open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Meikiu karalystė

**Meikiu karalystė** (japoniškai – 迷宮キングダム) – japoniškas fentezi stiliaus vaidmenų žaidimas, išleistas 2004 metais.
Žaidimo veiksmas vyksta pasaulyje, kuris magiškai pavirto ištisu vientisu požemiu, veikėjai (karalius, viziris, nindzė, orakulas, riteris ir tarnas) mėgina atkariauti karalystę.

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Gyvybės kibirkštis

**Gyvybės kibirkštis** () – rašytojo Ericho Marijos Remarko 1952 m. išleistas romanas.

Romane „Gyvybės kibirkštis“ vaizduojama žmogaus kova už būvį, už teisę išlikti žmogumi net ir sunkiausiomis valandomis. Romanas vaizduoja belaisvių dienas ir naktis vokiečių koncentracijos stovykloje.
Ole Beich

**Ole Beich** (1955 m. – 1991 m. spalio 16 d.) – danų gitaristas ir bosistas, gimęs Esbjergo mieste.

Kai jis buvo jaunas, jo mėgstamiausios grupės buvo *[[Rolling Stones]]*, *Ten Years After*, *Cactus*, *[[Led Zeppelin]]* ir *Link Wray*. Jis grojo gitara įvairiose danų grupėse, kol nusprendė vykti į Los Andželą. Ten jis tapo grupės *L. A. Guns* bosistu ir būsimu *[[Guns N' Roses]]* nariu. Dainininkai *Axl Rose* ir *Michael Jagosz* – abu buvo *L. A. Guns* pagrindiniai vokalai tuo laiku, kai *Ole Beich* buvo grupėje. *Beich* grojo keliuose *Guns N' Roses* koncertuose 1985 metais, bet jis pats nusprendė išeiti iš grupės dėl nesutarimų. Jį pakeitė *[[Duff McKagan]]*. Jis toliau bandė suburti sunkaus roko grupę, bet įklimpo į alkoholio ir narkotikų liūną. Jis grįžo į Daniją po kelerių metų, ir nuskendo paslaptingomis aplinkybėmis Šv. Jørgeno ežere Kopenhagoje.
Ciklamenas

**Ciklamenas** (*Cyclamen*) – mirsininių šeimos gentis. Lietuvoje auginami tik kaip dekoratyviniai augalai darželiuose ir namuose.
Šlapimo rūgštis

**Šlapimo rūgštis** – įvairių azoto turinčių medžiagų, tokių kaip aminorūgštys ir nukleorūgštys, metabolizmo metu susidaranti azotinė atlieka. Ją išskiria vabzdžiai, ropliai ir paukščiai. Kiti gyvūnai šalina karbamidą arba amoniaką.

Šlapimo rūgštis mažiau nuodinga nei amoniakas. Tai ypač naudinga kiaušinius dedantiems gyvūnams, nes embriono išskirtos atliekos kaupiasi kiaušinio viduje. Jei jos būtų nuodingos, galėtų pakenkti embrionui.

Skirtingai nei tirpus karbamidas, kurį šalinantys gyvūnai netenka daug vandens, šlapimo rūgštis yra mažai tirpi. Tai ypač didelis privalumas, kai tenka taupyti vandenį.

Didžiausias šlapimo rūgšties, kaip šalinimo produkto, trūkumas yra tas, kad jos sintezė gana sudėtinga, ir sunaudojama daugiau energijos nei šalinant amoniaką ar karbamidą.
Minesotos Timberwolves

**Minesotos „Timberwolves“** () – NBA Vakarų konferencijos Šiaurės vakarų pogrupio komanda iš Mineapolio miesto Minesotoje.

## Istorija

NBA vadovybė 1987 m. leido įkurti komandą Mineapolio-Sent Polo aglomeracijoje. Komandos vardas buvo išrinktas konkurso būdu.

1995 m. NBA naujokų biržoje *„Timberwolves“* pakvietė Kevin Garnett, kuris tapo ilgamečiu komandos lyderiu, tais pačiais metais vyr. treneriu tapo Flip Saunders.

1998 m., praėjus metams po Kevin Garnett beprecedentinio 6 metų, 126 milijonų dolerių kontrakto, klubas buvo pateikiamas kaip išlaidaujantis, būtent tuomet, kai NBA išgyveno 4 mėnesių lokautą.

## Sezonai

## Žaidėjai

### Įamžinti marškinėliai
Minesotos „Timberwolves“ klubas yra įamžinęs garsiausių savo krepšininkų marškinėlius. Numeriai marškinėlių, kuriuos jie nešiojo, daugiau niekada nebus naudojami komandoje. Į šį sąrašą įeina:

* 2 Malik Sealy, F, 1999-2000

## Nuorodos
* Oficiali Minesotos „Timberwolves“ svetainė
Alshard

**Alshard** () – japoniškas vaidmenų žaidimas. Žaidimas pirmą kartą išleistas 2002 metais, antras leidimas – 2005 m. Tai viena didžiausių vaidmenų žaidimų sistemų Japonijoje.

Žaidime yra nemažai skandinaviškos mitologijos motyvų. Žaidžiama maginės fantastikos pasaulyje, bet taip pat yra ir šaunamieji ginklai, motociklai, robotai, lėktuvai, mokslinei fantastikai būdingi prietaisai bei įrengimai.

Kiekvienas žaidimo veikėjas turi antikinių dievų kristalą (vadinamas *shard*), kuris suteikia galių. Veikėjai kovoja su piktąja *Wahres Reich* imperija ir ieško idealaus pasaulio – Asgardo.
Port Luisas

**Port Luisas** () – miestas Mauricijaus salos šiaurės vakaruose, šalies sostinė. Tai uostamiestis Indijos vandenyne, didžiausias šalies miestas ir pagrindinis verslo centras. Išvystyta maisto (ypač cukraus) pramonė, medienos apdirbimas, spaudos pramonė. 1880 m. įkurtas Mauricijaus institutas, kuriame yra viešoji biblioteka, muziejus (su gamtos istorijos eksponatais), Citadelė (1838 m. pastatyta tvirtovė).

## Istorija

Gyvenvietę apie 1735 m. įkūrė prancūzai. Pavadinimas suteiktas Liudviko XV garbei. Miestas augo kaip giliavandenis uostas laivams, svarbus keliaujantiems tarp Europos ir Azijos, tačiau 1869 m. iškasus Sueco kanalą jo svarba sumenko. 1968 m. Mauricijui paskelbus nepriklausomybę, Port Luisas tapo šios salos sostine.

## Sportas
* AS Port-Louis 2000 – futbolo klubas;
* šventojo Frasua Ksavjero vardo stadionas (), talpinantis 2,5 tūkst. žiūrovų.

## Išnašos
Daugai (kaimas)

**Daugai** – kaimas Alytaus rajono savivaldybėje, 1 km į vakarus nuo Daugų miesto. Daugų II seniūnaitijos centras. Veikia malimo, baldų gamybos, medžio apdirbimo įmonės. Stūkso alkakalnis Maldzytkalnis.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Neravai (reikšmės)

**Neravai** yra:

* gyvenvietė Druskininkų savivaldybėje;
* kaimas Kaišiadorių rajone;
* kaimas Lazdijų rajone Lazdijų seniūnijoje;
* kaimas Lazdijų rajone Šeštokų seniūnijoje;
* kaimas Vilniaus mieste.
Neravai (Kaišiadorys)

**Neravai** – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 2 km nuo Paparčių. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Gailiūnai (reikšmės)

**Gailiūnais** vadinami kaimai:

* Druskininkų savivaldybėje;
* Joniškio rajone;
* Kauno rajone;
* Molėtų rajone;
* Panevėžio rajone;
* Raseinių rajone;
* Šiaulių rajone;
* Ukmergės rajone:
** kaimas,
** viensėdis;
* Vilniaus rajone.
Franklin Roosevelt

**Franklinas Delanas Ruzveltas** (, 1882 m. sausio 30 d. – 1945 m. balandžio 12 d.) – 32-asis JAV prezidentas.

## Biografija

Franklinas Delanas Ruzveltas gimė 1882 m. sausio 30 d. geležinkelių magnato Džeimso Ruzvelto šeimoje. Jis lankė Harvadą ir Kolumbijos universiteto teisės mokyklą, bet nenorėjo tapti advokatu.

