimo, vožtuvų, periferinių kraujagyslių operacijų) ir nervų sistemos ligomis (po galvos smegenų insultų, smegenų, stuburo operacijų, nugaros traumų, sergantiesiems išsėtine skleroze, Parkinsono liga).
Įstaigoje maždaug 100 darbo vietų.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Internetinė svetainė
Henrichas Manizeris

**Henrichas Manizeris** (1847 m. Klaipėdoje – 1925 m. Leningrade) – dailininkas.

## Biografija

Gimė 1847 m. Klaipėdoje, mokėsi Maskvos tapybos, skulptūros ir architektūros mokykloje. 1872-1877 m. studijavo Sankt Peterburgo dailės akademijoje. Tapė įvairaus žanro kūrinius, tai ir Biblijos scenos, portretai, buitis ir mūšių scenos. Už kai kuriuos paveikslus apdovanotas medaliais. Taip pat užsiėmė graviravimu ir straipsnių apie meną rašymu. Sankt Peterburgo dailės akademijoje dirbo tapybos ir piešimo mokytoju. Dailininko paveikslai saugomi valstybiniame Rusijos muziejuje, Čeliabinsko srities paveikslų galerijoje bei privačiose kolekcijose. Mirė 1925 m. Leningrade. Su žmona turėjo 8 vaikus, sūnus Matvejus Manizeris tapo garsiu skulptoriumi, o Henrichas Manizeris etnografu.

## Nuorodos

* Darbai I
* Darbai II 
* Darbai III 
* Darbai IV 

## Literatūra

* Новый полный биографический словарь русских художников / Э. Г. Коновалов. М. Эксмо, 2008 г.
Skrebys

**Skrebys** – ežeras Lietuvoje, Trakų rajone, 1 km į šiaurės rytus nuo Aukštadvario, Aukštadvario regioniniame parke. Ilgis iš pietryčių į šiaurės vakarus 0,88 km, plotis iki 0,27 km. Altitudė 139,8 m. Ežero gylis siekia 16,2 m. Krantai statūs, aukšti. Aplink auga Skrebio miškas.. Ežeras nenutekantis, priklauso Verknės upės baseinui.

Greta Skrebio įsikūrę Aukštadvario pakraščiai, Užubaliai, taip pat Vilniaus Gedimino technikos universiteto poilsio ir sporto bazė.

Pavadinimas siejamas su žodžiu *skrebti* („džiūti, sausėti, kepti“).

## Šaltiniai
Skrantonas

**Skrantonas** () – miestas Jungtinėse Amerikos Valstijose, šiaurės rytų Pensilvanijoje, prie Lakavanos upės. Apygardos centras. Veikia garvežių muziejus, Everharto muziejus, katalikų Šv. Onos bazilika, Šv. Stanislovo katedra. Yra oro uostas, plentų, geležinkelių mazgas.

## Istorija
Nuo XIX a. antros pusės Skrantone įsikūrė daug lietuvių (ypač Haid Parke ir Providense), kurie dirbo anglių kasyklose. 1888 m. įkurta Šv. Kazimiero draugija, 1897 m. – socialistų kuopa. 1910–1915 m. Skrantone Jonas Šliūpas leido žurnalą „Laisvoji mintis“. Veikė angliakasių unijos lietuvių skyrius, Lelevelio draugija (1896–1937 m.), moterų draugija (rengė vaidinimus, turėjo chorą, rūpinosi švietimu). 1894 m. įkurta lietuviška parapija, 1914 m. – lietuvių tautinės bažnyčios, nepavaldžios Vatikanui, parapija. XX a. pr. kasykloms užsidarius, daug lietuvių iš Skrantono išsikėlė.

## Lietuvių tautinė Dievo Apvaizdos bažnyčia


Vaizdas:Lithuania National Catholic Church, Scranton, PA - side view 20200621 3.jpg|Bažnyčia
Vaizdas:Lithuania National Catholic Church, Scranton, PA - 1927 sign 20200621.jpg|Kertinis akmuo
Vaizdas:Lithuania National Catholic Church, Scranton, PA - rectory 20200621 (3).jpg|Klebonija
Vaizdas:Lithuania National Catholic Church, Scranton, PA -Lithuanian sign 20200621.jpg|Atminimo lentelės
Vaizdas:Lithuania National Catholic Church, Scranton, PA - sign 20200621.jpg|Informacija parapijiečiams


## Šaltiniai
Skranaitė

**Skranaitė** – XIII a. Karšuvoje stovėjusi lietuvių pilis. 1307 m., po to, kai lietuviai ją buvo priversti apleisti, pilį sudegino kryžiuočiai. Vėliau Skranaitė nebeminima (dėl nuolatinių lietuvių–kryžiuočių kovų Karšuva virto dykra).

