open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Jonas XIX

**Jonas XIX** (*Giovanni XIX*, gimimo vardas **Romano dei Conti di Tuscolo**, gimė Romoje – mirė 1032 m. spalį, palaidotas Švento Petro bazilikoje, kapas sunaikintas rekonstrukcijos metu) – popiežius nuo 1024 m. gegužė iki mirties.

## Biografija

Pontifiko sostą užėmė po savo brolio Benedikto VIII mirties. Prieš išrenkant popiežiumi buvo pasaulietis, Romos konsulas ir senatorius. Tik prieš pat rinkimus gavo vyskupo titulą leidžianti dalyvauti popiežiaus rinkimuose.

Laisvai traktuodamas Bažnytinius įstatymus ir nežinodamas Bažnyčios papročių Jonas XIX sutiko už didelį kyšį Konstantinopolio patriarchui suteikti *ekumeninio vyskupo* titulą. Kilęs triukšmas Bažnyčios viduje privertė atsisakyti šios idėjos.

Po Henriko II mirties parėmė naująjį imperatorių Konradą II ir karūnavo jį per 1027 metų Velykas Švento Petro bazilikoje.

1027 metais palaimino Lenkijos karaliaus Boleslovo I karūnavimą ir nusiuntė jam karūną.

**Pastaba:** kitas popiežiaus pasivadinęs Jono vardu buvo Jonas XXI (1276–1277 m.), popiežiaus Jono XX niekada nebuvo.

## Nuorodos
* Sąrašas:Popiežiai
Engurės savivaldybė

**Engurės savivaldybė** () – buvęs administracinis vienetas vidurio Latvijoje, Kurše. Administracinis centras – Smardė. Savivaldybė sudaryta 2009 m. reformos metu iš Tukumo rajono dalies. Buvo suskirstyta į 3 valsčius: Engurės, Lapmežciemo ir Smardės. Po 2021 m. administracinės-teritorinės reformos panaikinta, prijungta prie naujos Tukumo savivaldybės.

## Šaltiniai
Ėrglių savivaldybė

**Ėrglių savivaldybė** () – buvęs administracinis vienetas vidurio Latvijoje, Vidžemėje. Administracinis centras – Ėrgliai. Savivaldybė sudaryta 2006 m. reformos metu iš Maduonos rajono dalies. Buvo suskirstyta į 3 valsčius: Ėrglių, Jumurdos ir Sausnėjos. Po 2021 m. administracinės-teritorinės reformos panaikinta, prijungta prie naujos Maduonos savivaldybės.

## Šaltiniai
Humbug

**Humbug** – trečiasis britų roko grupės „Arctic Monkeys“ studijinis albumas. „Humbug“ pirmiausia buvo išleistas Japonijoje, 2009 m. rugpjūčio 19 d. Vėliau, 2009 m. rugpjūčio 21 d., jis išleistas Australijoje, Brazilijoje ir Vokietijoje. Jungtinėje Karalystėje albumas pasirodė 2009 m. rugpjūčio 24 d., JAV – diena vėliau, o Graikijoje – 2009 m. rugpjūčio 31 d. Albumas buvo išleistas prieš jų pasirodymą Redingo ir Lydso festivaliuose. Albumo viršelis buvo atskleistas grupės puslapyje 2009 m. birželio 22 d. Įrašui pristatyti išleisti trys singlai: „Crying Lightning“, „Cornerstore“ ir „My Propeller“.

Albumas susilaukė daugiausia teigiamų kritikų įvertinimų ir buvo komerciškai sėkmingas. Per pirmąją savaitę Jungtinėje Karalystėje parduota per 96 tūkstančiai kopijų ir jis debiutavo pirmojoje albumų reitingo vietoje, tampant trečiuoju grupės įrašu, pasiekusiu šią viršūnę. 2013 m. liepos mėnesio duomenimis, Jungtinėje Karalystėje parduota per 300 tūkstančių įrašo kopijų ir jis tapęs platininiu.

## Dainų sąrašas
Visų dainų žodžių autorius Alex Turner, visą muziką sukūrė „Arctic Monkeys“.

## Kūrybinė grupė
**Arctic Monkeys**
* Alex Turner – vokalas, gitara; pritariamasis vokalas ; klavišiniai 
* Jamie Cook – gitara
* Nick O'Malley – bosinė gitara; pritariamasis vokalas 
* Matt Helders – būgnai, perkusija; pritariamasis vokalas 

**Papildomi muzikantai**
* John Ashton – klavišiniai , pritariamasis vokalas 
* Alison Mosshart – papildomas vokalas 

**Techninis personalas**
* Joshua Homme – prodiusavimas 
* James Ford – prodiusavimas 
* Alain Johannes – garso inžinerijs
* Justin Smith – garso inžinerijos pagalba 
* Claudius Mittendorfer – papildoma garso inžinerija 
* Rich Costey – garso suvedimas
* Howie Weinberg – garso dizainas

**Dizainas**
* Guy Aroch – viršelio fotografija, bukleto fotografijos
* Chapman Baehler – bukleto fotografijos
* Mark Bull – bukleto fotografijos
* Justin Smith – bukleto fotografijos

## Išnašos
Henrikas Elzbutas

**Henrikas Elzbutas** (g. 1937 m. lapkričio 4 d. Verbūnai, Gruzdžių valsčius) – Lietuvos statybos inžinierius, technologijos mokslų daktaras.