1905 m. vedė Eleonorą Ruzvelt, savo tolimąją pusseserę.

1910 m. jis buvo išrinktas į Niujorko valstijos legislatūrą.1913 m. buvo paskirtas jūrų laivyno ministro pavaduotoju.

1921 m. rugpjūčio 25 d. jam buvo diagnozuotas visiškas kojų paralyžius, poliomelitas. Vaikščioti F. D. Ruzveltas daugiau negalėjo ir visą likusį gyvenimą praleido su ortopediniais įtaisais ant kojų, ramentais ir invalido vėžimėlyje. Tai atrodė kaip jo karjeros pabaiga, bet dėl savo žmonos paramos, kuri pavaduodavo jį politiniuose susitikimuose, jis sugrįžo į darbą.

1928 m. Franklinas tapo Niujorko valstijos gubernatoriumi, o 1930 m. vėl buvo perrinktas. 1932 m. iškėlęs savo kandidatūrą į prezidento postą, F. D. Ruzveltas paskelbė „Naująjį kursą“ („New Deal“), kurį tapęs prezidentu 1932 m., 1933 m. ėmėsi įgyvendinti. 1936 ir 1940 m. jis buvo perrinktas į prezidentus.

1933 m. vasario 15 d. liko gyvas po pasikėsinimo nužudyti. Per pirmąsias 100 dienų prezidento poste paskelbė „naujojo kurso” programą Didžiajai depresijai įveikti.

1941 m. rugpjūčio 14 d. F.Ruzveltas ir Didžiosios Britanijos ministras pirmininkas Vinstonas Čerčilis pasirašė Atlanto chartiją.

1945 m. balandžio 12 d. jis mirė savo kabinete. Oficiali mirties diagnozė – kraujo išsiliejimas į smegenis.

|-
Kaziuliai (Druskininkai)

**Kaziuliai** – kaimas centrinėje Druskininkų savivaldybės dalyje, 3 km į šiaurės vakarus nuo Druskininkų miesto, prie kelio . Atsišakoja kelias į Didžiasalį. Pro kaimą teka kairysis Nemuno intakas Avirė. Veikia „Kaziulių“ kaimo turizmo sodyba.

## Etimologija

Kaimo pavadinimas kilęs iš asmenvardžio *Kaziùlis*.

## Istorija

XIX a. pabaigoje Kaziulių kaimas pateko į Seinų apskrities Leipalingio valsčių ir parapiją.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Lazdijai (kaimas)

**Lazdijai** – kaimas Lazdijų rajono savivaldybėje, prie vakarinio Lazdijų miesto pakraščio. Seniūnaitijos centras.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Velebitas

**Velebitas** – kalnų grandinė palei Kroatijos Adrijos jūros pakrantę.

145 km ilgio Velebito kalnynas yra ilgiausias Dinarų kalnų masyvas, atskiriantis nuo jūros Likos regioną. Velebito plotis yra 10-30 km, aukščiausia viršūnė – Vaganski Vrh (1 757 m). Velebitas prasideda šiaurės vakaruose netoli Senjo Vratniko kalnų perėjos ir baigiasi už 145 km pietryčiuose, netoli Zrmanjos upės ištakų netoli Knino.

Velebitas paprastai dalinamas į keturis regionus:
* šiaurinę dalį tarp Vratniko ir Veliki Alano perėjų; aukščiausia viršūnė Mali Rajinacas (1699 m)
* centrinė dalis tarp Veliki Alano ir Baške Oštarijo; aukščiausia viršūnė Šatorina (1624 m)
* pietinė dalis tarp Oštarijo ir Mali Alano; aukščiausios viršūnės Vaganski vrh (1757 m), Sveto brdo (1753 m);
* pietrytinė dalis, kurios svarbiausia viršūnė yra Crnopacas.

Visas Velebitas yra gamtos parkas, kuriame išskirti du nacionaliniai parkai: Paklenica ir Sjeverni Velebitas. Ypatingai gamta saugoma Sjeverni Velebite esančiuose rezervatuose Hajdučki ir Rožanski Kukovi. Oficialiai čia negalima jokia antropogeninė veikla (išskyrus tyrimus). Tai daugiausia mažai ištirtos ir laukinės gamtos vietos, kurios tokiomis greičiausiai išliks ir artimiausioje ateityje.

Velebite yra ir didžiausi bei giliausi Kroatijos urvai. Iš trijų dalių susidedantis „Lukina jama“ urvas yra 1392 m gylio, o „Slovačka jama“ – 1320 m.


Image:Paklenica2.jpg|
Image:Paklenica3.jpg|
Image:Paklenica7.jpg|Bojin kuk (1110 m)


## Šaltiniai

## Nuorodos
* Velebit - Hribi.net
Matuizos (Šalčininkai)

**Matuizos** – kaimas Šalčininkų rajono savivaldybės pietvakariuose, 5 km į šiaurės rytus nuo Kalesninkų, į šiaurę nuo Versekos I, prie Eišiškių HE tvenkinio ir Eišiškių hidroelektrinės ant Versekos upės. Seniūnaitijos centras. Eina kelias .

## Gyventojai

## Šaltiniai
Bučiūnai (reikšmės)

**Bučiūnai**:

* kaimas Birštono savivaldybėje;
* kaimas Joniškio rajone;
* kaimas Kėdainių rajone;
* kaimas Pakruojo rajone;
* kaimas Radviliškio rajone;
* kaimas Raseinių rajone;
* kaimas Rokiškio rajone;
* kaimas Šiaulių rajone;
* kaimas Vilkaviškio rajone.
Geležūnai

**Geležūnai** – kaimas Birštono savivaldybėje, 5 km į pietryčius nuo Birštono, į šiaurę nuo Nemajūnų bažnytkaimio. Veikia dienos centras (buvusi Nemajūnų pagrindinė mokykla), jame yra biblioteka.

## Istorija

|}

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Geležūnuose gimė biologė, augalų fiziologė, habilituota biomedicinos mokslų daktarė Nijolė Anisimovienė (1944–).

## Šaltiniai
Kernuvės

**Kernuvės** – kaimas Birštono savivaldybėje, 1 km nuo Birštono viensėdžio, dešiniajame Nemuno krante. Netoliese atsiveria Kernuvių atodanga.

## Etimologija

Manoma, kad kaimo vardas turi panašią etimologiją kaip ir Kernavė, t. y. kilęs nuo bendrinio žodžio *kernavė*, reiškiančio „klampi vieta pievose, miškuose“.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Naudžiūnai

**Naudžiūnai** – kaimas Birštono savivaldybėje, 3 km į pietvakarius nuo Birštono viensėdžio, prie kelio , netoli Nemuno dešiniojo kranto.

## Istorija

XX a. pradžioje kaime gyveno galiūnas Aleksas Žiukas (1887-1944), kuris galėdavo pakelti 160 kg maišą.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Škėvonys

**Škėvonys** – kaimas Birštono savivaldybėje, pusiaukelėje tarp Prienų ir Birštono, dešiniajame Nemuno krante. Seniūnaitijos centras. Kaimas priklauso Nemuno kilpų RP. Atsiveria Škėvonių atodanga (31 m aukščio). Yra gamtos takas, dviračių takas, žvyro telkinys.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Škėvonyse 1910 m. rugpjūčio 14 d. gimė žurnalistas, redaktorius Jonas Leonavičius.

## Šaltiniai
Paryžius (reikšmės)

**Paryžius** gali reikšti:

## Prancūzija
* Paryžius – Prancūzijos sostinė;
* Didysis Paryžius – administracinis vienetas arba miestų aglomeracija, susiformavusi šiaurinės Prancūzijos Il de Franso regione;
* Paryžiaus metropolis – apima Didįjį Paryžių, įskaitant beveik visą Il de Franso regioną ir mažesniąsias kitų šalimai esančių Prancūzijos regionų dalis.