## Šaltiniai
Elly Bender

**Elly Bender** (1863 m. rugsėjo 5 d. Klaipėdoje – 1947 m. sausio 11 d. Veimare) – teatro aktorė, dainininkė.

## Biografija

Gimė 1863 m. rugsėjo 5 d. Klaipėdoje, kaip *Elisabeth Böhncke*. Pirmąjį teatro vaidmenį suvaidino Dancige, vėliau vaidino Sankt Peterburgo ir Berlyno teatruose. 1895 m. metams išvyko vaidinti į Milvokio *Carltheater* teatrą. 1899 m. iš JAV grįžo vaidinti į Berlyną. 1900-1901 m. dainavo Berlyno *Metropoltheater*. 1907 m. vasario 12 d. ištekėjo už šachmatininko Curt von Bardeleben. Savo senatvę praleido aktorės Marie Seebach viloje Veimare, kur ir mirė 1947 m. sausio 11 dieną.

## Nuorodos

* Biografija (vok.) 

## Literatūra

* Ludwig Eisenberg: Großes biographisches Lexikon der Deutschen Bühne im XIX. Jahrhundert. Verlag von Paul List, Leipzig 1903, S. 78, (Digitalisat).
* Deutsches Bühnen-Jahrbuch 1945/48 Genossenschaft Deutscher Bühnen-Angehörigen Berlin (Hrsg.) S. 46
Benno Becker

**Benno Becker** (1860 m. balandžio 3 d. Klaipėdoje – 1938 m. rugsėjo 5 d. Miunchene) – Vokietijos žydų kilmės dailininkas.

## Biografija

Gimė 1860 m. balandžio 3 d. Klaipėdoje. Tapė peizažus Rytų Prūsijoje, pietų Vokietijoje ir Toskanoje. Buvo vienas iš dailininkų asociacijos Miuncheno secesijos įkūrėjų. Iš savo paveikslų buvo užsidirbęs tiek pinigų, kad pasamdė architektą Paul Ludwig Troost pastatyti jam vilą Miunchene (Maria-Theresia-Straße 26). Mirė 1938 m. rugsėjo 5 d., palaidotas Berlyno–Vaisenzė žydų kapinėse. 1938 m. po dailininko mirties jo vilą pasisavino nacių nusikaltėlis Martin Bormann, 1969 m. vila nugriauta.


Vaizdas:Benno Becker - Italienische Landschaft.jpg|*Italienische Landschaft*
Vaizdas:Benno Becker Flussufer bei Bologna.jpg|*Flussufer bei Bologna*
Vaizdas:Glaspalast München 1901 069.jpg|*Abendruhe*


## Literatūra
* Deutscher Wirtschaftsverlag, AG (Hg.): Reichshandbuch der Deutschen Gesellschaft, Band 1, Berlin, 1931

## Nuorodos
* Biografija I (vok.) 
* Biografija II (vok.)
William Lewis Hertslet

**William Lewis Hertslet** (1839 m. lapkričio 21 d. Klaipėdoje – 1898 m. gegužės 2 d. Berlyne) – bankininkas, rašytojas.

## Biografija

Gimė 1839 m. lapkričio 21 d. Klaipėdoje, Jungtinės karalystės konsulo šeimoje. Baigęs mokyklą išvyko mokytis į Londoną. Grįžęs į Vokietiją dirbo Jungtinės karalystės geležinkelių tiesimo įmonėje. Vėliau dirbo bankininku Berlyne, o nuo 1895 m. atsidėjo rašymui. Išgarsėjo 1882 m. savo knygoje *Der Treppenwitz der Weltgeschichte. Geschichtliche Irrtümer, Entstellungen und Erfindungen* panaudojęs terminą *Treppenwitz*, kuris iki šių dienų vokiečių kalboje naudojamas norint pasakyti, kad *protinga mintis ateina po laiko*. Mirė 1898 m. gegužės 2 d. Berlyne.

## Nuorodos

* Biografija (vok.)
* Susijusi literatūra (vok.)
Heinrich Davideit

**Heinrich Davideit** (liet. *Johanas Heinrichas Dovydaitis*; 1833 m. rugsėjo 22 d. Klaipėdoje – 1894 m. birželio 21 d. Miunchene) – teatro aktorius, dainininkas.

