open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
DARPP 32

**DARPP 32** ( – dopaminu ir cAMP reguliuojamas, fosforo turintis baltymas) – apie 32 kilodaltonų masės nervų sistemai priklausantis baltymas, atsakingas už daugelį biocheminių, elektrofiziologinių ir psichologinių žmogaus bei gyvūnų reakcijų, kurias kontroliuoja dopaminas bei kai kurie kiti neurotransmiteriai. Su jo veiklos sutrikimais siejama šizofrenija ir kai kurios psichinės ligos. Esama rimtų įrodymų, jog DARPP 32 yra bendra daugelio įvairių narkotikų veikimo galutinė grandis. Šiai bendrai grupei priklauso kokainas, amfetaminas, nikotinas, kafeinas, LSD, PCP, etanolis ir morfinas .

DARPP 32 priklauso į atlyginimą, pasitenkinimą orientuoto elgesio reguliavimo sistemai (). Dauguma rezultatų gauta lyginant šio geno mutacijas turinčių pelių reakcijas į įvairius narkotikus su mutacijos neturinčių „laukinių“ pelių elgesiu.

## Literatūra
Ana Politkovskaja

**Ana Stepanovna Politkovskaja-Mazepa** (rus. *Анна Степановна Политковская-Мазепа*; 1958 m. rugpjūčio 30 d. Niujorke – 2006 m. spalio 7 d. Maskvoje) – rusų žurnalistė ir publicistė. Nužudyta savo namo lifte už, kaip manoma, profesinę veiklą.

## Biografija
Gimė Niujorke SSRS diplomato šeimoje. 1980 m. baigė žurnalistiką Maskvos universitete, apgynusi diplominį darbą apie Marinos Cvetajevos kūrybą.

1982–1993 m. laikraščių „Izvestija“, „Vozdušnyj transport“ korespondentė, kūrybinio susiviejimo „ESKART“, leidyklos „Paritet“ bendradarbė. 1994–1999 m. laikraščio „Obščaja gazeta“ apžvalgininkė, ypatingųjų įvykių skyriaus redaktorė. 1999–2006 m. laikraščio „Novaja gazeta“ apžvalgininkė.

Ne kartą lankėsi karo veiksmų zonoje Čečėnijoje, pabėgėlių stovyklose Dagestane, parašė knygą „Kelionė į pragarą. Čečėnijos dienoraštis“. Kaupė informaciją apie neteisėtus Rusijos kareivių bei karinės žvalgybos GRU veiksmus prieš Čečėnijos piliečius, ne vieną kartą publikavo straipsnius apie tai, siekė teisminio nusikaltėlių persekiojimo – jų tarpe ir keturių GRU specialios paskirties Eduard Ulman vadovaujamo būrio narių, kaltintų dėl 6 taikių čečėnų nužudymo 2002 m. sausio mėnesį.

Už reportažų iš Čečėnijos seriją 2000 m. jai įteikta „Auksinė Rusijos plunksna“. 2002 m. rudenį per įkaitų dramą Maskvos teatre „Nord-Ost“ ji buvo viena iš derybininkų, palaikiusių kontaktą su čečėnų kovotojais jų prašymu. Aptarinėjo tai su Dūmos deputatu S. Juščenko, kuris netrukus buvo nušautas. Be to ji padėjo žuvusių karių motinoms teismuose, tyrė korupciją Rusijos gynybos ministerijoje ir Čečėnijoje dislokuotų jungtinių karinių pajėgų vadovybėje. Paskutiniame savo straipsnyje, kuris pasirodė rugsėjo pabaigoje, žurnalistė rašė apie čečėnų būrių, kariaujančių federalinių jėgų pusėje, sudėtį ir veiksmus. Sekančią dieną po jos laidotovių ji apdovanota žinomo italų žurnalisto Ticiano Tercani vardo tarptautine literatūrine premija.

### Nužudymas
A. Politkovskajos kūną daugiabučiame name Maskvos centre, netoli nuomojamo buto, lifte praėjus net 55 min. nuo šūvių – 17.10 val. vietos laiku aptiko kaimynė. Greta mėtėsi pistoletas „Makarov-IŽ 71“ ir keturios gilzių tūtelės. Žurnalistė, parvažiavusi iš parduotuvės su produktų pilnais krepšiais užlipo į savo butą. Jai grįžus pasiimti iš mašinos likusių daiktų ir įėjus į liftą, žudikas peršovė A. Politkovskajai krūtinę, o paskui paleido kontrolinį šūvį į galvą. Kaip skelbiama, pareigūnai turi vaizdo įrašą su įtariamu žudiku beisbolininko kepuraite, šiuo metu kuriamas jo fotorobotas. Tačiau abejojama, ar nusikaltimas bus išaiškintas, nes A. Politkovkajos pavardė figūravo rusų tautos ir Rusijos valstybės priešų sąraše, kurį šių metų pavasarį paskelbė Liberaldemokratų partijos atstovas Valstybės Dūmoje Nikolajus Kurjanovičius.

Palaidota Maskvos Trojekurovo kapinėse.

## Nuorodos

* Subjektyvi Anos Politkovskojos knygos „Putino Rusija“ santrauka.
* Ištrauka iš knygos „Rusijos dienoraštis“
Algirdas Gluodas

**Algirdas Gluodas** (1940 m. balandžio 25 d. Plokščiuose, Šakių apskrityje – 2020 m. rugpjūčio 1 d. Smalininkuose) – Lietuvos, Jurbarko rajono ir Šiaulių ūkio, politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija

1965 m. pradėjo dirbti Smalininkų žemės ūkio mechanizacijos technikume dėstytoju, nuo 1968 m. – direktoriaus pavaduotoju. Nuo 1974 iki 1992 m. – Smalininkų tarybinio ūkio-technikumo, Smalininkų aukštesniosios žemės ūkio mokyklos direktorius. 1993 metais, UAB „Rūta“ atgavus įkūrėjo šeimos palikuonims, vadovavo įmonei iki pat 2014 metų pabaigos, nuo 2005 m. plėtros vadovas.

1995 m. kovo – rugsėjo mėn. (LDDP sąraše) Jurbarko rajono savivaldybės tarybos narys.

Algirdas Gluodas buvo pirmasis verslininkas, atsiliepęs į Valdovų rūmų atstatymo fondo raginimą siūlyti visuomenei kuo įdomesnių ir įvairesnių būdų paremti Valdovų rūmų atstatymą.

## Įvertinimas

* Gabrielės Petkevičaitės-Bitės atminimo medalis „Tarnaukite Lietuvai“ (2019)
* Šv. Kazimiero Ordino Lelijos garbės ženklas (2015)
* Atminimo ženklas „Už nuopelnus Jurbarko kraštui“ (2014)
* Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino ordino medalis (2014)
* Santarvės medalis „pro augenda concordia“

## Šaltiniai

* https://www.mlaikas.lt/naujiena/krasto-zinios/in-memoriam-algirdui-gluodui
* https://m.delfi.lt/lietuvoje/article.php?id=84912481
* https://www.vrk.lt/statiniai/puslapiai/rinkimai/440_lt/Kandidatai/Kandidatas72171/Kandidato72171Anketa.html
* In memoriam *lrt.lt* 2020.08.03
Žvaigždinas

**Žvaigždinas** (*Astrophytum*) – kaktusinių (*Cactaceae*) šeimos augalų gentis. Dėl savo išvaizdos kartais vadinami „gyvaisiais akmenimis“.

Gentyje yra 4 rūšys:
*Tikrasis žvaigždinas (*Astrophytum asterias*) – neturi spyglių;
*Raginis žvaigždinas (*Astrophytum capricorne*) – daugiausia spyglių turinti žvaigždinių augalas;
*Taškuotasis žvaigždinas (*Astrophytum myriostigma*) – rūšis kilusi iš centrinės ir šiaurės rytų Meksikos aukštikalnių. Spyglių neturi.
*Puošnusis žvaigždinas (*Astrophytum ornatum*)
Vytautas Streikauskas

**Vytautas Streikauskas** (1946 m. kovo 3 d. Žuklijuose, Onuškio valsčiuje – 2026 m. vasario 16 d.) – Lietuvos ir Kaišiadorių rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija
1971 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, mokslinis agronomas – ekonomistas.