## Baltarusija
* Paryžas – agromiestelis Vitebsko srities Pastovių rajone.

## Lietuva
* Paryžius, kaimas Jonavos rajone;
* Paryžius, buvęs viensėdis Kauno mieste;
* Paryžius, kaimas Radviliškio rajone.

## Nuorodos
*
Londonas (Jonava)

**Londonas** – kaimas Jonavos rajono savivaldybėje, prie tarptautinės magistralės .

## Etimologija

Manoma, kad pavadinimas turi perkeltinę vietovardžio reikšmę, kurią sugalvojo vietos dvarininkai, keliaudami po Europos šalis.

## Istorija

## Gyventojai

## Galerija

Į Londoną (Jonava).JPG |Miško greitkelis į Londoną
Londonas (Jonava) (2).JPG|Londono centras čia pat.


## Šaltiniai
Paryžius (Jonava)

**Paryžius** – kaimas Jonavos rajono savivaldybėje, prie magistralės , kairiajame Neries krante. Netoli išlikę Varpių akmens amžiaus stovyklos pėdsakai. Yra priešgaisrinis miško stebėjimo bokštas, vietinių gyventojų vadinamas „Eifelio bokštu“.

## Etimologija

Manoma, kad pavadinimas turi perkeltinę vietovardžio reikšmę, kurią sugalvojo vietos dvarininkai, keliaudami po Europos šalis.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Paryžius (Radviliškis)

**Paryžius** – viensėdis Radviliškio rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurės vakarus nuo Beinoravos. Šalia praeina kelias .

## Gyventojai

## Šaltiniai
Venecija (Jonava)

**Venecija** – kaimas Jonavos rajono savivaldybėje, 1 km į šiaurę nuo Ruklos, prie kelio , kairiajame Neries krante.

## Etimologija

Spėjama, kad kaimas galėjo gauti tokį vardą dėl to, kad jis dažnai kentėdavo nuo pavasarinių potvynių.

## Istorija

## Gyventojai

## Galerija

Kelias 143. Į Veneciją (Jonavos r.).JPG|Posūkis į Venecijos kaimą
Prie Venecijos (Jonavos r.).JPG|Miško kelias Venecijoje


## Šaltiniai
Stasiūnai (reikšmės)

**Stasiūnai**:

* gyvenvietė Kaišiadorių rajone;
* kaimas Kėdainių rajone;
* kaimas Rokiškio rajone;
* kaimas Utenos rajone.
Stasiūnai (Rokiškis)

**Stasiūnai** – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 3 km į rytus nuo Obelių, šalia Kriaunos upės. Ties kaimu nuo plento  šakojasi kelias į Šapelius. Dalis kaimo yra toliau rytuose, už Degsnių miško.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Paparčiai (Kaunas)

**Paparčiai** – kaimas Kauno rajono savivaldybės šiaurinėje dalyje, 3 km į rytus nuo Muniškių, Sausinės miške, prie Kriaunupio. Kolektyviniai sodai.

## Istorija

## Gyventojai

## Žymūs žmonės
* Antanas Barkauskas (1917–2008 – sovietinės Lietuvos valstybės ir partinis veikėjas.

## Šaltiniai
Paparčiai (Jurbarkas)

**Paparčiai** – kaimas Jurbarko rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurės vakarus nuo Vadžgirio.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Stasiūnai (Kėdainiai)

**Stasiūnai** (arba ***Ąžuolotas***) – kaimas Kėdainių rajono savivaldybės centrinėje dalyje, 4 km į vakarus nuo Kėdainių ribos, Josvainių miške, netoli Smilgos ir Smilgaičio santakos bei Keleriškių tvenkinio. Per kaimą eina Keleriškių–Lipliūnų kelias. Ąžuoloto girininkijos centras.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Stasiūnuose 1939 m. spalio 8 d. gimė spaudos darbuotojas, filologas Kęstutis Trečiakauskas.

## Galerija

Stasiunai001.JPG|Kaimo sodyba
Smilga netoli Lipliūnų.JPG|Smilga tarp Stasiūnų ir Lipliūnų
Keleriškių tvenkinys 3.JPG|Keleriškių tvenkinys Stasiūnuose


## Šaltiniai
Stasiūnai (Utena)

**Stasiūnai** – kaimas Utenos rajono savivaldybėje, 2,5 km į vakarus nuo Saldutiškio, pakilumoje tarp Vyžintos upelio ir Saldutiškio–Molėtų keliuko, supamas miškų (Labanoro girios šiaurinių pamedžių). Architektūros paminklas. Kaimas sudėtingo išplanavimo, sudarytas iš 11 sodybų. Iš jų 3 – paminklinės (jose 11 paminklinių XX a. statinių). Būdinga Rytų Lietuvos tradicinė architektūra. Kaimo panorama nuo upelio pusės išryškėja prie ploto apsupto miškais.

## Istorija

Stasiūnai susikūrė XIX a. antroje pusėje. Iki XX a. pr. buvo 5 sodybos, bet I pasaulinio karo metu sugriautos. Vėliau atstatytos. 1939 m. buvo 13 sodybų.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Stasiūnuose 1932 m. rugsėjo 22 d. gimė inžinierius mechanikas, habilituotas technologijos mokslų daktaras Mykolas Daunys.

## Galerija

Stasiūnai (Utenos) 2.JPG|Įvažiavimas kaiman
Stasiūnai (Utenos) 3.JPG|Stasiūnų architektūra
Stasiūnai (Utenos) 4.JPG|Aukštaitiška dvigalė pirkia


## Šaltiniai
Kaziuliai (Šalčininkai)

**Kaziuliai** – kaimas Šalčininkų rajono savivaldybėje, 3 km į pietvakarius nuo Jurgelionių, prie kelio . Vakariniu kaimo pakraščiu teka Gauja.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Paparčiai (Skuodas)

**Paparčiai** – kaimas Skuodo rajono savivaldybėje, 1 km į pietryčius nuo Barstyčių, prie kelio į Šarnelę. Saugomi gamtos objektai: Paparčių ąžuolas, Paparčių juodalksnis, Paparčių kaštonas, Paparčių akmuo Balnas.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Traupio šv. Onos bažnyčia

**Traupio šv. Onos bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Traupio miestelyje, prie kelio , dešiniajame Nevėžio krante. Kultūros paveldo objektas Nr. 17234. Tituluojama šv. Onos vardu, neoklasicistinė, turi neobaroko bruožų.

Parapijoje veikia Balelių koplyčia.

## Istorija

Traupio dvaro savininkai Jurgis Mikalavičius ir Petras Mikalavičius pastatė medinę bažnyčią. Jai išlaikyti dovanojo Divanavos, Kantumiškio ir Kuklėnų kaimo žemes. Vyskupas Albertas Radvila 1515 m. kovo 31 d. ją konsekravo šv. Mikalojaus titulu, įsteigė parapiją.

1730 m. pastatyta nauja bažnyčia. Nuo 1777 m. veikė parapinė mokykla. 1832 m. bažnyčiai priklausė Maciūnų, Pusbačkių ir Vičiūnų kaimai. Policija 1885 m. prie Traupio bažnyčios pastebėjo statybinių medžiagų ir pradėjo tardymą. Už neteisėtą pinigų rinkimą naujai bažnyčiai statyti 3 valstiečiai nubausti po 25 rublių baudomis.

1887 m. gautas leidimas statyti bažnyčią. Klebono Juozapo Butvilos iniciatyva 1892 m. pastatyta dabartinė plytų mūro bažnyčia, ją konsekravo vyskupas Gasparas Cirtautas. Bažnyčia turėjo 36 dešimtines žemės. Klebonas Stanislovas Šliogeris 1908 m. atnaujino bažnyčios altorius, pastatė naują kleboniją. Per Pirmąjį pasaulinį karą vienas varpas išvežtas į Rusiją.