## Biografija
1965 m. baigė Kauno politechnikos institutą. 1971 m. apgynė disertaciją „Silikatinio betono ir jo komponentų kai kurių savybių tyrimas dielektriniais metodais“, technikos mokslų kandidatas.

Nuo 1965 m. Kauno politechnikos instituto (nuo 1990 m. Kauno technologijos universitetas) dėstytojas,1970–1978 m. Statybinių medžiagų ir konstrukcijų probleminės laboratorijos vedėjas, 1992–1995 m. Statybos, 1995–2006 m. Statybos ir architektūros fakulteto dekanas; nuo 1976 m. vyresnysis mokslo darbuotojas, nuo 1982 m. docentas. Stažavo 1968 m. TSRS mokslų akademijos Geologijos, mineralogijos ir petrografijos institute, 1982 m., 1987 m. Kijevo inžineriniame institute.

## Mokslinė veikla
Mokslinių darbų svarbiausios sritys: statybinių medžiagų savybių ir struktūros, gaminių ir jų gamybos technologijų tyrimai, neardomųjų metodų taikymas. Paskelbė daugiau kaip 80 mokslinių straipsnių. Dviejų išradimų autorius. Parašė 8 mokomąsias knygas, parengė informacinių leidinių.

## Bibliografija
* Statybinių medžiagų savybių ir struktūros ypatybių tyrimo metodai, 2007 m.
* Statybos mokslo ir studijų raida Lietuvos universitetuose, su J. Deltuva ir P. Vainiūnu, Kaunas, 2000 m. ISBN 9986-13-860-4
* Statybinių medžiagų mokslo ir studijų raida Lietuvos universitetuose, Kauno technologijos universiteto leidykla „Technologija“, 2006 m. ISBN 9955-25-149-2
* Kauno technologijos universiteto Statybinių medžiagų katedra 1922–1924 m., 1956–2006 m., su J. Deltuva, 2006 m.
* Statybinių medžiagų ir konstrukcijų tyrimo metodų laboratoriniai darbai, Kauno technologijos universiteto leidykla „Technologija“, 2009 m., ISBN 978-9955-25-686-1

## Šaltiniai
Klemensas IX

**Klemensas IX** (g. 1600 m. sausio 28 d. Pistojoje – m. 1669 m. gruodžio 9 d.) – 239-asis Romos katalikų bažnyčios popiežius.

## Biografija
Mokėsi Pizos universitete. Popiežiumi išrinktas 1667 m. birželio 20 d. Parašė kelis meno kūrinius.

## Nuorodos
* Sąrašas:Popiežiai
* Katalikų enciklopedija
Kastytis Juozas Dundulis

**Kastytis Juozas Dundulis** (g. 1941 m. birželio 15 d. Šiauliai) – Lietuvos inžinierius geologas, fizinių mokslų daktaras.

## Biografija
1964 m. baigė Vilniaus universitetą. 1972–1976 m. mokėsi Leningrado kalnakasybos instituto aspirantūroje. 1976 m. geologijos ir mineralogijos mokslų kandidatas.

1963–1970 m. dirbo Vilniaus hidrogeologijos ekspedicijoje, 1971–1980 m. – Inžinerinių tyrinėjimų institute. Nuo 1980 m. Vilniaus universiteto dėstytojas, 1993–2006 m. Hidrogeologijos ir inžinerinės geologijos katedros vedėjas; nuo 2002 m. profesorius.

Nuo 1997 m. Tarpžinybinės inžinerinės geologijos ir aplinkos asociacijos Lietuvos nacionalinės grupės pirmininkas, nuo 1991 m. Tarptautinės gruntų mechanikos ir geotechnikos inžinerijos sąjungos, nuo 1999 m. Europos normų tarybos technikos komiteto narys.

## Mokslinė veikla
Svarbiausios tyrimų kryptys – regioninė inžinerinė geologija, gruntų geotechnikos savybės, inžinerinės geologijos tyrimų metodologija. Nustatė įvairių genetinių atmainų ir amžiaus smėlių formavimosi pagrindinius dėsningumus, jų bendrumą ir ypatybes, įvertino statinio ir pagrindo sąveiką.

## Bibliografija
* TSRS hidrogeologija, Lietuvos TSR, monografija, su kitais, rusų kalba, 1969 m.
* TSRS hidrogeologija. Kaliningrado sritis, monografija, su kitais, rusų kalba, 1970 m.
* Lietuvos gruntų unifikuota klasifikacinė sistema, monografija, anglų kalba, 1977 m.
* TSRS inžinerinė geologija, monografija, su kitais, 1 t., 1978 m., rusų kalba
* Lietuvos Žemės gelmių raida ir ištekliai, monografija, su kitais, 2004 m.

## Šaltiniai
Dundagos savivaldybė

**Dundagos savivaldybė** () – buvęs administracinis vienetas vakarų Latvijoje, Kurše. Administracinis centras – Dundaga. Savivaldybė sudaryta 2009 m. reformos metu iš Talsų rajono dalies. Buvo suskirstyta į 2 valsčius: Dundagos ir Kolkos. Po 2021 m. administracinės-teritorinės reformos panaikinta, prijungta prie naujos Talsų savivaldybės.