## Biografija

Gimė 1833 m. rugsėjo 22 d. Klaipėdoje, prekybininko šeimoje. 1852 m. pirmą kartą pasirodė teatro scenoje, vaidino ir dainavo vakarinėje Vokietijos imperijos dalyje. 1857 m. susituokė su Bertha Lutze. 1860–1861 m. vaidino Sankt Galene, vėliau Miunchene. 1862 m. pradėjo komiko karjerą ir daugelį metų buvo populiarus Miuncheno komikas, parodijavo įvairių literatūrinių kūrinių personažus. Sukūrė ryškių herojinių, lyrinių vaidmenų.

Teigiama, kad Heinrich Davideit dainuojamasis balsas buvo malonaus tembro baritonas.

Mirė 1894 m. birželio 21 d. Miunchene.

## Šaltiniai

* Ludwig Eisenberg: Großes biographisches Lexikon der Deutschen Bühne im XIX. Jahrhundert. Verlag von Paul List, Leipzig 1903, S. 143, (Digitalisat).
* Grandaur, Chronik der kgl. Hof- und Nationaltheater in München. München 1878, S. 172. – O. J. Bierbaum, Fünfundzwanzig Jahre Münchener Hoftheater-Geschichte. München 1892, S. 73 (Porträt 11).
* Neuer Theater-Almanach. Herausg. von der Genossenschaft deutscher Bühnen-Angehöriger. 6. Jahrg. Berlin 1895, S. 187/8.
Skomantų kapinynas

**Skomantų kapinynas** – senovinė laidojimo vieta, rasta Klaipėdos rajone, Skomantų kaimo šiaurėje, į pietryčius nuo Skomantų piliakalnio, Veiviržo kairiajame krante. Valstybinės reikšmės archeologinis paminklas.

Rasti 3 degtiniai ir 2 griautiniai VI–XII a. kapai. Vienas degtinis kapas buvo užklotas akmenų grindiniu, po juo buvęs antras grindinys, po kuriuo palaidotas nedegintas žirgas. Taip pat rasta III–VIII a. papuošalų.

Kapinyną (23 m³ plotą) 1909 m. tyrė Vladas Nagevičius. Radiniai saugomi Kauno istorijos muziejuje.

## Šaltiniai
Bjauri mergiotė

**Bjauri mergiotė** () – 2010 m. JAV sukurta komiška drama, rodyta Toronto kino festivalio programoje.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Jeremy Dozier – Klarkas
* Juno Temple – Danielė
* Zach Lasry – Bredas
* Milla Jovovich – Sju-Ana
* Mary Steenburgen – Pegė
* Jonathan Slavin – ponas Poteris
* William H. Macy – Rėjus 

## Turinys

Danielė – daug problemų savo motinai Sju-Anai ir mokytojams kelianti paauglė, kurios nerūpestingas gyvenimas pradeda griūti po to, kai neapsikentęs mokyklos direktorius perkelia ją į atsilikusių mokinių klasę. Negana to, kad nuo jos nusisuka visi vaikinai, motina praneša ketinanti tekėti už mormono Rėjaus, ketinančio imtis griežto jos auklėjimo. Merginai atrodo, kad vienintelis, kuris gali padėti jai šioje situacijoje, yra tikrasis jo tėvas, kurio ji niekada nėra sutikusi. Danielė įkalba jai padėti Klarką – toje pačioje atsilikusiųjų klasėje besimokantį storulį, laikantį save gėjumi. Šis pasiima tėvo mašiną ir jiedu leidžiasi į Oklahomą ieštoti tikrojo Danielės tėvo...
Emma Ostaszewska

**Ema Ostaševska** (1831 m. rugpjūčio 13 d. Klaipėdoje – 1912 m. kovo 1 d. Vzduve) – pianistė, visuomenės veikėja.

## Biografija

Gimė 1831 m. rugpjūčio 13 d. Klaipėdoje, politiko Karolio Zaluskio ir kompozitorės, dailininkės, Mykolo Kleopo Oginskio dukters Amelia Załuska šeimoje. Mokėsi groti pianinu pas Karol Mikuli. 1849 m. Vienoje susituokė su dvarininku Teofil Wojciech Ostaszewski. 1863 m. sukilimo metu padėjo sukilėliams, po sukilimo priglaudė iš Rusijos imperijos pabėgusius sukilėlius. Mirė 1912 m. kovo 1 d. savo dvare Vzduve. Su vyru susilaukė 4 vaikų: Maria Amelia Ostaszewska (1851–1918), Adam Ostaszewski (1860–1934), Stanisław Ostaszewski (1862–1915) ir Kazimierz Ostaszewski (1864–1948). 