Klebonas Domininkas Tuskenis-Tuskevičius 1928 m. kapitališkai suremontavo bažnyčią, 1930 m. išspausdino dažniausiai giedamų giesmių knygelių, platino blaivybės idėjas, globojo katalikiškas organizacijas. Tarpukariu veikė parapijos biblioteka, vargonininkas Petras Sližys subūrė stiprų bažnyčios chorą (jis 1924, 1928 ir 1930 m. dalyvavo dainų šventėse, vykusiose Kaune).

## Architektūra

Bažnyčia neoklasicistinė, turi neobaroko bruožų, stačiakampio plano (41,5×16 m), su aukštu fasado bokštu. Yra 3 altoriai. Šventoriaus tvora akmenų mūro. Jame palaidoti Traupio klebonai: Juozapas Bautvila (1836–1899), Stanislovas Šliogeris, Adolfas Bausys, Steponas Galvydis.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Vyskupijos informacija
* Parapijos puslapis
Trakų Švč. Mergelės Marijos Apsilankymo bazilika

**Trakų Švč. Mergelės Marijos Apsilankymo bazilika** – bažnyčia Trakų senamiestyje, netoli Lukos ežero.  Turi gotikos ir baroko architektūros bruožų. Katalikiškos piligrimystės vieta Vilniaus arkivyskupijoje. Pamaldos laikomos lietuvių ir lenkų kalbomis.

Bazilikoje saugomas popiežių karūnuotas ir popiežiškąja Aukso rože apdovanotas Trakų Dievo Motinos paveikslas.

## Istorija

Trakų parapijos bažnyčią 1409 m. gegužės 24 d. fundacine privilegija įsteigė Lietuvos didysis kunigaikštis Vytautas. Jai suteiktas Švč. Mergelės Marijos Apsilankymo ir šv. evangelisto Jono titulas, trims kunigams išlaikyti skirtas Bezdežo valsčius (dab. Drohičino rajonas, Baltarusija), paskirta alga klierikui arba mokyklos prižiūrėtojui. Lenkijos karalius ir  Lietuvos didysis kunigaikštis Žygimantas Senasis 1524 m. prie Trakų parapinės bažnyčios įsteigė prepozitūrą (valdymas katedros  klebono teisėmis), kuriai išlaikyti paskirta Eišiškių parapija. XVI a. bažnyčia buvo gotikinė, halinė, bebokštė. Karo su Maskva metu 1655 m. apgriauta. Po 1670 m. suremontuota. 1700 m. iš pietų pristatyta Riomerių šeimos koplyčia. XVIII a. pradžioje per Didįjį Šiaurės karą bažnyčia gerokai apgriauta. Iki 1719 m. atstatyta ir rekonstruota: pristatyti bokštai, paaukštinta centrinė nava, bažnyčia įgavo baroko bruožų. 1794 m. bažnyčia sudegė, 1796 m. ir vėliau restauruota, 1822, 1840, 1858 ir 1867 m. remontuota. 1900 m. žaibas uždegė bažnyčią. 1902 m. aptvertas šventorius.2017 m. rugpjūčio 15 d. Dievo kulto ir sakramenų kongregacija, įgaliota popiežiaus Pranciškaus, išleido dekretą, kuriuo Trakų Švč. Mergelės Marijos Apsilankymo bažnyčiai suteiktas mažosios bazilikos titulas. Dekreto paskelbimo iškilmės įvyko Trakuose 2017 m. rugsėjo 3 d.
### Marijos paveikslas

Trakų bazilika garsi Dievo Motinos su kūdikėliu Jėzumi – Trakų Dievo Motinos, tituluojamos Lietuvos Globėja (*Patrona Lituaniæ*), – paveikslu. Tradiciškai teigiama, kad jį iš Bizantijos gavo Vytautas. Jėzuitai iš Vilniaus į Trakus organizuodavo iškilmingas maldininkų procesijas.

2018 m. popiežius Pranciškus Trakų Dievo Motinai padovanojo Aukso rožę. 2026 m. kovo 15 d., ketvirtąjį gavėnios, arba *Lætare*, sekmadienį apaštalinis nuncijus Georgas Genšveinas (*Georg Gänswein*) pirmą kartą Katalikų Bažnyčios Lietuvoje istorijoje iškilmingai palaimino šį popiežiaus votą.

## Architektūra
Bazilika – architektūros paminklas (kultūros paveldo objektas Nr. 1022.). Turi gotikos ir baroko architektūros bruožų, netaisyklingo stačiakampio plano, dvibokštė, trinavė, su trisiene apside. Šoninių navų galuose – zakristija ir Riomerių šeimos koplyčia (dešinėje). Centrinę navą dengia cilindriniai, šonines navas – kryžminiai skliautai. Šventoriaus tvora akmenų mūro.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* 
* Vyskupijos informacija
Tūbausių šv. apaštalo Andriejaus bažnyčia

**Tūbausių šv. apaštalo Andriejaus bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Tūbausių kaime, 8 km į šiaurę nuo Kretingos.

## Istorija

Kretingos vienuoliai pranciškonai 1928 m. pastatė medinę bažnyčią. Jie patys ją aptarnavo ir tvarkė. 1942 m. pagal inžinieriaus J. Zubkaus projektą pastatyta dabartinė mūrinė bažnyčia, kuri konsekruota 1942 m. spalio 11 d.

Tūbausių klebonas Antanas Petronaitis (1905–1989) 1949 m. areštuotas ir ištremtas, į Lietuvą grįžo 1956 m. 1946 m. už ryšius su Lietuvos laisvės armija suimtas klebonas Petras Jasas, nuteistas 10 metų pataisos darbų.

## Architektūra

Bažnyčia stačiakampio plano, vienabokštė. Šventorius aptvertas.

## Vaizdai

Vaizdas:Tubausiu-baznycia.jpg|alt=
Vaizdas:Tūbausiai200906152.JPG
Vaizdas:Tūbausiai200906154.JPG


## Šaltiniai
* 

## Nuorodos

* Vyskupijos informacija
Turmanto Švč. Jėzaus Širdies bažnyčia

**Turmanto Švč. Jėzaus Širdies bažnyčia** – neparapinė bažnyčia Turmanto miestelio šiaurinėje dalyje, Lietuvos–Latvijos pasienyje. Kultūros paveldo objektas Nr. 21599.

Pamaldos laikomos lietuvių ir lenkų kalbomis. Priklauso Smalvų parapijai.

## Istorija

1928 m. pastatyta dabartinė medinė bažnyčia. 1945 m. įkurta parapija.

## Architektūra

Bažnyčia stačiakampio plano, su varpinės bokšteliu, žema šonine zakristija. Šventorių juosia metalinė tvora.

## Galerija

Turmantas church.jpg|Bažnyčia 2010 m.
Turmanto bažnyčia 2.JPG|Šventorių juosia metalinė tvora
Turmanto bažnyčia 3.JPG|Šoninė zakristija
Turmanto bažnyčia, dažoma.JPG|Perdažoma šoninė siena
Turmantas, šventoriaus kapas, Alfonsas Merkys.JPG|Kun. Alfonso Merkio kapas  


## Šaltiniai

## Nuorodos

* Vyskupijos informacija
* Zarasų rajono lankytinos vietos. Turmanto bažnyčia
* Turmanto bažnyčia (''facebook.com'')
Tverečiaus Švč. Trejybės bažnyčia

**Tverečiaus Švč. Trejybės bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Tverečiaus miestelyje, 9 km į pietus nuo Vydžių ir 1 km nuo Lietuvos–Baltarusijos sienos.

## Istorija

Tverečiuje 1501 m. buvo pastatyta medinė bažnyčia, įkurdinti reguliarieji atgailos kanauninkai. 1622 m. Petras Pacas bažnyčiai paskyrė Erzveto palivarką ir Kukučių kaimą. Jo žmona 1644 m. dovanojo Jauniškės kaimą. Trakų vaivada Mikalojus Pacas 1662 m. pastatė naują bažnyčią ir vienuolyną. XVIII a. pabaigoje veikė parapinė mokykla. 1812 m. bažnyčia apiplėšta, išvogti sidabriniai liturginiai reikmenys. Rusijos valdžia 1832 m. vienuolyną uždarė. Vietoje sudegusios 1862 m. pastatyta nauja medinė bažnyčia.