## Šaltiniai
Durbės savivaldybė

**Durbės savivaldybė** () – buvęs administracinis vienetas pietvakarių Latvijoje, Kurše. Administracinis centras – Liegiai. Savivaldybė sudaryta 2000 m. reformos metu iš Liepojos rajono dalies, 2009 m. praplėsta. Buvo suskirstyta į 4 valsčius (Durbės, Dunalkos, Tadaikių, Vecpilio) ir 1 miestą (Durbę. Po 2021 m. administracinės-teritorinės reformos panaikinta, prijungta prie naujos Pietų Kuršo savivaldybės.

## Šaltiniai
Audrius Dubietis

**Audrius Dubietis** (g. 1964 m. gegužės 2 d. Vilnius) – Lietuvos fizikas, fizinių mokslų daktaras.

## Biografija
1989 m. baigė Vilniaus universitetą. 1996 m. apgynė disertaciją „Galingų pikosekundinių impulsų netiesinė spūda esant tribangei sąveikai“, fizinių mokslų daktaras. Nuo 1989 m. Vilniaus universiteto Lazerinių tyrimų centro Kvantines elektronikos katedros mokslo darbuotojas, nuo 2005 m. vyriausiasis mokslo darbuotojas, nuo 2006 m. profesorius.  2018 m. jam buvo suteiktas Vilniaus universiteto išskirtinio profesoriaus statusas .

Šiuo metu vadovauja Vilniaus universiteto Fizikos fakulteto Lazerinių tyrimų centro  Ultrasparčiosios netiesinės optikos mokslinei grupei .

## Mokslinė veikla
Mokslinių tyrimų kryptys: netiesinė optika, lazerių fizika, atmosferos reiškinių fizika ir optika, astronomija. 1992 m. kartu su G. Jonušausku ir A. Piskarsku pasiūlė faziškai moduliuotų šviesos impulsų parametrinio stiprinimo metodą, kurį diegia svarbiausi itin galingi lazerių centrai (Didžioji Britanija, Japonija, Kinija, Prancūzija, Rusija ir kt.). Išplėtojo šviesos gijų, netiesinių kūginių bangų, impulsinių Beselio pluoštų saviveikos teoriją ir eksperimentinius tyrimus bei praktinį taikymą. Teoriškai ir eksperimentiškai ištyrė lokalizuotųjų šviesos darinių – netiesinių X–bangų savaiminį susidarymą intensyvių šviesos impulsų saviveikos metu. Nagrinėja keturių bangų parametrinę šviesos sąveiką skaidriose izotropinėse terpėse, daugiagijų šviesos pluoštų sklidimą ir jų valdymą. Paskelbė daugiau kaip 90 mokslinių straipsnių (citavimo indeksas viršija 1200). Parašė mokslo populiarinamųjų straipsnių.

## Įvertinimas
* 2004 m. – Lietuvos mokslo premija už darbų ciklą „Netiesinė šviesos lokalizacija (1993–2003 m.)“ (kartu su Gintaru Valiuliu ir Arūnu Varanavičiumi).
*2019 m. – Lietuvos mokslo premija už darbų ciklą „Intensyvios lazerio spinduliuotės sąveika su medžiaga: nuo fundamentinių tyrimų iki naujų technologijų (2004-2018)“ (kartu su Miku Vengriu ir Mangirdu Malinausku) 

## Šaltiniai
Fidžio transportas

Vietinis susisiekimas Fidžio salose gan geras.

## Keliai

2002 m. šalyje buvo 3440 km kelių, iš kurių 1692 km buvo grįsti.

## Geležinkelių transportas

Privati geležinkelio linija tęsiasi 597 km, daugiausia į cukranendrių plantacijas, ir jų apdirbimo vietas.

## Jūrų transportas

Pagrindiniai jūrų uostai salose yra Suva, Lautoka ir Levuka.

## Oro transportas

2001 m. salose buvo 21 oro uostas, tačiau tik 3 iš jų turėjo grįstus takus. Tarptautinis oro uostas yra Nadi saloje. Fiji Air tiekia vietinius ir užsakomuosius reisus į kaimynines salas, Australiją, Naujają Zelandiją.
Latvijos rublis

**Latvijos rublis** – buvusi Latvijos valiuta. Rublis Latvijoje buvo naudojamas 1919–1922 m. ir 1992–1993 m., o po to šalyje buvo įvestas latas.
Gediminas Dubauskas

**Gediminas Dubauskas** (g. 1957 m. kovo 4 d. Razdolinskas, Krasnojarsko kraštas, Rusija) – Lietuvos ekonomistas, fizikas, gamtos mokslų daktaras.

## Biografija
1980 m. baigė Vilniaus universiteto Fizikos fakultetą. 1987–1991 m. mokėsi TSRS mokslų akademijos Maskvos radioelektronikos ir inžinerijos instituto aspirantūroje, 1992 m. fizikos ir matematikos mokslų kandidatas. 1993–1995 m. studijavo Vidurio Europos universiteto (Niujorkas) Ekonomikos fakultete (Praha).

Nuo 1981 m. Vilniaus inžinerinio statybos instituto (nuo 1996 m. Vilniaus Gedimino technikos universitetas), nuo 1983 m. – ir Vilniaus universiteto, nuo 1996 m. – ir Lietuvos karo akademijos dėstytojas, nuo 2006 m. profesorius. 2000–2006 m. Lietuvos karo akademijos Vadybos katedros vedėjas. 1995 m. stažavo Vienoje, 1997–1998 m. Klermonte (JAV), 2001 m. Kingstone (Kanada).