## Galerija

## Literatūra

* "Wspomnienia o rodzinie Załuskich x XIX stuleciu", Kraków 1907.
Amalie Schramm

**Amalie Šram** (1826 m. spalio 31 d. Klaipėdoje – 1907 m. gruodžio 3 d. Berlyne) – teatro aktorė, dainininkė.

## Biografija

Gimė 1826 m. spalio 31 d. Klaipėdoje, dainininkės Henriette Schramm-Graham (1803–1876) ir aktoriaus Nikolaus Schramm šeimoje. Lankė dainavimo pamokas pas Marie von Marra-Vollmer (1822–1878). Nuo 1847 m. dainuodavo Karaliaučiuje, Rygoje, Dancige ir Magdeburge. 1856-1860 m. vaidino Berlyno teatre, o nuo 1873 m. Šverino teatre. Mirė 1907 m. gruodžio 3 d. Berlyne.

## Nuorodos

* Biografija (vok.)

## Literatūra

* Ludwig Eisenberg: Großes biographisches Lexikon der Deutschen Bühne im XIX. Jahrhundert. Verlag von Paul List, Leipzig 1903, S. 913 (Digitalisat).
* Karl J. Kutsch; Leo Riemens; Hansjörg Rost: Großes Sängerlexikon. Saur, 2003. ISBN 978-3598115981.
Susižadėję penkerius metus

**Susižadėję penkerius metus** () – 2012 m. JAV sukurta romantinė komedija.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Jason Segel – Tomas Solomonas
* Emily Blunt – Violeta Barns
* Chris Pratt – Aleksas
* Alison Brie – Siuzė
* Lauren Weedman – Salė
* Mimi Kennedy – Kerol Solomon

## Turinys

San Franciske restorane virėju dirbantis Tomas po metų draugystės pasiperša savo draugei Violetai. Laimingi sužadėtiniai pradeda planuoti savo būsimas vestuves, tačiau netrukus Violeta laimi stipendiją studijuoti Mičigano universitete. Norėdamas būti malonus būsimai žmonai, Tomas pasisiūlo laikinai atidėti vestuves ir važiuoti kartu.

Vis dėlto Mičiganas pasirodo ne toks, kokio Tomas tikėjosi. Kol Violeta užsiėmusi universitete, jis įsidarbina užkandinėje, pratinasi prie žiemos, medžioklės ir kitų vietinių pramogų. Ilgainiui vis nukeliamos vestuvės pradeda atrodyti kaip miražas: Violetai dėmesį rodo jos dėstytojas, vestuvių nesulaukiantys senyvi giminaičiai miršta vienas po kito, o Tomas pradeda vis labiau degraduoti...
Rudolf Reicke

**Rudolf Reicke** (1825 m. vasario 5 d. Klaipėdoje – 1905 m. spalio 16 d. Karaliaučiuje) – istorikas.

## Biografija

Gimė 1825 m. vasario 5 d. Klaipėdoje, mokytojų šeimoje. 1858 m. pradėjo dirbti Karaliaučiaus karališkoje bibliotekoje, 1894 m. tapo šios bibliotekos vadovu. Taip pat prižiūrėjo Valenrodo biblioteką ir buvo vienas iš labiausiai tyrinėjusių Imanuelio Kanto kūrybą. Jis buvo vienas iš Kantianos knygos pradininkų. Nuo 1863 m. iki 1903 m. kartu su rašytoju Ernst Wichert rašė istorinius straipsnius į Altpreußische Monatsschrift apie Rytų Prūsijos istoriją. Mirė 1905 m. spalio 16 d. Karaliaučiuje. Jo sūnus Georg Reicke (1863–1923) buvo Berlyno miesto tarybos narys. 

## Literatūra

* Jedermanns Lexikon in zehn Bänden, Berlin-Grunewald 1930.
Amy Smart

**Eimė Smart** (, g. 1976 m. kovo 26 d. Kalifornija) – amerikiečių aktorė ir buvęs modelis.

## Biografija
Eimė Smart gimė Kalifornijoje, muziejaus darbuotojos Judy Lysle Carrington ir pardavėjo Johno Bodeno Smarto šeimoje.