1880–1885 m. Tverečiuje klebonavęs Jonas Burba pamokslus sakė ir pamaldas laikė lietuviškai. Jo rūpesčiu 1884 m. suprojektuota nauja mūrinė bažnyčia, tačiau jos valdžia statyti neleido. 1886–1892 m. klebonavęs Mykolas Masiulis (1857–1906) klebonijoje įsteigė slaptą lietuvišką mokyklą. Caro valdžia jį 1891 m. uždarė į Gardino vienuolyną. XIX a. antrojoje pusėje į Tverečių buvo skiriami lietuviškai nemokantys kunigai. Vikaras K. Majevskis pramoko lietuviškai ir apie 1875 m. pamokslus ėmė sakyti lietuvių kalba. Kai bažnyčioms statyti nereikėjo valdžios leidimo, inžinierius B. Kokijevskis-Kozėla 1898 m. suprojektavo kitą mūrinę bažnyčią. Klebono Antano Slapšio-Slapšinsko pastangomis ir parapijiečių lėšomis 1906 m. pastatyta dabartinė (1901 m. senoji bažnyčia nugriauta, pamaldos laikytos klebonijoje).

Per Pirmąjį pasaulinį karą buvo apgriauti bažnyčios bokštai. Iki 1925 m. suremontuoti. Vilniaus arkivyskupo Romualdo Jalbžikovskio 1928 m. įsakymu Tverečiaus bažnyčioje pamaldos pradėtos laikyti tik lenkų kalba. Nuo 1932 m. vargonininkavęs Leonas Bielinis (1882–1941) Tverečiaus apylinkėje užrašė liaudies dainų su melodijomis, rinko tautosaką. Klebonas Mykolas Prielgauskas 1936 m. teistas neva už pavardžių lietuvinimą. Nuo 1948 m. klebonavęs Juozapas Karaliukas (1908–1963) 1951 m. suimtas ir 5 metus kalintas.

## Architektūra

Bažnyčia neogotikinė, stačiakampio plano, dvibokštė, su žemesne apside. Vidus bazilikinis, 3 navų, atskirtų pilioriais, skliautuotas. Šventoriaus tvora akmenų mūro.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Parapijos informacija
* Tverečiaus Švč. Trejybės parapija
Tverų Švč. Mergelės Marijos Apsilankymo bažnyčia

**Tverų Švč. Mergelės Marijos Apsilankymo bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Tverų miestelyje, prie kelio . Didžiausia Lietuvoje medinė bažnyčia. Kultūros paveldo objektas Nr. 23668.

Tverai garsėja Švč. Marijos Apsilankymo atlaidais (liepos 2 d.), Švč. Mergelės Marijos paveikslu. Pagal tradiciją tas paveikslas buvęs Elijo Ilgovskio nuosavybė. Jis jį labai branginęs ir nešdavęsis su savimi net į karo žygius. Patekęs totoriams į nelaisvę, jis, kalėjime būdamas, meldėsi prie to paveikslo ir padarė įžadą: jei laimingai grįš į namus, pastatysiąs Tveruose Marijos garbei bažnyčią. Išpirktas iš totorių nelaisvės, jis grįžo į Tverus ir įvykdė savo pažadą - pastatė bažnyčią ir padovanojo jai tą paveikslą. Vyskupas Valančius savo veikale „Žemajtiu Wyskupistė“ duoda kitokį padavimą apie šio paveikslo kilmę. Žemaičių vyskupas J. Tiškevičius savo pranešime Apaštalų Sostui 1646 m. rašo, kad Tveruose yra stebuklingas Marijos paveikslas ir kad iš tolimų valstybės vietų, pamaldumo vedami, žmonės gausiai renkasi į Tverus. Popiežius Pijus VI 1787 m. suteikė Tverų bažnyčiai visuotinius atlaidus. Toje šventėje į Tverus suvažiuodavo per 20 000 žmonių.

## Istorija

Pirmoji medinė Tverų bažnyčia rašytiniuose šaltiniuose paminėta 1589 m. XVI a. pabaigoje, kaip pažymėta Žemaičių vyskupijos bažnyčių aprašyme, darytame 1592–1597 m. Tverų bažnyčia stovėjusi tuščia, apleista, kunigo neturėjo. 1614–1616 m. pastatyta nauja medinė bažnyčia (statė Tverų tėvūnas Elijas Ilgovskis ir užrašė jai donaciją). Jai 1618 m. dovanotas Alko kaimas. 1747 m. bažnyčia sudegė, buvo atstatyta.

1783 m. įsteigta Šv. Rožančiaus brolija. Nuo 1804 m. veikė parapinė mokykla. 1806 m. bažnyčiai priklausė Aleksandravo palivarkas. Tverų klebonas Petras Narkevičius skelbė 1831 m. sukilėlių potvarkius, ragino ginkluotis ir kovoti. Buvo suimtas, tačiau jam pavyko pabėgti. 1841 m. prie Tverų bažnyčios gyveno 5 kunigai, bažnyčios beneficijos buvo 67 valakai žemės, o parapijiečių – 2797.

Klebonas Juozapas Niūniava-Niūnevičius su parapijiečiais 1897 m. pastatė dabartinę medinę bažnyčią, 1907 m. – mūrinę varpinę. 1909–1914 m. veikė Lietuvių katalikų blaivybės draugijos skyrius. Per Pirmąjį pasaulinį karą vokiečiai išsivežė varpus. 1940 m. Tverų parapijai priklausė 4798 parapijiečiai.

## Architektūra

Bažnyčia istoristinė, stačiakampio plano, su apside, dvibokštė. Įrengti 6 altoriai. Šventoriaus tvora akmenų mūro. Šventoriuje palaidotas klebonas Jonas Paliukas (1913–1990), 1950–1956 m. Sibiro tremtinys, „Liturginio maldyno“ (1968) autorius. Gretimose kapinėse stovi Tverų kapinių koplyčia.

## Galerija

Tveru baznycia, 2007-06-12.jpg|Tverų varpinė
Tveru_baznycia_is_varpines.JPG|Tverų bažnyčios šventorius iš varpinės
Tveru Svc.Mergeles Marijos paveikslas.JPG|Marijos paveikslas
Tverų bažnyčios altorius.JPG|Centrinis bažnyčios altorius
Bažnyčios vargonai, Tverai.JPG|Vaizdas į vargonų pusę
Bažnyčios varpas, Tverai.JPG|Varpas kairiajame bažnyčios bokšte
Tverai, Jonas Paliūkas.JPG|Jono Paliūko kapas šventoriuje


## Šaltiniai

## Nuorodos

* Vyskupijos informacija
* Tverų bažnyčios vaizdai 
* Tverų bažnyčia
Ubiškės Šv. Angelų Sargų bažnyčia

**Ubiškės Šv. Angelų Sargų bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Ubiškės miestelyje, 16 km į rytus nuo Telšių. Kultūros paveldo objektas Nr. 23651.

## Istorija

Gasparas Šiliauskas 1784 m. pastatė medinę bažnyčią, ji buvo Luokės parapijos filija. 1851 m. pastatyta dabartinė medinė bažnyčia. 1896 m. leista pristatyti audros nuplėštą bažnyčios bokštelį, įrengti naują didįjį ir šoninius altorius, pakeisti supuvusią koloną. Iki 1933 m. įkurta parapija.

## Architektūra

Bažnyčia stačiakampio plano, su bokštu ir bokšteliu, keturių kolonų portiku. Joje įrengti 4 altoriai.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Vyskupijos infomacija
* Kultūros vertybių registras
Truskavos Šv. Dvasios bažnyčia

**Truskavos Šv. Dvasios bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Truskavos miestelyje, šalia miestelio kapinių, į šiaurę nuo kelio .