## Mokslinė veikla
Mokslinės veiklos pagrindinės sritys: tarptautinė ekonomika, tarptautiniai ir viešieji finansai, bankininkystė, pinigų politika, organizacijų vadyba, retųjų žemių elementų lazerinė spektroskopija, kietojo kūno ir dažų lazeriai.

## Bibliografija
* Finansai ir apskaita, 2000 m.
* Tarptautiniai finansai, 2001 m.
* Organizacijos elgsena, 2006 m.
* Finansų valdymo teorijos 2011 m.
* Ekonomikos ir finansų teorijos 2013 m.
*Ekonominis saugumas ir finansų valdymas // Saugumo iššūkiai: vadybos tobulinimas. Kolektyvinė monografija. Vilnius, 2020.

## Šaltiniai
Winfried Drochner

**Vinfrydas Drochneris** (, g. 1943 m. vasario 22 d. Karaliaučius) – vokiečių agronomas, veterinarijos gydytojas, zootechnikas, habilituotas daktaras, Lietuvos mokslų akademijos užsienio narys.

## Biografija
1967 m. baigė Getingeno universitetą. 1970 m. agrarinių mokslų ir 1974 m. veterinarijos mokslų daktaras. Nuo 1981 m. dirbo Hanoverio gyvulininkystės institute. 1991–2001 m. vadovavo Hohenheimo universiteto Gyvulių šėrimo institutui; 1994–1995 m. žemės ūkio fakulteto dekanas, 1996–1997 m. universiteto viceprezidentas; nuo 1991 m. profesorius. 1997 m. Lietuvos žemės ūkio universiteto, 1999 m. Klužo–Napokos universiteto (Rumunija) garbės daktaras. 1992 m. Hohenheimo universiteto ir Lietuvos žemės ūkio universiteto partnerystės ir bendradarbiavimo susitarimo ir 1998 m. sutarties iniciatorius ir pagrindinis vykdytojas.

Mokslinių tyrimų kryptis – veterinarija ir zootechnika. Paskelbė apie 350 mokslinių straipsnių. Žurnalo „Žemės ūkio mokslai“ redakcinės kolegijos narys.

## Bibliografija
* Gyvulių šėrimas, vadovėlis, su kitais, 1999 m.

## Šaltiniai
Eugenijus Drobelis

**Eugenijus Drobelis** (g. 1954 m. liepos 2 d. Kupreliškis) – Lietuvos ornitologas, biomedicinos mokslų daktaras.

## Biografija
1978 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją. 1985 m. biologijos mokslų kandidatas.

1978–1990 m. dirbo Čepkelių rezervate, 1988–1990 m. direktoriaus pavaduotojas. 1991–1994 m. Aplinkos apsaugos ministerijos Gyvūnijos ir augalijos laboratorijos viršininkas. 1994–1997 m. visuomeninės organizacijos „Biologijos įvairovės informacinis centras“ (Biota) vadovas. Nuo 1997 m. Dzūkijos nacionalinio parko direktoriaus pavaduotojas.

## Mokslinė veikla
Tiria Lietuvos plėšriuosius paukščius, aprašė jų lizdus ir lizdavietes. Pasiūlė retų ir nykstančių paukščių lizdų apsaugos, dirbtinių lizdų įrengimo būdų. Sukūrė dokumentinių filmų apie Lietuvos gamtą ir apsaugą.

## Bibliografija
* Pelėdos ir plėšrieji paukščiai, su B. Šablevičiumi, 1982 m.
* Paukščių takais, 1985 m.
* Girioje ošia sparnai, 1989 m.
* Lietuvos fauna. Paukščiai, su kitais, 1 d. 1990 m., 2 d, 1991 m.
* Svarbios Lietuvos pelkės, (*Important wetlands in Lithuania*), su kitais, 1999 m.
* Svarbios Lietuvos pelkės ir seklūs vandenys, su kitais, 2000 m.
* Sutemų šaukliai, 2003 m.
* Lietuvos miškų plėšrieji paukščiai, 2004 m.
* Juodasis gandras, nuotraukų albumas, 2004 m.
* Čepkeliai, nuotraukų albumas, 2005 m.
* Kai tekši kurtiniai, nuotraukų albumas, su V. Knyva, 2007 m.
* Lietuvos raudonoji knyga, vienas sudarytojų ir autorių, 1992 m., 2007 m.
* Lietuvos miškų plėšrieji paukščiai ir pelėdos, su V. Knyva, 2010 m.
* Stulgys: užpelkėjusių pievų senbuvis, 2010 m.
* Vidur girių, 2014 m.
* Tetervinas (Tetrao tetrix L.), 2017 m.
* Laukinės gamtos glūdumose, su V. Knyva, 2018 m.