1988–1990 m. Kaišiadorių rajono vykdomojo komiteto pirmininkas, 1990–1995 m. Kaišiadorių rajono valdytojas. 2000 m. Kaišiadorių rajono savivaldybės administracijos žemės ūkio skyriaus vedėjas, 2004 m. Ekonomikos ir ūkio plėtros departamento direktorius. 2007-2011 m. Kaišiadorių rajono savivaldybės administracijos direktorius.

1988 m. Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdžio dalyvis, 1988 m. spalio 22 d.-23 d. LPS suvažiavimo delegatas. 1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos, nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Kaišiadorių rajono skyriaus narys.

1995–1997 m. (LDDP sąraše), 2003 m. iki balandžio mėn. (LSDP), 2007 m. ir 2011–2015 m. Kaišiadorių rajono savivaldybės tarybos narys.

Kaišiadorių vietos veiklos grupės steigėjas. Našlys, vaikai Giedrė, Kęstutis.

## Šaltiniai
Taškuotasis žvaigždinas

**Taškuotasis žvaigždinas** (*Astrophytum myriostigma*) – kaktusinių (*Cactaceae*) šeimos bedyglis augalas. Stiebas cilindriškas, iki 50 cm aukščio ir 15 cm skersmens. Epidermis su gausiai baltais vilnotais žvyneliais.

Žiedai geltoni, iki 6 cm skermsnes. Sėklos rudos, lėkštelės formos.

File:Astrophytum myriostigma nudum 5.JPG|*Astrophytum myriostigma var. nudum*
File:Astrophytum coahuilense 11.JPG|*Astrophytum myriostigma v. coahuilense*
File:Astrophytum myriostigma quadricostatum 7.JPG|*Astrophytum myriostigma v. quadricostatum*
File:Astrophytum myriostigma v. tricostatum 1.JPG|*Astrophytum myriostigma v. tricostatum*
File:Astrophytum myriostigma nudum 4.JPG|Gėlė


Paplitęs beveik visoje Meksikos centrinėje dalyje. Auga plynaukštėse. Šilumamėgis. Auginamas iš sėklų. Žinomos kelios formos.
Puošnusis žvaigždinas

**Puošnusis žvaigždinas** (*Astrophytum ornatum*) – kaktusinių (*Cactaceae*) šeimos augalas. Stiebas iki 100-200 cm aukščio ir 30 cm skersmens. Tai didžiausia žvaigždino genties kaktusų rūšis. Dygliai 5-7 cm ilgio, geltoni ar rudi. 

Rūšis plačiai auginama kaktusininkų kolekcijose, tačiau pražysta tik 15 metų po sudygimo.
Ežiakaktusis

**Ežiakaktusis** (*Echinocactus*) – kaktusinių (*Cactaceae*) šeimos rutuliškos formos augalų gentis, kuriai būdingi stambūs dygliai ir smulkūs žiedai. 

Gentyje yra 6 rūšys. Žinomesnės šios:
*Geltondyglis ežiakaktusis (*Echinocactus grusonii*)
*Žemasis ežiakaktusis (*Echinocactus horizonthalonius*)
*Plačiadyglis ežiakaktusis (*Echinocactus platyacanthus*)
*Teksasinis ežiakaktusis (*Echinocactus texensis*)
ir kt.
Valgomoji geltonpintė

**Valgomoji geltonpintė** (*Laetiporus sulphureus*) – geltonpinčių (*Laetiporus*) genties grybų rūšis.

Vaisiakūniai stambūs, dideli, 10-70 cm skersmens ir 1-5 cm storio, čerpiškai išaugę vienas virš kito, vienu kraštu prisitvirtinę prie substrato, geltonai oranžinės spalvos, paviršius nelygus, raukšlėtas, gruoblėtas, jaunų grybų kraštai buki, senesnių ploni. Vamzdeliai trumpi, sieros geltonumo. Trama gelsva, senų balta, minkšta, sultinga, malonaus kvapo, rūgštoko skonio.

Auga nuo pavasario iki rudens parkuose, soduose, skveruose, retai miškuose ant ąžuolų, gluosnių, uosių, klevų, guobų ir kitų lapuočių medžių kamienų, stuobrių. IV kategorijos, menkavertė. Lietuvoje dažna.

Medžiams iš pradžių kaip parazitai, vėliau kaip saprotrofai padaro daug žalos.

## Šaltiniai
Raginis žvaigždinas

**Raginis žvaigždinas**, dar vadinamas ir *ožiniu žvaigždinu* (*Astrophytum capricorne*) – kaktusinių (*Cactaceae*) šeimos augalas. Stiebas iki 60 cm aukščio, cilindriškas. Epidermis su taškeliais, kurie jauniems augalams būna rausvi, o senstant pasidaro balti. Dygliai iki 7 cm ilgio, kreivi, primenantys ožio ragus.

Žiedai geltoni, blizgantys, iki 7 cm skersmens. Žiedų žiotys tamsiai raudonos.

Auga Meksikoje. Dažna rūšis kaktusininkų kolekcijose. Mėgsta purią žemę. Laistomas tik kai visiškai išdžiūva žemė, o žiemą visai nelaistomas.


File:Astrophytum capricorne 7.JPG
File:Astrophytum senile 2.JPG|Astrophytum capricorne var. senile
File:Astrophytum crassispinum 3.JPG|Astrophytum capricorne va. crassispinum
Tikrasis žvaigždinas

**Tikrasis žvaigždinas** (*Astrophytum asterias*) – kaktusinių (*Cactaceae*) šeimos bedyglis augalas. Stiebas iki 8 cm aukščio, plokščias. Į Europą rūšį 1925 m. atvežė čekas A. Fričas. 

Paplitęs Meksikoje ir JAV (Teksase). Auga tokiuose pat dirvožemiuose kaip ir žemės ūkio kultūros. Labai dažnai ir dideliais kiekiais auginamas kaktusininkų mėgėjų.


File:Astrophytum asterias 16.JPG|*Astrophytum asterias*
File:Astrophytum asterias cv. superkabuto.JPG|*A. asterias* var. 'Superkabuto'
File:Astrophytum asterias nudum.JPG|*A. asterias* var. nudum
Geltondyglis ežiakaktusis

**Geltondyglis ežiakaktusis** (*Echinocactus grusonii*) – kaktusinių (*Cactaceae*) šeimos augalas. Stiebas rutuliškas, su daugiau nei 30 briaunų, aukso spalvos dygliais. Aukštis – iki 1 m, dygliai apie 7 cm ilgio.

Žiedai smulkūs, apie 5 cm skersmens. 

Auga Kanarų salose. Auginamas didesnės daugumos kaktusininkų kolekcijose, botanikos soduose. Dauginamas iš sėklų, kurios būna daigios keletą metų. Pražysta tik po daugelio auginimo metų.

Žinomos kelios formos.
Beržinis pintenis

**Beržinis pintenis** (, sin. *Polyporus betulinus*) – pintenių (*Piptoporus*) genties grybų rūšis.

Vaisiakūniai vienamečiai, išgaubtų kepurėlių pavidalo, šonu priaugę prie substrato. Kepurėlių paviršius padengtas luobele, balkšvos spalvos.

Auga įvairiuose miškuose ant išvirtusių beržų kamienų, šakų ir kelmų. Sukelia aktyvų rudąjį medienos puvinį.
Žemasis ežiakaktusis

**Žemasis ežiakaktusis** (*Echinocactus horizonthalonius*) – kaktusinių (*Cactaceae*) šeimos rutuliškos formos augalas. Stiebas iki 20 cm aukščio, dygliai išsidėstę įvairiai. Tai mažiausia ežiakaktusų genties rūšis. Be to, sunkiai auginama ir kaktusų mėgėjų kolekcijose, kadangi sėklos dygsta ir daigai auga blogai.

Žiedai rausvai violetiniai, iki 5 cm skersmens. 

Auga JAV pietinėje dalyje (Arizonoje, Teksase), šiaurinėje Meksikoje.
Plačiadyglis ežiakaktusis

**Plačiadyglis ežiakaktusis** (*Echinocactus platyacanthus*) – kaktusinių (*Cactaceae*) šeimos augalas. Stiebas statinaitės formos, iki 2 m aukščio ir iki 1 m skersmens. Ant aerolių būna 1-7 tiesūs ir labai tvirti dygliai. Žiedai geltoni, iki 8 cm skersmens.