## Istorija

Kapinėse 1760 m. pastatyta koplyčia. Rumšiškių seniūnas Jonas Truskauskas ir jo žmona Barbora 1794 m. pastatė medinę bažnyčią, jai skyrė 4 valakus žemes, išlaikė prieglaudą. 1796 m. pradėtos rašyti metrikų knygos. 1813 m. lapkričio 17 d. įsteigta parapija, nustatytos jos ribos, 1854 m. pastatyta nauja, stačiakampio plano (18×13 m) bažnyčia.

1863 m. minima parapinė mokykla. Klebono Kl. Prialgausko (mirė 1886 m.) rūpesčiu apmūrytas šventorius ir kapinės. 1906 m. klebonas Boleslovas Rakauskas ir vikaras Leonardas Babrauskas be leidimo įsteigė parapijos biblioteką-skaityklą, 1908 m. jie už tai buvo nubausti. 1915 m. varpai išvežti į Rusiją.

1925 m. įsigyti 2 nauji (vienas išliko). Truskavoje nuo 1922 m. klebonavo Antanas Kungis. Jis 1926 m. suremontavo bažnyčią, 1930 m. pastatė Šv. Vincento Pauliečio draugijos prieglaudą – mūrinius dviaukščius rūmus. 1944 m. liepos 22–28 d. sudegė bažnyčia, varpinė, klebonija, ūkiniai trobesiai. 1945 m. bažnyčia įrengta buvusioje prieglaudoje (iki tol pamaldos vyko kapinių koplyčioje).

1990 m. pradėta statyti nauja mūrinė bažnyčia (architektas Alfredas Paulauskas). 1998 m. gegužės 31 d. pastatytą bažnyčią konsekravo Panevėžio vyskupas Juozas Preikšas. 

## Šaltiniai
* 

## Nuorodos

* Vyskupijos informacija
* Parapijos puslapis
Ūdrijos Švč. Jėzaus Širdies bažnyčia

**Ūdrijos Švč. Jėzaus Širdies bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Ūdrijos kaime, 9 km į pietus nuo Balbieriškio. Turi neorenesanso bruožų.

## Istorija

Punios seniūnui Aleksandrui Korvinui Gosievskiui 1623 m. leista statyti bažnyčią, jai skirti 8 valakai žemės. 1674 m. minima neseniai pastatyta bažnyčia. Metrikų knygos rašytos nuo 1699 m. (1719–1728 m. įrašų nėra, manoma, kad dėl maro epidemijos). Apie 1744 m. pastatyta nauja medinė. Neprižiūrima, apgriuvusi bažnyčia 1837 m. uždaryta, vėliau ir nugriauta.

Pramezio dvaro savininkas Protas Narbutas 1861 m. pastatė naują bažnyčią. Vikaras Antanas Radušis 1891 m. padidino ir aptvėrė kapines. 1896–1899 m. Ūdrijoje vargonininkavęs Juozas Neimontas (1875–1963) subūrė parapijos chorą, apylinkėje rinko ir harmonizavo liaudies dainas, kurias 1906 m. išleido atskiru rinkiniu „Auksinės varpos“. 1906 m. įsikūręs „Žiburio“ draugijos skyrius (pirmininkas – kunigas Adomas Grinevičius) įsteigė biblioteką-skaityklą. 1911–1914 m. veikė Lietuvių katalikų blaivybės draugijos skyrius. 1913 m. bažnyčia sudegė.

1921–1928 m. Ūdrijoje klebonavęs Jurgis Žemaitis 1923–1924 m. iš Balbieriškio dvaro sandėlio medžiagos sumūrijo dabartinę bažnyčią.

## Architektūra

Bažnyčia turi neorenesanso bruožų, stačiakampio plano (35×16 m), bazilikinė, dvibokštė, su pusapskrite apside. Vidus 3 navų, šoninės žemesnės.

## Galerija

Udrija church2.jpg|Bažnyčia iš galo
Udrija church3.jpg|Šventoriaus vartai, varpinė ir bažnyčia
Udrija church4.jpg|Bažnyčia iš vidaus


## Šaltiniai
* 

## Nuorodos
* Vyskupijos informacija
Ukmergės šv. apaštalų Petro ir Povilo bažnyčia

**Ukmergės šv. apaštalų Petro ir Povilo bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Ukmergėje, šiaurinėje Senamiesčio dalyje. Kultūros paveldo objektas Nr. 47256. Neoklasicistinė, turi baroko bruožų.

Parapijos teritorijoje yra Vaižganto kapinių, Bernotiškių koplyčios.

## Istorija

Pirmoji Ukmergės bažnyčia pastatyta apie 1387 m. (viena pirmųjų Lietuvoje). Klebonui išlaikyti Ldk Jogaila skyrė 3 valakus žemės. Apie 1560 m. pastatyta nauja parapijos bažnyčia. Maskvos kariuomenė 1655 m. bažnyčią sudegino. Ji iki 1674 m. atstatyta. Vėlesnė, statyta 1764 m., 1786 m. sudegė. Netrukus pastatyta laikina. Ukmergėje 1761–1773 m. veikė jėzuitų misija.

Klebono Motiejaus Šneideravičiaus rūpesčiu ir parapijiečių aukomis 1800–1820 m. pastatyta dabartinė bažnyčia. Jai 1813 m. priklausė šie kaimai: Baubliai, Kunigiškiai (arba Padraziai), Mažeikiai, Neprausčiai, Vareikiai. Rusijos valdžia 1842 m. bažnyčios žemes nusavino. Liko sklypas mieste ir 18 ha Mikailiškių palivarkas. Parapija, priklausiusi Vilniaus vyskupijai, 1849 m. su dekanatu prijungta prie Žemaičių vyskupijos. Bažnyčia 1875 m. ir 1901–1902 m. remontuota.

Pagal inžinieriaus Vaclovo Michnevičiaus projektą klebono Leono Špokevičiaus rūpesčiu ir parapijiečių lėšomis (dalį lėšų davė JAV lietuvis Pr. Kalibatas) bažnyčia 1931–1939 m. perstatyta. Ji padidinta, pristačius presbiteriją ir dvi zakristijas buvusio fasado gale. Buvusios apsidės gale pastatytas naujas fasadas su portiku. Bažnyčią 1935 m. iš naujo konsekravo arkivyskupas Juozapas Skvireckas. Klebonas Jonas Aleksiūnas (1901–1987; Ukmergėje 1947–1957 m.) ją suremontavo.

## Architektūra

Bažnyčia neoklasicistinė, turi baroko bruožų, stačiakampio plano, bebokštė. Vidus 3 navų, dengtų cilindriniais skliautais. Šventoriaus tvora akmenų mūro, su stulpiniais vartais. Jame stovi klasicistinė varpinė. Jos apačia akmenų mūro, viršus medinis.

## Galerija

Ukmergė, šv. Petro ir Povilo bažnyčia.JPG|Pagrindinis fasadas
Ukmergė, šv. Petro ir Povilo bažnyčioje.JPG|Bažnyčios interjeras
Central altar of Ukmerge church.jpg|Centrinis bažnyčios altorius
Left altar in Ukmerge church.jpg|Altorius bažnyčios kairiojoje navoje
Right altar in Ukmerge church.jpg|Altorius bažnyčios dešiniojoje navoje
Pulpit in Ukmerge church.jpg|Sakykla
Organs in Ukmerge church.jpg|Vargonai


## Šaltiniai

## Nuorodos

* Arkivyskupijos informacija
Ukmergės Švč. Trejybės bažnyčia

**Ukmergės Švč. Trejybės bažnyčia** (anksčiau ***Ukmergės pijorų bažnyčia***) – katalikų bažnyčia, stovinti Ukmergės miesto centre. Kultūros paveldo objektas Nr. 2119.

## Istorija

Bažnyčios pirmtakė - Pijorų Švenčiausios Maloningosios mergelės bažnyčia. Ukmergėje apie 1742 m. įkurdinti pijorai. Apie 1745 m. pastatyta medinė bažnyčia ir vienuolynas, prie jo veikė 5 klasių mokykla. 1788 m. pastatyta nauja medinė bažnyčia. 1803 m. pastatytas naujas mokyklos pastatas (1828 m. mokykloje mokėsi 110 mokinių). Vienuolynui 1804 m. priklausė 8 kaimai. 1839 m. pijorų mokykla pertvarkyta į apskrities bajorų mokyklą.