## Filmografija
* Erelių žemė – su J. Bilinsku, 2004 m.
* Tu, gervela… – 2008 m.

## Įvertinimas
* 2004 m., 2008 m. Petro Abukevičiaus premija

## Šaltiniai
Šv. Eutichijus

**[[Šventasis]] Eutichijus** (g. Lunyje Italija – m. 283 m. gruodžio 7 d.) – dvidešimt septintasis popiežius, vadovavęs krikščionių bažnyčiai nuo 275 m. sausio 4 d. iki 283 m. gruodžio 7 d. (remiantis kasmetiniu Vatikano žinynu *Annuario Pontificio*)

Eutichijaus antkapis rastas Kaliksto katakombose, tačiau daugiau beveik nieko apie jį nežinoma. Netgi abejojama dėl jo pontifikavimo datos. Popiežių biografijų knygoje *Liber Pontificalis* rašoma, jog jis popiežiumi buvo aštuonerius metus ir vienuolika mėnesių, nuo 275 iki 283 metų. Tuo tarpu Eusebijus iš Cezarijos teigia, kad Eutichijaus pontifikavimas tęsėsi tik 10 mėnesių.

Sakoma, kad Eutechijus leido šventinti vynuoges bei pupas bei pats savo rankomis palaidojo 324 kankinius. Tačiau dauguma istorikų abejoja šiais pasakojimais, nes po imperatoriaus Aureliano mirties 275 m. krikščionys nebebuvo persekiojami, o gamtos gėrybių šventinimas priskiriamas vėlesniam periodui.

Eutichijaus atminimo diena minima gruodžio 8-ąją.
Gražina Stanislava Drąsutienė

**Gražina Stanislava Drąsutienė** (g. 1948 m. rugsėjo 26 d. Panevėžys) – Lietuvos gydytoja akušerė ginekologė, biomedicinos mokslų daktarė.

## Biografija
1972 m. baigė Vilniaus universitetą. 1988 m. medicinos mokslų kandidatė.

Nuo 1974 m. Vilniaus universiteto dėstytoja, nuo 2007 m. profesorė. Nuo 1994 m. Vilniaus universiteto Akušerijos ir ginekologijos klinikos (iki 2002 m. Vilniaus universiteto Moterų klinika) ir Perinatologijos centro vadovė. Nuo 2013 m. Vilniaus universiteto ligoninės Santariškių klinikų Akušerijos ir ginekologijos centro direktorė.

## Mokslinė veikla
Mokslinio darbo pagrindinės kryptys – didelės rizikos nėštumas ir gimdymas, nėščiųjų ir gimdyvių bei kūdikių perinatalinio mirtingumo mažinimas, nėščiosios ir vaisiaus fizinės būklės tyrimo metodai, ultragarsinė diagnostika akušerijoje, nėščiosios medžiagų apykaitos ypatumai, nėščiųjų ligos. Paskelbė apie 70 mokslinių straipsnių.

## Bibliografija
* Vilniaus universiteto Akušerijos katedrai 200 metų, su kitais, 2003 m.;
* Šeimos gydytojo vadovas, su kitais, 2003 m.;
* Akušerija ir ginekologija šeimos gydytojo praktikoje, su kitais, 2005 m.;
* Šeimos sveikatos enciklopedija, su kitais, 2008 m.;
* Akušerijos ir ginekologijos praktikos vadovas, su kitais, 2003 m., 2008 m.

## Įvertinimas
* 2000 m. Gedimino 4 laipsnio ordinas.

## Šaltiniai
Garkalnės savivaldybė

**Garkalnės savivaldybė** () – buvęs administracinis vienetas vidurio Latvijoje, Vidžemėje. Administracinis centras – Bergiai (Rygos miesto dalis). Savivaldybė sudaryta 2006 m. reformos metu iš Rygos rajono dalies (Garkalnės valsčiaus). Į smulkesnius vienetus nebuvo suskirstyta. Po 2021 m. administracinės-teritorinės reformos panaikinta, prijungta prie naujos Ruopažių savivaldybės.

## Šaltiniai
Gruobinios savivaldybė

**Gruobinios savivaldybė** () – buvęs administracinis vienetas pietvakarių Latvijoje, Kurše. Administracinis centras – Gruobinia. Savivaldybė sudaryta 2009 m. reformos metu iš Liepojos rajono dalies. Buvo suskirstyta į 4 valsčius (Bartos, Gaviezės, Gruobinios, Medzės) ir 1 miestą (Gruobinią). Po 2021 m. administracinės-teritorinės reformos panaikinta, prijungta prie naujos Pietų Kuršo savivaldybės.

## Šaltiniai
Gulbenės savivaldybė

**Gulbenės savivaldybė** () – administracinis vienetas šiaurės rytų Latvijoje, Vidžemėje. Ribojasi su Smiltenės, Alūksnės, Balvų, Maduonos ir Cėsių savivaldybėmis. Plotas 1872,2 km², 19 619 gyventojų (2021 m.). Administracinis centras – Gulbenė.

## Istorija
 
Savivaldybė sudaryta 2009 m. reformos metu iš Gulbenės rajono.

## Suskirstymas

Savivaldybė skirstoma į 1 miestą ir 13 valsčių:

* Beliavos valsčių
* Daukstų valsčių
* Druvienos valsčių
* Galgauskos valsčių
* Gulbenės miestą
* Jaungulbenės valsčių
* Lejasciemo valsčių
* Litenės valsčių
* Lizumo valsčių
* Lygo valsčių
* Rankos valsčių
* Stamerienos valsčių
* Stradų valsčių
* Tirzos valsčių


Gulbene raudteejaam 11.JPG|Gulbenė
Stameriena manor 2013 02.jpg|Stameriena
Litene Manor, 2013, 3.jpg|Litenė
Jaungulbene Manor, 2013, 1.jpg|Jaungulbenė


## Šaltiniai
Viktoras Doroševas

**Viktoras Doroševas** (g. 1957 m. rugsėjo 24 d. Kaunas) – Lietuvos mechanikos inžinierius, technologijos mokslų daktaras.