Paplitęs Meksikoje. Vietos gyventojai iš stiebo minkštimo gamina saldainius. 

Dažna rūšis kaktusininkų kolekcijose, kadangi labai gerai auga, bet nepakenčia karštų saulės spindulių ir dažno persodinimo.
Žvynuotoji skylėtbudė

**Žvynuotoji skylėtbudė** (*Polyporus squamosus*) – skylėtbudžių (*Polyporus*) genties grybų rūšis.

## Požymiai

Vaisiakūniai labai dideli. Kepurėlė didelė – 10-30 cm (iki 60 cm) skersmens, vėduokliškai apskrita, gelsva, apaugusi tamsiai rudais, koncentriškai išsidėsčiusiais žvyneliais, kraštai ploni, dažniausiai užsilenkę žemyn. Vamzdeliai gelsvi, gelsvai rudi, iki 1,5 cm ilgio. Poros didelės kampuotos. Kotas trumpas, storas, šoninis, gelsvas, prie pagrindo juodas. Trama balta, mėsinga, sausa, kamštiška, malonaus medienos kvapo.

Sporos eliptiškos, lygios, 10-16 x 4-6 µm dydžio.

## Ekologija

Auga gegužės – rugsėjo mėn. parkuose, soduose, alėjose, pakelėse ant ąžuolų, guobų ir kitų lapuočių medžių kamienų, rečiau kelmų. Lietuvoje randama dažnai, vaisiakūniai paprastai auga pavieniui.

## Reikšmė

IV kategorijos, valgomi tik jauni, nesumedėję vaisiakūniai. Rekomenduotina rinkti pavasarį, kai trūksta geresnių grybų.

## Šaltiniai
Teksasinis ežiakaktusis

**Teksasinis ežiakaktusis** (*Echinocactus texensis*) – kaktusinių (*Cactaceae*) šeimos augalas. Stiebas iki 30 cm skersmens, su gana storais centriniais dygliais. Žiedas vienas. Vainiklapiai rausvos, rožinės spalvos. Žiedo vidurys tamsesnis.

Paplitęs JAV pietinėje dalyje, Meksikoje iki centrinės dalies. Dauginamas sėklomis, kurios labai daigios.
Kalvarijos savivaldybės taryba 2000–2003 m.

**[[Kalvarijos savivaldybės taryba]]** – Kalvarijos savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 2000 m. kovo 19 d.

### Rinkimuose dalyvavusios partijos

### Tarybos nariai

## Veikla
Meru išrinktas Jonas Kazys Dzirmeika.

## Nuorodos
Oficiali svetainė
Pėdulis

**Pėdulis**, **pėdulė** (*Pediocactus*) – kaktusinių (*Cactaceae*) šeimos augalų gentis, kuriai priklauso koloniški ar rutuliški kaktusai. Gentyje yra 6-11 rūšių:

* Pūkuotasis pėdulis (*Pediocactus bradyi*)
* Taškuotasis pėdulis (*Pediocactus despainii*)
* *[[Pediocactus hermannii]]*
* Tikrasis pėdulis (*Pediocactus knowltonii*)
* Šeriuotasis pėdulis (*Pediocactus paradinei*)
* Lenktadyglis pėdulis (*Pediocactus peeblesianus*)
* Žalsvažiedis pėdulis (*Pediocactus sileri*)
* Simpsono pėdulis (*Pediocactus simpsonii*)
* Dailusis pėdulis (*Pediocactus-winkleri*)
ir kt.
Gintaras Pukas

**Gintaras Pukas** (g. 1950 m. rugpjūčio 12 d. Kaune) – teisininkas, advokatas, Lietuvos ir Kauno miesto politinis bei visuomenės veikėjas, buvęs LR tarptautinių ekonominių santykių viceministras.

## Biografija
Baigė Kauno 6-ąją vidurinę mokyklą, 1974 m. – teisės studijas Vilniaus universiteto Teisės fakultete, įgijo teisininko kvalifikaciją.

1968–1973 m. Statybos ir architektūros instituto, Vilniaus universiteto, Vilniaus specializuotos Montavimo derinimo valdybos darbuotojas. Panevėžio juridinės konsultacijos advokatas, vėliau – vedėjas (1976–1983 m.), Kauno juridinės konsultacijos advokatas, advokatų kontoros „Pukas ir partneriai" (Kaune) steigėjas (1995 m.), jos advokatas, jos vadovas (specializacija – civilinė teisė). Pirmasis (po Lietuvos nepriklausomybės atkūrimo) Kauno miesto deputatų tarybos pirmininkas iki 1991 m., LR tarptautinių ekonominių santykių ministro pavaduotojas, Rytų Europos verslo informacinio centro vadovas Lietuvai.

Pirmasis atkurtos Lietuvos teisininkų draugijos Kauno skyriaus pirmininkas (1988–1993), VšĮ „Teisės ir demokratijos plėtros centras" (Komercinės teisės centro) steigėjas, vadovas, VšĮ „Kauno plėtros forumas" steigėjas, valdybos narys, Lietuvos persitvarkymo sąjūdžio Kauno tarybos narys, Lietuvos kooperatyvų sąjungos, Lietuvos aeroklubo, Karinio sporto klubo steigėjas, Teisėjų mokymo centro valdybų narys.

Nuo 1976 m. iki 2002 m. kovo mėn. 15 d. (5 kadencijas) Lietuvos advokatų prezidiumo (dabar – Advokatų tarybos) narys, 1978–1986 m. Kvalifikacinės komisijos, Atestacinės komisijos narys, 1992–1995 m. Lietuvos advokatų garbės teismo narys. 2000–2007 m. (2 kadencijas) advokato kvalifikacinio egzamino komisijos narys, nuo 2008 m. balandžio mėn. 18 d. Lietuvos advokatų tarybos narys.

Parengė dokumentų, publikacijų, straipsnių įvairiais Lietuvos Nepriklausomybės atkūrimo klausimais. Redagavo Lietuvos nepriklausomybės atkūrimo dokumentus (1990 m. kovo 11 d. aktą ir kt.). Valstybinės darbo grupės dėl tarpvalstybinių sutarčių, Lietuvos stojimo į tarptautines organizacijas vadovas.

Vedęs; žmona Henrieta.

## Šaltiniai
Alyvinė ūmėdė

**Alyvinė ūmėdė** arba *raudonkotė ūmėdė* (*Russula olivacea*) – ūmėdžių (*Russula*) genties grybų rūšis.

Vaisiakūniai vidutinio didumo arba dideli. Kepurėlė 8-10 (12-15) cm skersmens, jauna pusrutuliška, apvali, senų paplokščia, šiek tiek įdubusi, rudai raudona, pilkai raudona, žaliai ruda, su rudai žaliomis dėmėmis, matinė, mėsinga, masyvi, sausa, kartais suskeldėjusi. Kepurėlės spalva skirtingose augavietėse gai skirtis. Lakšteliai stori, tankūs, priaugtiniai. Kotas 3-7 (10) cm ilgio, 1-3 (4) cm storio, rožinis, rusvai raudonas, vagotas, kamštiškas, į pagrindą smailėjantis. Trama nekarti.

III kategorijos valgomas grybas. Lietuvoje labai dažnas.

## Šaltiniai
Blunkančioji ūmėdė

**Blunkančioji ūmėdė** (*Russula decolorans*) – ūmėdžių (*Russula*) genties grybų rūšis.

Vaisiakūniai vidutinio didumo. Kepurėlė 5-10, rečiau 12-15 cm skersmens, jauna pusrutuliška, iškili, senų paplokščia, vidurys kartais įdubęs, oranžinė, geltonai ruda, raudonai ruda, išblunkanti. Lakšteliai iš pradžių gelsvi, vėliau geltoni, pagaliau pilkai geltoni. Kotas 5-10 cm ilgio, 1-2,5 cm storio, baltas, grybui senstant įgauna pilką atspalvį. Trama balta, senesnių pilka, malonaus skonio.

Auga liepos–rugsėjo mėnesiais pušynuose, mišriuose miškuose. III kategorijos geras valgomas grybas. Iš šios ūmėdės išskirtas fermentas rusulinas, vartojamas sūrių gamyboje.