Paauglystėje ji 10 metų mokėsi baleto, vėliau tapo modeliu ir sėkmingai dirbo Europoje. Italijoje Smart artimai susidraugavo su kitu modeliu Ali Larter. Grįžusios į Los Andželą, merginos kartu pradėjo lankyti vaidybos kursus. Pirmuoju Smart vaidmeniu tapo pasirodymas grupės „The Lemonheads“ dainos „It‘s About Time“ vaizdo klipe 1993 m.

1996 m. ji atliko pirmąjį nedidelį vaidmenį kine, juostoje „Campfire Tales“. Po metų sekė taip pat nedidelis vaidmuo fantastiniame filme „Erdvėlaivio kariai“. Suvaidinusi seriale „The 70‘s“, 1999 m. ji pasirodė filmuose „Varsity Blues“ ir „Outside Providence“, kur jos vaidmenys buvo kur kas didesni ir svarbesni.

1999–2001 m. Smart vaidino televizijos seriale „Felicity“. Kiti jos žymesni vaidmenys: filmuose „Road Trip“ (2000 m.), „Rat Race“ (2001 m.), „Starsky & Hutch“ (2004 m.) ir „Just Friends“ (2005 m.).

## Asmeninis gyvenimas
2011 m. Smart ištekėjo už Carterio OosterHouse. Be aktorystės, ji yra ir sertifikuota jogos mokytoja.

## Filmografija

* 1997 „High Voltage“
* 1997 „Campfire Tales“
* 1997 „The Last Time Committed Suicide“
* 1997 „Erdvėlaivio kariai“
* 1998 „How to Make the Cruelest Month“
* 1998 „Circles“
* 1998 „Starstruck“
* 1998 „Strangeland“
* 1999 „Varsity Blues“
* 1999 „Outside Providence“
* 2000 „Road Trip“
* 2001 „Scotland, PA“
* 2001 „Rat Race“
* 2001 „Rat Race“
* 2002 „Interstate 60“
* 2003 „National Lampoon’s Barely Legal“
* 2003 „The Battle of Shaker Heights“
* 2003 „Blind Horizon“
* 2004 „The Butterfly Effect“
* 2004 „Win a date with Tad Hamilton!“
* 2004 „Willowbee“
* 2004 „Starsky & Hutch“
* 2005 „A Love Story“
* 2005 „Bigger Than the Sky“
* 2005 „The Best Man“
* 2005 „Just Friends“
* 2006 „Peaceful Warrior“
* 2006 „Adrenalinas“
* 2008 „Life in Flight“
* 2008 „Mirrors“
* 2008 „Seventh Moon“
* 2009 „Love N‘ Dancing“
* 2009 „Crank: High Voltage“
* 2010 „Dead Awake“
* 2011 „House of Rising Sun“
* 2011 „The Reunion“
* 2012 „Columbus Circle“
* 2013 „Whiskey Bay“
* 2013 „No Clue“
* 2014 „7500“
* 2014 „The Single Moms Club“
* 2014 „Among Ravens“

## Apdovanojimai ir nominacijos

* Žurnalo „Stuff“ „102 Sexiest Women in the World“ 27 vieta (2002 m.)
* Žurnalo „FHM“ „100 Sexiest Women in the World“ 74 vieta (2006 m.)
* Žurnalo „Maxim“ „Hot 100 of 2007“ 31 vieta

## Šaltiniai

## Nuorodos

* IMDb profilis
Malonumo beieškant

**Malonumo beieškant** () – 1972 m. Italijoje sukurtas giallo stiliaus filmas.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Barbara Bouchet – Greta
* Farley Granger – Ričardas Stiuartas
* Rosalba Neri – Eleonora Stiuart
* Petar Martinovitch – Rokas
* Dino Mele – Sandro
* Patrizia Viotti – Salė Rys

## Turinys

Jauna daili amerikietė  Greta Venecijoje įsidarbina sekretore pas rašytoją Ričardą Stiuartą, turėdama vieną tikslą – sužinoti kur dingo jos draugė Salė, anksčiau taip pat dirbusi pas Stiuartą. Įsivėlusi į Ričardo ir jo žmonos Eleonoros seksualinius žaidimus, Greta pradeda įtarti, kad jos draugė nužudyta, o Stiuarto jai diktuojamo romano siužetas yra ne kas kita kaip Salės nužudymo istorija...