## Biografija
1980 m. baigė Kauno politechnikos institutą. 1996 m. technologijos mokslų daktaras.

1979–1992 m. Durpių pramonės valdybos inžinierius, vyresnysis inžinierius. Nuo 1992 m. dirba Kauno technologijos universitete, nuo 2001 m. dėstytojas, nuo 2008 m. profesorius.
2001–2002 m. Aplinkos ministerijos, 2002–2004 m. Ūkio ministerijos konsultantas.

## Mokslinė veikla
Mokslinių tyrimų sritys – mechaninių sistemą dinamika, matematinis modeliavimas, nehomogeninių mechaninių sistemų diagnostika ir prognozės, identifikavimas ir priežiūra. Daugiausia tiria statybines konstrukcijas, galimai pavojingas technologijos sistemas, turinčias struktūros ar kitokių pažaidų. Paskelbė daugiau kaip 40 mokslinių straipsnių. Trijų išradimų autorius.

## Bibliografija
* Medžiagų bunkerinėse talpyklose birumo grąžinimo procesų dinamika, monografija, su V. Volkovu ir A. Federavičiumi, Kaunas: Technologija, 1997 m.
* Impulsinės apkrovos veikiamu nehomogeninių mechaniniu sistemų dinamika, monografija, KTU leidykla „Technologija“, 2007 m. ISBN 978-9955-25-222-1
* Trumpas teorinės mechanikos kursas, vadovėlis, su Ž. Vyšniauskiene, KTU leidykla „Technologija“,2006 m., 2 leid. 2007 m. ISBN 978-9955-25-353-2
*Trumpas gruntų mechanikos kursas : vadovėlis. Kauno technologijos universitetas. Kaunas : Vitae Litera, 2017. 320 p. ISBN: 9786094543159 

## Šaltiniai
Mokslininkas

**Mokslininkas** – mokslo profesionalas, vykdantis tikslingą objektyvių žinių apie gamtą ar visuomenę gavimo veiklą, siekdamas praturtinti ir tiksliau formuoti objektyvų (mokslinį) pasaulio supratimą, vaizdą. Plačiąja prasme mokslininkas yra bet koks žmogus, kuris, taikydamas mokslinius metodus, plečia („daugina“) žmonijos objektyvias žinias arba kitaip dalyvauja tokioje veikloje. Mokslininkas yra tyrėjas, turintis mokslo laipsnį (LR mokslo ir studijų įstatymo 4 str. 12 d.). Mokslininkas gali būti vienos arba kelių sričių ekspertas, žinovas, specialistas.

## Lietuvoje
Lietuvoje mokslininkai dirba aukštosiose mokyklose, mokslo ir tyrimų įstaigose (mokslo institutuose). Juos vienija profesinės organizacijos (Lietuvos mokslininkų sąjunga, Lietuvos jaunųjų mokslininkų sąjunga, asociacijos ir kt.). Lietuvoje veikia mokslininkų organizacijos, kaip Lietuvos mokslų akademija, Lietuvių katalikų mokslo akademija ir kt. Pagal pareigybės lygį mokslo tyrimų įstaigose gali būti jaunesnysis mokslo darbuotojas, mokslo darbuotojas, vyresnysis arba vyriausiasis mokslo darbuotojas.

## Išnašos
Šv. Euzebijus

**[[Šventasis]] Euzebijus** (g. Kazano alo Jonio, Italija – m. 310 m. Sicilijoje) – trisdešimt pirmasis popiežius, vadovavęs krikščionių bažnyčiai nuo 309 arba 310 m. balandžio 18 d. iki rugpjūčio 17 d.

Jo pontifikavimo metu kilo daugybė vaidų tarp krikščionių, todėl imperatorius Maksentijus, valdęs nuo 306 m. ir iš pradžių rodęs palankumą krikščionims, nušalino jį nuo Šventojo sosto. Nesutarimai kilo dėl Euzebijaus, kaip ir jo pirmtako Marcelo I, požiūrio į nepraktikuojančius krikščionis.

Euzebijus mirė tremtyje Sicilijoje ir buvo palaidotas Kaliksto katakombose. Popiežius Damasas I ant jo kapo pastatė antkapį, kuriame parašė aštuonias eilutes hegzametru. Jose paminėtas žodis „kankinys“, tačiau jo nereikėtų suprasti tiesiogine prasme.

Euzebijaus atminimo diena minima rugsėjo 26-ąją.
Tyrėjas

**Tyrėjas** – mokslininkas, vykdantis mokslo tyrimus. Lietuvoje – aukštąjį išsilavinimą turintis asmuo, plėtojantis pažinimą, konceptualizuojantis ar kuriantis naujus produktus, procesus, metodus ir sistemas arba vadovaujantis mokslinių tyrimų ir eksperimentinės (socialinės, kultūrinės) plėtros projektams (LR mokslo ir studijų įstatymo 4 str. 27 d.). Gali būti išskiriamas jaunasis tyrėjas (jaunasis mokslininkas),  (plačiau žr. EURODOC, Europos tyrėjų chartija).