## Šaltiniai
Geltonviršė ūmėdė

**Geltonviršė ūmėdė** (*Russula ochroleuca*) – ūmėdžių (*Russula*) genties grybų rūšis.

Vaisiakūniai vidutinio didumo. Kepurėlė 5-8 (10) cm skersmens, iš pradžių pusiau apvali, vėliau iškili, paplokščia, kartais įdubusi, aukso geltonumo, geltona, žalsvo atspalvio, minkšta, matinė, sausa, luobelė gerai lupasi.
Lakšteliai balti, senesnių ochriniai, tankūs, minkšti, deginančio skonio, prisegtiniai. Kotas 3-8 cm ilgio, 1-2,5 cm storio, baltas, senų pilkas, vidus kamštiškas, minkštas. Trama balta, kieta, nekarti, malonaus kvapo.

Auga liepos–spalio mėnesiais spygliuočių, lapuočių miškuose. III kategorijos valgomas grybas. Lietuvoje retas.

## Šaltiniai
Kūgulis

**Kūgulis** (*Turbinicarpus*) – kaktusinių (*Cactaceae*) šeimos augalų gentis, kuriai priklauso maži ir vidutinio dydžio kaktusai, paplitę centrinėje Meksikoje. 

Gentyje yra apie 30 rūšių:
*Kankorėžinis kūgulis (*Turbinicarpus alonsoi*)
*Stambiažiedis kūgulis (*Turbinicarpus beguinii*) 
*Juosvasis kūgulis (*Turbinicarpus bonatzii*)
*Žvaigždėtasis kūgulis (*Turbinicarpus booleanus*)
*Geltonžiedis kūgulis (*Turbinicarpus flaviflorus*)
*Trumpadyglis kūgulis (*Turbinicarpus gielsdorfianus*)
*Pūstasis kūgulis (*Turbinicarpus hoferi*)
*Ilgadyglis kūgulis (*Turbinicarpus horripilus*)
*Plikasis kūgulis (*Turbinicarpus jauernigii*)
*Dailusis kūgulis (*Turbinicarpus knuthianus*)
*Kriaušinis kūgulis (*Turbinicarpus krainzianus*)
*Baltapūkis kūgulis (*Turbinicarpus laui*)
*Ppejotlinis kūgulis (*Turbinicarpus lophophoroides*)
*Mandragorinis kūgulis (*Turbinicarpus mandragora*)
*Vainikuotasis kūgulis (*Turbinicarpus ×mombergii*)
*Pilkšvasis kūgulis (*Turbinicarpus pailanus*)
*Vilnotasis kūgulis (*Turbinicarpus pseudomacrochele*)
*Pėduotasis kūgulis (*Turbinicarpus pseudopectinatus*)
*Lenktadyglis kūgulis (*Turbinicarpus rioverdensis*)
*Tankiapūkis kūgulis (*Turbinicarpus saueri*)
*Lankstytasis kūgulis (*Turbinicarpus schmiedickeanus*)
*Švarco kūgulis (*Turbinicarpus schwarzii*)
*Slapusis kūgulis (*Turbinicarpus subterraneus*)
*Kuokštuotasis kūgulis (*Turbinicarpus swobodae*)
*Žvynuotasis kūgulis (*Turbinicarpus valdezianus*)
*Tankiadyglis kūgulis (*Turbinicarpus viereckii*) 
*Izabelės kūgulis (*Turbinicarpus ysabelae*)
*Rusvažiedis kūgulis (*Turbinicarpus zaragozae*)
Grakščioji ūmėdė

**Grakščioji ūmėdė** (*Russula lepida*) – ūmėdžių (*Russula*) genties grybų rūšis.

Vaisiakūniai vidutinio didumo. Kepurėlė 5-8 (10) cm skersmens, jauna varpelio formos, senų paplokščia, neryškiai iškili, kartais truputį įdubusi, raudona, purpuriškai raudona, mėsinga, šiurkšti, sausa, luobelė nesilupa. Lakšteliai iš pradžių balti, vėliau gelsvi, platūs, priaugtiniai. Kotas 4-7 (9) cm ilgio, 1,5-3 cm storio, baltas, rožinio atspalvio, kietas, stangrus, plaušuotas, vidus kamštiškas, minkštas. Trama balta, kieta, karti.

Auga rugpjūčio–rugsėjo mėnesiais lapuočių miškuose, ypač ąžuolynuose, beržynuose. III kategorijos valgomas grybas. Mažai kirmijantis.

## Šaltiniai
Juosvoji ūmėdė

**Juosvoji ūmėdė** (*Russula nigricans*) – ūmėdžių (*Russula*) genties grybų rūšis.

Vaisiakūniai dideli. Kepurėlė 8-10, (15-20) cm skersmens, jauna pusrutuliška, truputi gleivėta, senesnių iškili, paplokščia, ar įdubusi, mėsinga, sausa, matinė, šiurkšti, iš pradžių balta, balsva, vėliau pilka, pilkai juosva, juosva, rudai juoda. Lakšteliai balti, grybui senstant tamsėja, stori, platūs, reti, labai trapūs, priaugtiniai. Kotas 2-6 cm ilgio, 1-3 storio, iš pradžių baltas, pilkas, vėliau juosvas, sausas, kietas. Trama balta, perlaužus staigiai paraudonuoja, po to pajuosta, trapi, nekarti, malonaus kvapo.

Auga liepos–rugsėjo mėnesiais spygliuočių, kartais lapuočių miškuose. Į šią ūmėdę labai panaši juodmėsę ūmėdę (*Russula adusta*), tik jos lakšteliai plonesni, tankesni. Grybas valgomas šviežias, marinuotas arba sūdytas.

## Šaltiniai
Piktoji ūmėdė

**Piktoji ūmėdė** (*Russula emetica*) – ūmėdžių (*Russula*) genties grybų rūšis.

Vaisiakūniai vidutinio didumo, labai trapūs. Kepurėlė 5-8 (10) cm skersmens, jauna pusrutuliška, iškili, vėliau horizontali, šviesiai raudona, luobelė lengvai lupasi. Lakšteliai balti, vėliau kreminiai. Kotas 7-8 cm ilgio, 1-2 cm storio, baltas, kietas. Trama balta, švelnaus kvapo, kartaus, deginančio pipirų skonio.

Auga liepos–rugsėjo mėnesiais spygliuočių, rečiau lapuočių miškuose. Dėl kartaus skonio maistui nerekomenduojama.

## Šaltiniai
Bronislovas Kučinskas

**Bronislovas Kučinskas** (g. 1938 m. gruodžio 10 d. Biržuose) – Lietuvos ir Kauno miesto politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija

1958 m. sidabro medaliu baigė Biržų J. Janonio vidurinę mokyklą, 1963 m. Kauno politechnikos institutą, inžinierius – mechanikas, technikos mokslų daktaras.

1962 m. Kauno pramonės statybos projektavimo instituto technologas, Kauno autoremonto gamyklos vyr. mechanikas, 1971 m. Specializuotos autotransporto įmonės direktorius. 1977 m. Kauno Vykdomojo komiteto pirmininko pirmasis pavaduotojas komunaliniam ūkiui. 1989 m. Kauno politechnikos instituto dėstytojas, docentas. 1999 m. mėsos perdirbimo įmonės UAB „Giraitės Leda“ generalinis direktorius. 2004 m. Kauno miesto savivaldybės mero patarėjas. Vilniaus universiteto VŠĮ Regioninių projektų valdymo centro direktorius.

Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdžio I ir II suvažiavimų dalyvis. 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Kauno skyriaus narys. 2003–2007 m. ir nuo 2007 m. Kauno miesto savivaldybės tarybos narys.

30 išradimų ir 14 mokslinių straipsnių autorius. Kauno golfo klubo, Rotary klubo narys. Valdovų rūmų atstatymo fondo steigėjas. Žmona Irena, vaikai Diana, Mindaugas.

## Nuorodos
* 2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai.

## Išnašos
Auksiškoji ūmėdė

**Auksiškoji ūmėdė** arba *chrominė ūmėdė* (*Russula claroflava*) – ūmėdžių (*Russula*) genties grybų rūšis.

Vaisiakūniai vidutinio didumo. Kepurėlė 5-8 (10) cm skersmens, jauna pusrutuliška, senų paplokščia, įdubusi, matinė, geltona, žalsvai geltona, luobelė gerai lupasi. Lakšteliai iš pradžių balsvi, vėliau gelsvi, geltoni, net pilkšvi, tankūs. Kotas 5-8 cm ilgio, 1-2 cm storio, baltas, senų pilkšvas, vidus kamštiškas, elastiškas. Trama balta, gelsva, perlaužus įgauna pilkšvą spalvą, malonaus kvapo ir skonio.