1845 m. vienuolynas ir bažnyčia uždaryti. Sudegusios bažnyčios sklype po 1863 m. pastatyta cerkvė, kuri 1919 m. perduota katalikams. Nuo 1925 m. ji priklausė vienuoliams marijonams. Po Antrojo pasaulinio karo uždaryta. 1991 m. grąžinta tikintiesiems.

2018 m. buvo atnaujinama bažnyčios išorė – perdažant bokštui grąžintos autentiškos spalvos. Jos tapo tokios, kokios buvo pastačius soborą XIX a. antroje pusėje. Anksčiau, prieš aštuonerius metus (apie 2010 m.) vykdytos rekonstrukcijos metu neliko sovietmečiu maldos namų viduje sumontuotos perdangos, kuri buvo sudarkiusi šventovę.

## Architektūra

Bažnyčia neobizantinė, kvadratinio plano, vienabokštė, su kūginiu kupolu.


Ukmergės Trejybės bažnyčia, iš aukštai.JPG|Vaizdas iš senosios gaisrinės bokšto
Ukmergės Trejybės bažnyčia, 2017.JPG|Bažnyčia 2017 m.
Ukmergės Trejybės bažnyčia, apsidė.JPG|Apsidė
Ukmergės Trejybės bažnyčia, kryžius.JPG|Bokšto smailės kryžius su kristograma IHS


## Šaltiniai

## Nuorodos

* 
* Kauno arkivyskupijos informacija
* Ukmergės Švč. Trejybės parapija
Uliūnų Kristaus Žengimo į dangų bažnyčia

**Uliūnų Kristaus Žengimo į dangų bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Uliūnų kaime, 12 km į pietus nuo Panevėžio, 1 km į rytus nuo kelio . Įrengta 1914 m.

## Istorija

Kaimo gyventojai 1912 m. nutarė dideliame mūriniame bendruomenės grūdų sandėlyje įrengti koplyčią. Kauno gubernatorius pareikalavo į konsistorijos kasą sumokėti perstatymo išlaidas.

Bažnyčią Uliūnuose 1914 m. įkūrė iš Ėriškių atvykęs kunigas Jonas Balvočius–Gerutis. Tais pačiais metais jis perdirbo buvusį sandėlį į bažnyčią. Buvo iškirsti 6 langai, aptvertas šventorius, iš Ramygalos atvežtas senosios bažnyčios altorius, iš Naujamiesčio – klausyklos. 1915 m. bažnyčią pašventino Panevėžio dekanas kunigas Juozapas Stakauskas. Žemaičių vyskupas Pranciškus Karevičius J. Balvočių pagerbė pakeldamas į garbės kanauninkus, tais pačiais metais kanauninkas mirė.

Iš pradžių Uliūnų bažnyčia buvo Ramygalos parapijos filija. 1921 ir 1927 m. įrengti altoriai. 1929 m. birželį Uliūnų bažnyčios kuratu paskirtas Jonas Steponaitis, čia tarnavęs iki mirties 1936 m. Jo rūpesčiu 1930 m. įkurta Uliūnų Kristaus Žengimo į dangų parapija, jis buvo paskirtas pirmuoju jos klebonu. J. Steponaičio iniciatyva 1932 m. kapitališkai suremontuota bažnyčia. Pagal inžinieriaus Felikso Bielinskio projektą pastatytas akmenų ir plytų mūro bokštas (frontone įtaisyta lentelė su data „1932“). 1937 m. įrengti J. Mačiuko 4 registrų vargonai. 1940 m. išdažytas bažnyčios vidus.

1940 m. Uliūnų parapija turėjo 1735 parapijiečius. Tada jos kuratu buvo kun. Jonas Vaičiūnas. Pokaryje parapiją administravo kunigas Juozas Dubnikas. 1974–1982 m. sąrašuose minimas kunigas Izidorius Puriuškis.

## Architektūra

Bažnyčia stačiakampio plano (27×14 m), vienabokštė, su bokšteliu. Šventoriaus tvora metalinė, su mūriniais stulpais. Šventoriuje palaidotas pirmasis Uliūnų kunigas, rašytojas Jonas Balvočius (1842–1915). Šv. Kazimiero draugija jam pastatė rausvo granito antkapinį paminklą, kuris įrašytas į Kultūros vertybių registrą. 1989 m. tvarkant bažnyčios aplinką, klebonas Robertas Pukenis savavališkai paminklą iš horizontalios padėties perstatė į vertikalią, pridėjo metalinę saulutę, dar vėliau kapas buvo aptvertas metaline tvorele. Šalia palaidotas ir kun. Jonas Steponaitis (1894–1936). Jo kapą ženklina originalus, trikampio silueto, betoninis baltai dažytas paminklas su kryžiaus bareljefu ir tekstu iškiliomis betoninėmis raidėmis.

## Galerija

Uliūnų bažnyčia.JPG|Bažnyčia – buvęs sandėlys su pristatytu bokštu
Uliūnai, Jono Balvočiaus kapas.JPG|Paminklas J. Balvočiui, perstatytas į vertikalią padėtį
Uliūnai, Jonas Steponaitis.JPG|Kun. J. Steponaičio kapas su betoniniu antkapiu
Uliūnai, Jonas Balvočius.JPG|Atminimo lenta bažnyčios 100–mečiui ir įkūrėjui
Church of the Ascension of Christ in Uliunai.jpg|Galinė dalis uždengta pusvalme, be apsidės
 

## Šaltiniai

* 

## Nuorodos

* Vyskupijos informacija
* Uliūnų Kristaus Žengimo į dangų parapija 
* 
* Uliūnų Kristaus Žengimo į dangų bažnyčia *panoramas.lt*
Upynos šv. Jono Labdario bažnyčia

**Upynos šv. Jono Labdario bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Upynos kaime, prie Luokės–Kuršėnų kelio, dešiniajame Upynos (dešinysis Virvytės intakas) krante.

## Istorija

Dvarininkai Jonas Žukauskas ir Teresė Žukauskienė 1807 m. pastatė medinę bažnyčią ir paskyrė jai valaką žemės. Buvo Luokės parapijos filija.

1924 m. įkurta parapija. 1934 m. bažnyčia išdažyta, atnaujinti altoriai.

## Architektūra

Bažnyčia stačiakampio plano, su bokšteliu. Joje įrengti 3 altoriai. Šventoriaus tvora akmenų mūro. Jame stovi varpinė.

## Šaltiniai

* 

## Nuorodos
* Vyskupijos informacija
Upytės šv. Karolio Baromėjaus bažnyčia

**Upytės šv. Karolio Boromėjaus bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Upytės kaime, 6 km į pietryčius nuo Naujamiesčio, prie Panevėžio–Krekenavos kelio. Kultūros paveldo objektas Nr. 31269. Liaudies architektūros formų, turi neobaroko bruožų. Bažnyčia dedikuota šv. Karoliui Boromėjui (arba Baromiejus; 1538−1584).

## Istorija

Iki 1595 m. Upytėje pastatyta evangelikų reformatų bažnyčia. Ji sunyko po 1665 m., mirus paskutiniam Čičinskų giminės palikuoniui. Upytės katalikų koplyčiai 1742 m. paskelbti atlaidai. Nuo 1849 m. rašytos metrikų knygos.

Klebonas Felicijonas Bytautas su parapijiečiais 1878 m. pastatė dabartinę medinę bažnyčią. 1895 m. įsigyti Kryžiaus kelio stočių paveikslai. 1927 m. stogas apdengtas skarda. 1937 m. nudažytas bažnyčios vidus ir išorė.

## Architektūra

Bažnyčia liaudies architektūros formų, turi neobaroko bruožų, kryžminio plano (19,2×8,5 m), su trisiene apside ir 2 bokšteliais, įrengti 3 altoriai, yra 8 registrų vargonai. Šventoriaus tvora akmenų mūro. Prie jos prišlieta medinė 3 tarpsnių varpinė.