## Taip pat skaitykite
Ikiteisminio tyrimo pareigūnas

## Šaltiniai
Dorferdenas

**Dorferdenas** () – miestelis Vokietijos šiaurės vakaruose, Žemutinė Saksonija, į pietryčius nuo Bremeno, Vėzerio dešiniajame krante. 9300 gyv. (2009 m.). Pro Dorferdeną eina geležinkelis ir plentas Hanoveris–Bremenas. Apylinkėse auginami smidrai. 

## Turizmas
Yra gotikinė Šv. Kozmo ir Damijono bažnyčia, pastatyta 1454 m., rotušė, pastatyta 1976 m. Dorferdeno vietovė pirmąkart paminėta apie 1200 m., vadinta Dorffernu; dab. pavadinimas maždaug nuo XVII a. 

## Lietuviai
1945 m. rugsėjo mėn. Dorferdene buvo įkurta lietuvių pabėgėlių stovykla. 1945 m. čia gyveno daugiau kaip 700 lietuvių, veikė 60–70 mokinių pradžios mokykla, 100 mokinių gimnazija, vaikų darželis, koplyčia (kun. Bronius Zdanavičius). 1945 m. išrinktas lietuvių komitetas, vėliau pervadintas Lietuvių sąjungos skyriumi. Veikė mišrus „Aušrinės“ choras (vadovai Adolfas Narbutas, Mykolas Liuberskis ir kt.), tautinių šokių grupė (vad. D. Liuberskytė), taip pat skautų tuntas (vadovas A. Samušis), Lietuvių katalikų moksleivių ateitininkų sąjungos skyrius (vad. J. Jasaitis), vairuotojų, elektromechanikų, siuvimo, kirpimo, kalbų ir kiti kursai. 

Buvo leidžiami laikraščiai: „Aktualiosios informacijos“ (1945–1946 m.), „Kirvarpa“ (1945–1946 m.), „Lietuvis“ (1945 m.), žurnalas „Aušros belaukiant“ (1945–1946 m.). Veikė paštas, bendruomenė turėjo savo pašto ženklus, kuriuos sukūrė dail. J. Steponavičius. 1946 m. lietuvius perkėlus į Zėjedorfą stovykla uždaryta.

## Šaltiniai
Žąsinė sidabražolė

* *Argentina anserina* 
* *Potentilla yukonensis* 

**Žąsinė sidabražolė** (*Potentilla anserina*) – erškėtinių (*Rosaceae*) šeimos, sidabražolių  (*Potentilla*) genties augalų rūšis. Paplitusi Europoje, Azijoje bei Šiaurės Amerikoje.

Daugiametis, šliaužiantis, žolinis augalas. Šaknys mėsingos, kartais gumbiškai sustorėjusios. Stiebas plonas, šliaužiantis, 15−80 cm ilgio, įsišaknijantis. Lapai plunksniški, iš 13−21 lapelio, apatinė jų pusė apaugusi sidabriškai blizgančiais plaukeliais. Žiedai pavieniai, ilgakočiai, išaugę ties stiebo pamatu arba bambliais, gana dideli, 1,5−2,5 cm pločio. Potauris lapeliai 5, triskilčiai. Taurėlapiai 5, šilkaplaukiai. Vainiklapiai 5, apie 1 cm ilgio, skaisčiai geltoni. Kuokelių ir piestelių daug. Vaisius sutelktinis. Vaisiukai − kiaušiniški riešutėliai; kiekviename vaisiuje jų subręsta po 20−25. Riešutėliai gelsvai rudi, jų nugarėlė išgaubta, pilvelis įgaubtas.

Žydi liepos − rugpjūčio mėn., pavieniai augalai ir vėliau, iki šalnų. Labai dažna visoje Lietuvoje. Auga kiemuose, pakelėse, pakrantėse, dykvietėse, ganyklose, pievose, laukuose, upių ir ežerų krantuose.

## Panaudojimas
Augalas turi rauginių ir gydomųjų medžiagų. Šaknis spalva ir skoniu primenana pastarnoką, kai kurios Skandinavijos ir Sibiro tautos vartoja maistui. Susmulkinta žole lesinami naminiai paukščiai, ypač žąsiukai ir kalakučiukai.

## Literatūra
Rudenį žydintys augalai, Ramunėlė Jankevičienė, Živilė Lazdauskaitė, Vilnius, Mokslas, 1991, 46 psl.
Mokslo darbuotojas

** Mokslo darbuotojas** (anksčiau – **mokslinis bendradarbis**) – mokslo įstaigos, aukštosios mokyklos tarnautojas, darbuotojas, vykdantis mokslinį darbą, mokslinę veiklą. Lietuvoje mokslo ir studijų institucijų mokslo darbuotojas – tyrėjas, einantis vyriausiojo mokslo darbuotojo, vyresniojo mokslo darbuotojo, mokslo darbuotojo, jaunesniojo mokslo darbuotojo pareigas (mokslininkas), ir mokslininkas stažuotojas (LR mokslo ir studijų įstatymo 59 str. 1 d.). Kai kuriose užsienio valstybėse mokslo darbuotoju taip pat yra laikomas mokslinis asistentas.