Auga rugpjūčio–rugsėjo mėnesiais beržynuose, kartais didelėmis grupėmis. III kategorijos valgomas grybas. Dažnesnis vakarinėje Lietuvos dalyje.

## Šaltiniai
Tikroji ūmėdė

**Tikroji ūmėdė** (*Russula vesca*) – ūmėdžių (*Russula*) genties grybų rūšis.

Vaisiakūniai vidutinio didumo. Kepurėlė 5-10 cm skersmens, iš pradžių neryškiai iškili, vėliau paplokščia, net įdubusi, sausa, tik drėgnu oru lipni, matinė, kieta, rausvai ruda, geltonai ruda, violetiškai raudona, išmarginta pilkomis, gelsvomis dėmėmis, odelė blogai lupasi. Lakšteliai balti, ploni, tankūs, kartais šakoti, priaugtiniai. Kotas 2-6 cm ilgio, 1-2,5 cm storio, baltas, stangrus, į pagrindą smailėjantis. Trama balta, kieta, malonaus kvapo ir skonio.

Auga liepos–rugsėjo mėnesiais lapuočių ir spygliuočių miškuose. Lietuvoje dažna. III kategorijos. Vertingiausia ūmėdė.

## Šaltiniai
Jonas Bielskis (1938)

**Jonas Bielskis** (1938 m. lapkričio 26 d. Kubiliuose, Kelmės rajonas – 2004 m. Kaune) – pedagogas, muziejininkas, Lietuvos ir Kauno miesto partinis, politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija
1946–1949 m. mokėsi Kubilių pradžios mokykloje, 1949–1952 m. Mockaičių septynmetėje mokykloje. 1956 m. baigė Tytuvėnų vidurinę mokyklą. 1956–1964 m. Kubilių klubo-skaityklos vedėjas. 1962 m. Šiaulių pedagoginiame institute baigė lietuvių kalbos specialybę. 1964–1965 m. Kauno 1-os internatinės mokyklos mokytojas.

1965–1970 m. LLKJS Kauno komiteto skyriaus vedėjas. 1970–1977 m. LKP Kauno miesto komiteto instruktorius, Požėlos rajono komiteto skyriaus vedėjas. 1977–1982 m. Kauno miesto kultūros skyriaus vedėjas. 1982–2004 m. Respublikinio pedagoginio muziejaus direktorius.

1990 m. LDDP, 2001 m. LSDP Kauno skyriaus narys. 1995–1997 m. Kauno miesto savivaldybės tarybos narys.

Lietuvos žurnalistų sąjungos narys. Daugelio straipsnių, publikacijų švietimo, kultūros klausimais autorius. Ypatingas Jono Bielskio nuopelnas – 1922 m. įkurto Pedagoginio muziejaus atgaivinimas, išgelbėjant jį nuo pavertimo metodiniu kabinetu.

## Bibliografija
* Respublikinis pedagoginis muziejus / dail. Viktorija Paliokienė, fotogr. Romualdas Požerskis. – Kaunas: Šviesa, 1986. – 32 p.: iliustr.
* Lietuvos mokyklai – 600. – Kaunas: Šviesa, 1992. – 29 p.: iliustr. – ISBN 5-430-01761-2
* Muziejininkas Vincas Ruzgas. – Vilnius: Respublikinė pedagogų draugija, 1993. – 107 p.: iliustr. – ISBN 9986-9010-0-6
* Šalia valdžios: tada, kai „darėm kultūros griuvėsius“: atsiminimai ir straipsniai / fotogr. Algirdas Kairys. – Kaunas: Kauno kultūros rūmų knygynas-salonas, 1996. – 92 p.: iliustr. – ISBN 9986-667-02-X
* Lietuviška mokykla svetur / Jonas Bielskis, Paulius Beresnevičius, Irena Tkačiukienė. – Vilnius: Leidybos centras, 1997. – 64 p.: iliustr. – ISBN 9986-03-340-3

## Šaltiniai
Ūmėdė garduolė

**Ūmėdė garduolė** (*Russula delica*) – ūmėdžių (*Russula*) genties grybų rūšis, dažnai vadinama **paliepiu**, **paliepe**, **kiauliabude**.

Vaisiakūniai vidutinio didumo, kartais dideli. Kepurėlė 8-10, rečiau 15-17 cm skersmens, jaunų gaubta, senų paplokščia, netaisyklingai išsilanksčiusi, vidurys kiek įdubęs, balta, senesnių baltai gelsva, ar net rusva, luobelė nesilupa. Lakšteliai balti, melsvo atspalvio, tankūs, nuaugę kotu žemyn. Kotas 3-6 cm ilgio, 1-3 cm storio, baltas, kietas. Trama balta, kieta, švelnaus ar net šiek tiek deginančio skonio.

Auga liepos–rugsėjo mėnesiais lapuočių ir spygliuočių miškuose. Lietuvoje dažna. II kategorijos. Nuo piengrybio paliepio ir piengrybio grūzdo skiriasi tik tuo, kad neturi pieniškų sulčių.

## Šaltiniai
Silkiakvapė ūmėdė

**Silkiakvapė ūmėdė** (*Russula xerampelina*) – ūmėdžių (*Russula*) genties grybų rūšis.

Vaisiakūniai vidutinio didumo. Kepurėlė 7-10 (13) cm skersmens, jauna gaubta, pusrutuliška, senų horizontali, kartais įdubusi, eglynuose auganti purpuriškai raudona, beržynuose gelsvai violetiškai žalsva, sausa, luobelė sunkiai lupasi. Lakšteliai geltoni, trapūs, priaugtiniai. Kotas 5-8 cm ilgio, 1-2 cm storio, baltas, dažnai rožinio atspalvio, paspaudus paraudonuoja.

Trama balta, kieta, nekarti, švelnaus skonio, seni grybai įgyja silkės kvapą.

Auga liepos–spalio mėnesiais lapuočių, spygliuočių miškuose, vietomis gausiai. III kategorijos valgomas grybas. Būdingas šio grybo požymis – paspaudus vaisiakūnį pakvimpa žuvimi, silke.

## Šaltiniai
Pilkšvažalė ūmėdė

**Pilkšvažalė ūmėdė** (*Russula aeruginea*) – ūmėdžių (*Russula*) genties grybų rūšis.

Vaisiakūniai vidutinio didumo. Kepurėlė 7-10 cm skersmens, jauna pusrutuliška, gaubta, senų paplokščia, horizontali, kartais neryškiai įdubusi, žalsva, pilkai žalia, sausa, drėgnu oru lipni, odelė lengvai lupasi iš centro. Lakšteliai balti vėliau gelsvi, geltoni, tankūs, trapūs, gležni. Kotas 3-6 cm ilgio, 1-2 cm storio, baltas, kietas, į pagrindą smailėjantis.
Trama balta, stangri, malonaus kvapo ir skonio. Sporos 6-9 x 5-7 μm.

Auga liepos–rugsėjo mėnesiais beržynuose, miškuose po beržais. Labai dažna. Valgoma, IV kategorijos. Iš visų ūmėdžių ši labiausiai panaši į žalsvąją musmirę, todėl reikia būti ypač atsargiems.

## Šaltiniai
Šakotalakštė ūmėdė

**Šakotalakštė ūmėdė** arba *tankialakštė ūmėdė* (*Russula heterophylla*) – ūmėdžių (*Russula*) genties grybų rūšis.

Vaisiakūniai vidutinio didumo, kartais dideli. Kepurėlė 5-8 (11) cm skersmens, jauna gaubta, pusiau apvali, senų netaisyklingai paplokščia, įdubusi, pilkai žalia, melsvai žalsva, rudai žalia, centrinė dalis tamsesnė, kieta, plaušuota, mėsinga.
Lakšteliai gelsvi, tankūs, labai šakoti, platūs, priaugtiniai, pakraščiai dažniausiai rusvomis dėmėmis. Kotas 3-8 cm ilgio, 1-3 cm storio, baltas, kartais su rudomis dėmėmis, į pagrindą smailėjantis. Trama balta, koto viduje kamštiška, malonaus kvapo ir skonio.