Paminkliniam bažnyčios statinių kompleksui priklauso Upytės Tauginų ir kapinių koplyčios.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Vyskupijos informacija
* Upytės šv. Karolio Boromėjaus parapija
Upninkų šv. arkangelo Mykolo bažnyčia

**Upninkų šv. arkangelo Mykolo bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Upninkuose, atokiau nuo gyvenvietės, kairiajame Šventosios krante, slėnyje netoli Upninkų tilto. Bažnyčia įrengta 1845 m., turi klasicizmo bruožų.

## Istorija

Upninkų savininkas Radvila Astikas iki 1477 m. pastatė pirmąją bažnyčią. XVI a. antrojoje pusėje – 1650 m. ją buvo pasisavinę evangelikai reformatai. Katalikų bažnyčia pastatyta 1717 m. Ji 1750 m. perkelta į kitą vietą. XVIII a. veikė parapinė mokykla.

1806 m. bažnyčia sudegė. Laikina įrengta mūrinėje dvaro koplyčioje. Po 1828 m. pastatyta neobarokinė medinė bažnyčia, ji 1842 m. irgi sudegė. 1844–1845 m. įrengta akmenų mūro dvaro grūdų sandėlyje. Parapijos centras 1845 m. perkeltas į Veprius.

Upninkų dvaro savininkas liuteronas Bulmeringas 1864 m. prašė valdžios bažnyčią uždaryti, o pastatą grąžinti dvarui. Valdžia prašymą atmetė, bet Upninkuose gyventi kunigui neleido. 1863 m. leista atvykstantiems kunigams retkarčiais laikyti pamaldas. Bažnyčia 1907–1911 m. suremontuota, 1912 m. paskirtas kunigas. Klebono rūpesčiu 1915 m. atkurta mokykla. Joje pamokos vyko lietuvių kalba (dėstė klebonas ir dar vienas mokytojas). Klebonas Antanas Gaslauskas su vargonininku apie 1917 m. suorganizavo pavasarininkų kuopą, chorą.

## Architektūra

Bažnyčia turi klasicizmo bruožų, kryžminio plano, su bokšteliu. Įrengti 3 altoriai. Šventoriaus tvora akmenų mūro. Jo šiaurės vakarų kampe yra 2 tarpsnių medinė varpinė.

## Galerija

Upninkai 1.jpg|Medinė varpinė ir mūrinė bažnyčia
UpninkuBaznycia.jpg|Paupio gatvelė prie bažnyčios
UpninkuBaznycia2.jpg|Priekinio fasado fragmentas
Gineika, Upninkų šventorius.JPG|Kun. Gineikos kapas šventoriuje


## Šaltiniai
* 

## Nuorodos

* Arkivyskupijos informacija
Port of Speinas

**Port of Speinas** () – Trinidado ir Tobago sostinė, uostamiestis Trinidado salos šiaurės vakarinėje pakrantėje prie Parijos įlankos. 50,3 tūkst. gyventojų (2010 m.). Pagrindinis šalies verslo centras ir uostas. Išvystyta alkoholinių gėrimų, tabako gaminių, statybos, maisto, tekstilės, chemijos, plastmasės pramonė. Miesto ekonomikoje svarbus turizmo sektorius. Greta Port of Speino yra Piarko tarptautinis oro uostas ir Vest Indijos universitetas, įkurtas 1946 m.

## Istorija
Indėnai šiose vietose gyveno dar iki K. Kolumbo – čia buvo jų kaimas *Conquerabia*. 1595 m. atsikėlę ispanai gyvenvietę pervadino *Puerto de España* (lietuvių k. – „Ispanijos uostas“). Po to kai sala 1797 m. atiteko britams, šie gyvenvietės pavadinimą išvertė į anglų kalbą ir pavadino *Port-of-Spain*. 1958-1962 m. miestas buvo Vest Indijos federacijos administracinis centras.

## Architektūra
Senamiesčio centre įrengta aikštė su Viktorijos stiliaus fontanu. Aplink aikštę pastatyti svarbiausi pastatai – Parlamento rūmai, 1816-1823 m. statyta gotikinė anglikonų katedra, neorenesansiniai Teisingumo rūmai, Nacionalinė biblioteka. Yra Karališkasis botanikos sodas, valstybinis archyvas, Nacionalinis muziejus ir meno galerija. Daugelis kitų šalia esančių įstaigų ir biurų pastatų – dangoraižiai.

## Šaltiniai
San Tomė

**San Tomė** () – miestelis vakarinėje Afrikoje prie Atlanto vandenyno, San Tomės salos šiaurės rytuose; San Tomės ir Prinsipės sostinė. 56,2 tūkst. gyventojų (2005). Tai pagrindinis šalies uostas, kuriuo eksportuojama kakava, kopra, bananai. Šiek tiek išvystyta lengvoji pramonė – muilo, gėrimų, čerpių gamyba. Yra tarptautinis oro uostas.

## Istorija

Iki portugalų atvykimo sala buvo negyvenama. Jie čia ieškojo galimybės įveisti cukranendių plantacijas. Miestas įkurtas portugalų 1485 m. Iš Kongo buvo gabenami vergai, o aplink miestą augintos cukranendrės. XVI a. pastatyta katedra bei San Sebastiano fortas. 1599 ir 1641 m. miestą trumpam buvo užėmę olandai. 1753 m. San Tomė tapo kolonijos sostine.

## Sportas
* Sporting Clube da Praia Cruz – futbolo klubas;
* Sporting Clube de São Tomé – futbolo klubas;

## Išnašos
Šri Džajavardenepura

**Šri Džajavardenepura** (arba ***Šri Džajavardenapura***, ***Kotė***; ) – miestas vakarų Šri Lankoje, faktiškas Kolombo priemiestis. Oficialiai tai šalies įstatymų leidybos ir teismų sostinė, išsidėsčiusi žemumoje, anksčiau buvusioje pelkėtoje vietovėje.

## Istorija

1415–1565 metais Kotė buvo Sinhalų karalystės sostinė – vėliau ją pakeitė Kolombas.
Suva

**Suva** () – Fidžio sostinė ir didžiausias miestas. Išsidėsčiusi Viti Levu salos pietrytinėje pakrantėje, netoli Revos (*Rewa*) upės žiočių.

Yra modernus uostas, kuriame sustoja daug laivų, keliaujančių per Ramųjį vandenyną. Eksportuojama cukrus, auksas, medienos gaminiai. Išvystyta lengvoji pramonė – cigarečių, muilo, tekstilės gaminių, maisto ir gėrimų. Atvyksta daug turistų, daug gyventojų dirba turizmo sferoje. Po 1960 m. Suvoje išaugo aukštų pastatų – viešbučių ir kitų turizmo infrastruktūrai pritaikytų pastatų. Pramonės ir turizmo raida paskatino gyventojų skaičiaus augimą. Senamiestyje vis dar yra senų kolonijinių laikų pastatų, iš kurių žymiausias – dideli parlamento rūmai.

## Etimologija

Miesto vardo kilmė neaiški. Spėjama, kad antroji dalis *va* reiškia „užsienietis“.

## Šaltiniai
Club Brugge KV

**Briugės „Club“** – Belgijos futbolo klubas iš Briugės. 

## Istorija
Vienintelis Belgijos klubas, žaidęs s finale (1978 m. pralaimėjo Liverpool FC klubui).

## Emblema

Vaizdas:Club_Brugge_KV.png|
Vaizdas:Club Brugge KV logo.png|


## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia juoda mėlyna apranga. 

## Pasiekimai

## Sezonai

|}

## Garsesni žaidėjai

## Lietuviai
* Tomas Danilevičius, puolėjas 1996–1998 m.
* Tomas Daumantas, saugas 1997–1998, 1999–2001 m.
* Edgaras Jankauskas, puolėjas 1997–1999 m.

## Išnašos

## Nuorodos

* Oficiali klubo svetainė