Auga liepos–rugsėjo mėnesiais lapuočių ir spygliočių miškuose. Geras valgomas grybas. Lietuvoje nedažna.

## Šaltiniai
Dainius Adomaitis

**Dainius Adomaitis** (g. 1974 m. sausio 19 d. Degutinės k., Šakių raj.) – karjerą baigęs Lietuvos krepšininkas, krepšinio treneris.

## Profesionalaus krepšininko karjera
Karjerą pradėjo Vilniaus „Statyboje“, o vėliau perėjo į Kauno „Žalgirį“, su kuriuo laimėjo Europos taurę bei Eurolygą. Po sėkmingai pasibaigusio sezono Kaune krepšininkas perėjo į Montekatinio „Zucchetti“, bet šioje ekipoje nepritapo ir perėjo į Lenkijos komandą „Anwil“, o vėliau į Vroclavo „Sląsk“, kol galiausiai 2003 m. atvyko į Prancūzijos Gravelino „Maritime“, o jau kitais metais tapo šios komandos kapitonu. Vis dėlto, pasibaigus 2006–2007 m. sezonui ir prancūzų klube pasikeitus treneriams, D. Adomaičio paslaugų buvo atsisakyta. Nuo 2007 m. rungtyniavo Rygos „Barons“ klube. 2009 m. rugpjūčio mėn. paskelbė apie karjeros pabaigą.

## Trenerio karjera
2009 m. rugpjūčio 22 d. tapo Slupsko „Energa Czarni“ trenerio asistentu. 2010 m. kovo 23 d. tapo Slupsko komandos vyr. treneriu.

2014 m. rugpjūčio 1 d. pasirašė vienerių metų kontraktą su galimybe jį pratęsti su Utenos „Juventus“ klubu.

2015 m. birželio 30 d. pasirašė dvejų metų sutartį su Klaipėdos „Neptūno“ klubu.

2018 m. birželio 22 d. pasirašė dvejų metų sutartį su Vilniaus „Ryto“ klubu.

2021 m. sausio viduryje tapo Jeruzalės „Hapoel“ vyr. treneriu, bet po beveik 3 mėnesių buvo atleistas.

2021 m. gruodžio pabaigoje sugrįžo į Klaipėdos „Neptūno“ klubą ir pasirašė 2,5 metų kontraktą. 2022 m. liepos pradžioje persikėlė į Japonijos Tokijo „Alvark“ klubą.

### Lietuvos vyrų krepšinio rinktinė (2016–2019)
2016 m. spalio 25 d. buvo išrinktas Lietuvos vyrų krepšinio rinktinės vyriausiuoju treneriu, pareigose pakeisdamas Joną Kazlauską. 2019 m. rugsėjo 8 d. pasitraukė iš rinktinės vyr. trenerio posto.

## Pasiekimai

Kaip žaidėjo:
* 1996 m. Europos jaunimo čempionas.
* 1997, 1998, 1999 m. Lietuvos čempionas.
* 1998 m. Europos taurės laimėtojas.
* 1999 m. Eurolygos čempionas.
* 1999 m. NEBL čempionas.
* 2000 m. Sidnėjaus olimpinių žaidynių bronzos medalio laimėtojas.
* 2001, 2002 m. Lenkijos čempionas.
* 2003 m. Lenkijos lygos bronzos medalio laimėtojas.
* 2008 m. Latvijos čempionas.
* 2008 m. FIBA Europos taurės čempionas.

Kaip trenerio:
* 2014 m. LKL trečioji vieta.
* 2015 m. BBL trečioji vieta.
* 2015 m. LKL trečioji vieta.
* 2016 m. LKL antroji vieta.
* 2018 m. LKL antroji vieta.
* 2019 m. Karaliaus Mindaugo taurė pirmoji vieta.
* 2019 m. LKL antroji vieta.
* 2020 m. LKL antroji vieta.

## Šaltiniai
Zigmantas Benjaminas Kazakevičius

**Zigmantas Benjaminas Kazakevičius** (g. 1942 m. spalio 21 d. Skriaudžiuose, Prienų raj.) – Lietuvos ir Kauno miesto savivaldos politikas.

## Biografija

1961 m. baigė Veiverių vidurinę mokyklą, 1968 m. – Lietuvos kūno kultūros institutą, 1975 m. – Leningrado aukštąją partinę mokyklą, 1995 m. stažavosi Europos politinėje akademijoje Lecke (Vokietija), 2001 m. Finansų ir bankininkystės institute.

1962–1965 m. atliko karo tarnybą Archangelsko srityje.

1967–1970 m. Kauno 1-osios vidurinės mokyklos mokytojas. 1970–1973 m. LLKJS Kauno miesto komiteto mokyklų skyriaus instruktorius, LKP Požėlos rajono komiteto lektorius konsultantas. 1975–1976 m. LKP Kauno miesto komiteto Politinio švietimo namų vedėjas, 1976–1979 m. LKP Kauno miesto komiteto Mokslo, mokymo ir aukštųjų mokyklų skyriaus vedėjas. 1979–1990 m. Kauno miesto vykdomojo komiteto pirmininko pavaduotojas.

1990 m. Kauno viešbučių tresto valdytojo pavaduotojas, 1991–1992 m. valstybinės komercinės socialinių paslaugų įmonės „SOPA“ generalinio direktoriaus pavaduotojas, direktorius socialiniams klausimams. 1991–1993 m. susivienijimo „Banga“ socialinės buitinės tarnybos viršininkas, personalo direktorius. 1993–1995 m. Vyriausybės atstovas Kauno mieste, 1997 m. –Kauno apskrityje. 1997 m. AB „Grifas“ direktorius, 1998–2000 m. UAB „Žaliakalnio viešbutis“ direktorius, 2000 m. AB „Lietuvos taupomasis bankas“ Kauno centro poskyrio viršininkas.

2001–2003 m. ir 2006–2008 m. Kauno apskrities viršininko pavaduotojas, 2003–2004 m. vidaus reikalų viceministras, 2004–2006 m. Kauno apskrities viršininkas. 

1994–1995 m. Kauno miesto tarybos deputatas, 1997 m., 2003–2004 m. ir 2007 m. (mandato atsisakė) Kauno miesto savivaldybės tarybos narys.

1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos narys, nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Kauno skyriaus narys, tarybos ir prezidiumo narys.

## Nuorodos
* 2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai.

## Išnašos
Tomas Masiulis

**Tomas Masiulis** (g. 1975 m. rugsėjo 19 d. Kaune) – Lietuvos krepšininkas, krepšinio treneris.

## Profesionalaus krepšininko karjera
Krepšininko karjerą pradėjo Jonavos „Statybos“ komandoje antrojoje Lietuvos lygoje (LKAL), o jau po metų perėjo į Kauno „Žalgirį“ ir žaidė jame iki 2002 metų vidurio, kai perėjo į Sienos „MdP“ komandą. Šioje ekipoje užbaigęs sezoną, krepšininkas perėjo į Lenkijos Sopoto „Prokom Trefl“. Lenkijos klube praleido 6 sezonus. 2008 m. T. Masiulis, kartu su Rolandu Alijevu prisijungė prie „Žalgirio“ ekipos. Tačiau, gruodžio 16 dieną pasibaigęs kontraktas su Kauno „Žalgiriu“ nebuvo pratęstas, todėl jau gruodžio 17 dieną krepšininkas pasirašė sutartį su Kauno „Aisčių“ komanda. 2009 m. baigė profesionalaus krepšininko karjerą.

## Trenerio karjera
2009 m. spalio pradžioje tapo Arvydo Sabonio mokyklos 14-mečių vaikinų treneriu.

2010 m. sausio 19 d. tapo Kauno „Aisčių“ vyr. trenerio asistentu.

2011 m. tapo Žalgirio-2 komandos vyr. treneriu.

2013–2016 m. Lietuvos U-20 vaikinų vyr. treneris.

Nuo 2018 m. dirbo Šarūno Jasikevičiaus padėjėju „Žalgiryje“. 2020 m. su „Žalgirio“ trenerių štabu perėjo į FC Barcelona klubą. 2020 m. spalio 9 d. netikėtai debiutavo kaip komandos vyr. treneris, po to, kai dėl teigiamų COVID-19 testų komandai negalėjo vadovauti nei pats Š. Jasikevičius, nei jo asistentas Darius Maskoliūnas. Nuo 2023 m. buvo Š. Jasikevičiaus padėjėju Stambulo „Fenerbahče“ klube.

2025 m. birželio 28 d. tapo Kauno „Žalgirio“ vyriausiuoju treneriu.

## Šeima
Sūnus – krepšininkas Gytis Masiulis.

## Pasiekimai
Žaidėjo karjera:
* 1996 metų Europos jaunimo čempionas.
* 1996, 1997, 1998, 1999, 2001 metų Lietuvos čempionas.
* 1998, 2002 metų Europos taurės laimėtojas.
* 1999 metų Eurolygos čempionas.
* 1999 metų NEBL čempionas.
* 2000 metų Lietuvos vicečempionas.
* 2000 metų Sidnėjaus olimpinių žaidynių bronzos medalio laimėtojas.
* 2001 metų NEBL vicečempionas.
* 2003 metų Lenkijos vicečempionas.
* 2004, 2005, 2006, 2007, 2008 metų Lenkijos čempionas.
* 2006 metų Lenkijos lygos finalo naudingiausias žaidėjas.
Trenerio karjera:
* 2013 m. U-19 pasaulio čempionato bronzos medalio laimėtojas.
* 2016 m. U-20 Europos čempionato sidabro medalio laimėtojas.
* 2025 m. Eurolygos čempionas (kaip asistentas)
* 2026 m. Karaliaus Mindaugo taurės čempionas

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Basketnews.lt puslapis apie žaidėją
Baltagauris piengrybis

**Baltagauris piengrybis** (*Lactarius pubescens*) – piengrybių (*Lactarius*) genties grybų rūšis.

Vaisiakūniai smulkūs arba vidutinio didumo. Kepurėlė 3-5 (7) cm skersmens, jauna pusiau apvali, iškili, vėliau paplokščia arba įdubusi, mėsinga, plaušuota, pakraščiai šerpetoti, plaukuoti, palinkę žemyn.
Lakšteliai iš pradžių balti, vėliau rusvo atspalvio, tankūs, siauri, priaugtiniai arba pusiau nuaugtiniai. Kotas 2-5 cm ilgio, 0,5-1,5 cm storio, rusvas, baltas, į pagrindą smailėjantis, plaušuotas.
Trama balta, tvirta, trapi, deginančio skonio, malonaus kvapo. Pieniškos sultys baltos, aštraus skonio.

Auga liepos–rugsėjo mėnesiais žolėtuose miškų pakraščiuose, pamiškėse, krūmynuose, ypač beržynuose. II kategorijos, valgomas grybas, tinkamas valgyti sūdytas arba marinuotas. Lietuvoje gana dažnas.

## Šaltiniai
Rudasis piengrybis

**Rudasis piengrybis** (*Lactarius rufus*) – piengrybių (*Lactarius*) genties grybų rūšis.

Vaisiakūniai vidutinio didumo, rečiau dideli. Kepurėlė 5-7 (10) cm skersmens, jauna pusiau apvali, senesnių paplokščia, įdubusi, visada su gūbreliu, kieta, trapi, raudonai ruda, oranžiškai ruda, ruda, kaštoninės spalvos. Lakšteliai iš pradžių gelsvi, vėliau rusvai rudi, priaugtiniai.

Kotas 5-9 cm ilgio, 0,5-2 cm storio, jaunas balsvas, senesnis kepurėlės spalvos, kietas, trapus. Trama iš pradžių balta, vėliau rusva, stangri, kartaus skonio. Pieniškos sultys baltos, spalvos nekeičia, karčios.

Auga rugpjūčio–spalio (kartais birželio) mėnesiais įvairiuose miškuose. IV kategorijos, vartojamas sūdytas.

## Šaltiniai
Apysaldis piengrybis

**Apysaldis piengrybis** (*Lactarius subdulcis*) – piengrybių (*Lactarius*) genties grybų rūšis.

Vaisiakūniai smulkūs. Kepurėlė 3-5 (7) cm skersmens, jauna išgaubta, iškili, vėliau paplokščia, šiek tiek įdubusi, dažniausiai su gūbreliu, drėgnu oru gleivėta, lygi, neplaušuota, iš pradžių raudonai ruda, rausva, vėliau geltonai rusva. Lakšteliai balsvi, senesnių gelsvi, tankūs, trapūs, priaugtiniai arba neryškiai kotu nuaugę žemyn. Kotas 3-6 cm ilgio, 0,5-1 cm storio, kepurėlės spalvos, tuščiaviduris, visada trumpesnis už kepurėlės plotį.

Trama gelsva, ochrinės spalvos, plona, elastinga, malonaus kvapo, aštroko skonio. Pieniškos sultys baltos, spalvos nekeičia, nekarčios, jauni grybai labai sultingi.

Auga liepos–spalio mėnesiais įvairiuose miškuose. IV kategorijos, vartojamas sūdytas. Lietuvoje labai paplitęs, gausiai auga kasmet.

## Šaltiniai
Paprastasis piengrybis

**Paprastasis piengrybis** (*Lactarius trivialis*) – piengrybių (*Lactarius*) genties grybų rūšis.

Kepurėlė 7-10 (15) cm, kartais net iki 25 cm skersmens, jauna išgaubta, senesnių paplokščia ar įdubusi, drėgnu oru lipni, gleivėta, iš pradžių gelsva, rusvai gelsva, vėliau pašviesėja iki geltonai rudos.

Lakšteliai jaunų balti, senesni gelsvi, geltonai rudi. Pieniškos sultys baltos, išdžiuvusios geltonos, jauni vaisiakūniai labai sultingi. Kotas 5-12 cm ilgio, 1-3 cm storio, rusvai gelsvas, tuščiaviduris, lipnus, slidus, išilgai su duobutėmis.
Trama balta, trapi, kartoko, deginančio skonio.

Auga liepos–spalio mėnesiais spygliuočių, mišriuose miškuose, pavieniui, kartais gausiai. III kategorijos, valgomas grybas, paprastai sūdomas.

## Šaltiniai
Virgilijus Vladislovas Bulovas

**Virgilijus Vladislovas Bulovas** (1939 m. lapkričio 6 d. Kaune – 2024 m. vasario 19 d. ten pat) – Lietuvos inžinierius, pedagogas, politikas.

## Biografija
1955 m. baigė Kauno Aušros berniukų gimnaziją, 1960 m. Kauno politechnikos institutą, inžinierius elektrotechnikas; specialybė – kompiuteriai. 1975 m. technikos mokslų daktaras.

1958 m. Kauno klinikinės ligoninės rentgenotechnikas. 1960 m. Kauno politechnikos instituto asistentas, 1962 m. vyr. dėstytojas. 1968 m. KPI Automatikos ir skaičiavimo technikos fakulteto prodekanas, 1976–1987 m. docentas, 1987 m. Specialistų tobulinimosi fakulteto dekanas. Apie 50 mokslinių straipsnių ir knygų autorius, dviejų išradimų bendraautorius.

1992–1996 m. Seimo narys, 1993–1996 m. Seimo derybų su NVS šalimis darbo grupės vadovas, 1993–1996 m. Seimo delegacijos Šiaurės Atlanto Asamblėjoje pirmininko pavaduotojas. 1993 m. valstybinės delegacijos deryboms su Rusijos Federacija vadovas.

1996 m. ir 2003–2004 m. LR vidaus reikalų ministras. 1997–2001 m. LR nepaprastasis ir įgaliotasis ambasadorius Kazachstane. 2001 m. LR vidaus reikalų viceministras, 2001–2005 m. – LR VRM sekretorius, vėliau – ministro patarėjas.

1997 m. kovo–balandžio mėn. Kauno miesto savivaldybės tarybos narys (LDDP sąraše).

Nuo 1963 m. TSKP narys. Vėliau – LDDP narys.

## Apdovanojimai
* 1992 m. Sausio 13-osios atminimo medalis.
* 1996 m. Lietuvos kariuomenės kūrėjų savanorių medalis.

## Šaltiniai

|-

|-

|-
Ruduokė

**Ruduokės** pavadinimu vadinami dviejų skirtingų rūšių grybai:
* Pušyninė rudmėsė (*Lactarius deliciosus*), kuri auga pušynuose, sudaro mikorizę su pušimis;
* Eglyninė rudmėsė (*Lactarius deterrimus*), kuri auga eglynuose, sudaro mikorizę su eglėmis.
Aitrusis piengrybis

**Aitrusis piengrybis** (*Lactarius pyrogalus*) – piengrybių (*Lactarius*) genties grybų rūšis.

Vaisiakūniai vidutinio didumo. Kepurėlė 3-8 (10) cm skersmens, jauna apvali, senesnių iškili, vėliau paplokščia, šiek tiek įdubusi, ochriškai pilkos spalvos, violetinio atspalvio, pakraščiai juostuoti, jaunų užsilenkę žemyn, senų išsitiesia. Lakšteliai gelsvi, vėliau ochrinės spalvos, stori, reti, priaugtiniai, kartais nuaugę kotu žemyn. Kotas 3-8 cm ilgio, 0,5-1,5 cm storio, balsvas, lygus, trapus, nedėmėtas, prie pagrindo užsilenkęs. Trama balta, perlaužus, pagelsta. Pieniškos sultys karčios.

Auga rugpjūčio-spalio mėnesiais lapuočių, mišriuose miškuose, ypač po lazdynais. IV kategorijos, vartojamas sūdytas.

## Šaltiniai
Švelnusis piengrybis

**Švelnusis piengrybis** (*Lactarius aurantiacus*) – piengrybių (*Lactarius*) genties grybų rūšis.

Vaisiakūniai smulkūs arba vidutinio didumo. Kepurėlė 3-5 (8) cm skersmens, jauna apvali, gaubta, vėliau paplokščia, kiek įdubusi, lipni, po lietaus gleivėta, neplaušuota, oranžiškai geltona, oranžinė, pakraščiai iš pradžių palinkę žemyn, vėliau išsitiesia.
Lakšteliai šviesiai gelsvi, vėliau oranžiškai geltoni, ploni, tankūs, priaugtiniai. Kotas 2-5 (7) cm ilgio, 0,3-0,8 cm storio, tuščiaviduris, stangrus, trapus, neplaušuotas, kepurėlės spalvos, prie pagrindo balsvas.

Trama gelsva, koto rausva, jaunų grybų trapi, senesnių elastinga, nekarti, malonaus kvapo. Sultys baltos, ištryškusios spalvos nekeičia, jauni grybai labai sultingi, malonaus kvapo, kartokas.

Auga liepos–spalio mėnesiais lapuočių, spygliuočių (ypač eglynuose) miškuose, kartais labai gausiai. IV kategorijos, vartojamas sūdytas.

## Šaltiniai
Piengrybis paąžuolis

**Piengrybis paąžuolis** (*Lactarius quietus*) – piengrybių (*Lactarius*) genties grybų rūšis. Kepurėlė 3-8 cm. Jaunų grybų iškili, senesnių paplokščia ar įdubusi, rausvai ruda. Lakšteliai balsvi, priaugtiniai. Kotas 3-5 cm. Trama rausvai gelsva, su balsvomis pieniškomis sultimis.

Auga po ąžuolais, pavieniui ar grupėmis. 

Lietuvoje dažna rūšis ir paplitusi ten, kur yra ąžuolynai.
Gelsvasis piengrybis

**Gelsvasis piengrybis** (*Lactarius resimus*) – piengrybių (*Lactarius*) genties grybų rūšis. Kepurėlė 5-15 cm skersmens. Jaunų grybų kepurėlė iškili, balta, vėliau tampa paplokščia, rusvai gelsva. Lakšteliai iš pradžių balti, o vėliau įgauna kitokį atspalvį – rusvi, gelsvi. Kotas trumpas, tuščiaviduris. Trama balta, paspaudus geltonuoja, turi vaisių kvapą ir aštroką skonį.

Grybas valgomas. Auga vasarą ir rudenį pavieniui arba nedidelėmis grupėmis, beržynuose, pušynuose su beržo priemaiša.

Lietuvoje rūšis nereta, daugiau išplitusi pietvakarinėjė dalyje ir ypač Kuršių nerijos miškuose.
Seišelių vėliava

Dabartinė **[[Seišeliai|Seišelių]] vėliava** įteisinta 1996 metų birželio 18 dieną. Vėliavos pagrindą sudaro penkių spalvų – mėlyna, geltona, raudona, balta, žalia – bei penkių įstrižų juostų, einančių iš kairiojo apatinio kampo, penkiaspalvė vėliava. Įstrižas juostų derinys simbolizuoja šios nedidelės valstybės dinamiškumą bei orientaciją į ateitį.

Tamsiai mėlyna spalva simbolizuoja dangų ir vandenyną, supantį šį salyną; geltona – saulę, teikiančią šviesą ir gyvybę; raudona – žmonių pasiryžimą dirbti šalies vardan; balta – teisingumą ir harmoniją, žalia – Seišelių salas ir šalies gamtą.

## Istorija

Pirmosios vėliavos dabartinėje Seišelių Respublikoje atsirado šiai teritorijai tapus Jungtinės Karalystės kolonija. Šiai teritorijai esant Britanijos kolonija, buvo naudojama tradicinė Britanijos kolonijoms būdinga vėliava, su kairiajame viršutiniame kampe esančia Jungtinės Karalystės vėliava bei vėliavos pagrinde esančiu ir tam tikrą teritorijos specifiką atspindinčiu simboliu.

1976 metų birželio 29 dieną šaliai atgavus nepriklausomybę iš Didžiosios Britanijos, tuo pačiu metu buvo įteisinta nauja šalies vėliava. Jos pagrindas buvo sudarytas iš keturių nevienodo dydžio lygiašonių trikampių (šonuose esančiais raudonais ir viršuje bei apačioje esančiais mėlynais), atskirtų baltos spalvos įstrižu kryžiumi.

Vėliavos spalvų simbolika buvo aiškinama dvejopai. Pirma – dviejų pagrindinių partijų spalvos: balta ir mėlyna simbolizuoja Demokratų partiją, raudona ir balta – Seišelių Liaudies Vienybės Partiją. Antra – Prancūzijos ir Britanijos valstybių, kadaise valdžiusių šias salas, vėliavų spalvas.

Praėjus vos metams nuo nepriklausomybės paskelbimo, buvo pakeista pirmoji ir įteisinta antroji Seišelių Respublikos vėliava. Vėliavos pagrindu buvo paimta Seišelių Liaudies Vienybės Partijos vėliava. Vėliavą sudarė raudonos, baltos ir žalios spalvų horizontalios banguotos juostos.

Spalvų gama simbolizavo: raudona – revoliuciją ir progresą; žalia – žemę ir žemės ūkį; balta – salos krantus skalaujančias bangas ir Indijos vandenyno turtus.

Pastaroji vėliava yra gana panaši į buvusią LTSR vėliavą.
Piengrybis paberžis

**Piengrybis paberžis** (*Lactarius torminosus*) – piengrybių (*Lactarius*) genties grybų rūšis.
Lietuvoje dar vadinama *pūkuote, pakarkle, paalksne*.

Vaisiakūniai vidutinio dydžio, retai dideli. Kepurėlė 5-10 cm skersmens, pasitaiko iki 15-20 cm skersmens. Jaunų grybų ji išgaubta, vėliau tampa iškiliai paplokščia, o vidurys įdubęs, gauruota. Kepurėlės spalva – jauna švelniai rožinė, o vėliau gelsvai rožinė, rausva.

Lakšteliai nuaugtiniai, kreminės rusvos spalvos, paspaudus išsiskiria baltos pieniškos sultys. Kotas 3-8 cm, 0,5-2 cm storio, cilindriškas, perlaužus išsiskiria baltos pieniškos sultys. Trama balta, senesių grybų rusva, aštraus, deginančio skonio, malonaus kvapo.

Auga liepos–spalio mėnesiais lapuočių, mišriuose miškuose. Sudaro mikorizę su beržais. Randamas vasarą ir rudenį. Grybas valgomas, II kategorijos. Vartojamass sūdytass, marinuotass, tačiau prieš tai patartina keletą valandų pamirkyti šaltame vandenyje. Lietuvoje visur paplitęs ir grybautojų mėgstamas grybas.

Lietuvoje labai dažna rūšis.

## Galerija

Image:Lactarius torminosus.jpg


## Šaltiniai