## Lygiai
Lietuvoje mokslo darbuotojų (išskyrus mokslininkų stažuotojų pareigybes) minimalius kvalifikacinius pareigybių reikalavimus nustato Lietuvos mokslo taryba. Atitinkamai:
* **Vyriausiasis mokslo darbuotojas** turi rengti mokslininkus, vadovauti moksliniams tyrimams ir eksperimentinei (socialinei, kultūrinei) plėtrai, skelbti tyrimų rezultatus.
* **Vyresnysis mokslo darbuotojas** turi vadovauti moksliniams tyrimams ir eksperimentinei (socialinei, kultūrinei) plėtrai, skelbti tyrimų rezultatus.
* **Mokslo darbuotojas** turi atlikti mokslinius tyrimus ir eksperimentinę (socialinę, kultūrinę) plėtrą, skelbti šios veiklos rezultatus.
* **Jaunesnysis mokslo darbuotojas** – asmuo, turintis ne žemesnį kaip magistro kvalifikacinį laipsnį ar jam prilygintą aukštojo mokslo kvalifikaciją. Jaunesnysis mokslo darbuotojas turi atlikti arba padėti atlikti mokslinių tyrimų ir eksperimentinės (socialinės, kultūrinės) plėtros darbus, rengtis stoti į doktorantūrą.
Mokslininkas stažuotojas – einantis pareigas kitoje institucijoje, nei parengė daktaro disertaciją asmuo, kuris apgynė daktaro disertaciją ne anksčiau kaip prieš 5 metus iki skyrimo į šias pareigas dienos.

## Šaltiniai
Protokolas

**Protokolas** – visuma tarptautinių etiketo taisyklių, reglamentuojančių oficialiąją komunikaciją, susitikimų ir derybų vedimo tvarką, priėmimų organizavimą, aprangą ir t. t. Žodis „protokolas“ kilo iš graikų kalbos ir reiškė dokumentų įforminimo ir archyvų tvarkymo taisyklių visumą. Ilgainiui į sąvoką įtraukta bendravimo etika ir ceremonialas. Protokolas apima griežtą elgesio reglamentaciją, o etiketas labiau grindžiamas patarimais.

## Protokolo rūšys

**Karališkasis protokolas** – griežtų taisyklių sistema ir jų vykdymo formos, priimtos monarchų rūmuose. 

**Karinis protokolas** – kariuomenėje visuotinai priimtų elgesio normų, manierų ir taisyklių kodeksas, taikytinas visose karinėje srityje dirbančių žmonių gyvenimo ir darbinės veiklos sferose, taip pat ir laivyne.

**Diplomatinis protokolas** – elgesio taisyklės, kurių privalo laikytis diplomatai ir kiti oficialūs valstybių atstovai įvairiuose oficialiuose diplomatiniuose renginiuose, taip pat bendraudami tarpusavyje.

**Tarnybinis protokolas** – visuma taisyklių, tradicijų ir susitarimų, kuriais grindžiamas bendravimas įvairaus darbo sferoje.

## Literatūra
* Arminas Lydeka. Protokolas: elgesio taisyklės. Vilnius: Eugrimas, 2009.
Janina Didžiapetrienė

**Janina Petrauskaitė-Didžiapetrienė** (g. 1938 m. rugpjūčio 21 d. Maskoliškėse, Žaslių valsčius) – Lietuvos gydytoja onkologė, biomedicinos mokslų daktarė.

## Biografija
1963 m. baigė Vilniaus universitetą. 1974 m. medicinos mokslų kandidatė.

1963–1967 m. dėstė Vilniaus medicinos mokykloje. Nuo 1967 m. dirba Vilniaus universiteto Onkologijos institute (1957–1990 m. Lietuvos onkologijos mokslinio tyrimo institutas, 1990–2002 m. Lietuvos onkologijos centras), 1983–1994 m. Eksperimentinės terapijos skyriaus vedėja, 2000–2001 m. Navikų epidemiologijos ir profilaktikos klinikos vadovė, 2003–2006 m. direktoriaus pavaduotoja. Nuo 2007 m. dirba Vilniaus universiteto Medicinos fakulteto Vidaus ligų, šeimos medicinos ir onkologijos klinikoje; nuo 2007 m. profesorė. 1999 m. stažavo Madisono universiteto Onkologijos centre Viskonsine, 2005 m. – Nacionaliniame vėžio institute Bethesdoje.

## Mokslinė veikla
Mokslinio darbo pagrindinės kryptys – eksperimentinė navikų terapija, vėžio profilaktika. Paskelbė apie 400 mokslinių straipsnių. 3 monografijų, 2 vadovėlių ir 4 mokomųjų knygų viena autorių.

## Bibliografija
* Antioksidantai onkologijoje. Nauda ir vartojimo rizika, su kitais, 2004 m.
* Vėžio profilaktika, su S. Uleckiene ir L. L. Griciūte, 2008 m.
* Eksperimentiniai onkologijos modeliai, su S. Uleckiene, 2008 m.
* Fotosensibilizacija biosistemose: taikymas ir perspektyvos. (Saulius Bagdonas, Janina Didžiapetrienė, Vida Kirvelienė, Ričardas Rotomskis, Giedrė Virgilija Streckytė). Vilnius: Progretus, 2008. ISBN 978-9955-781-16-5

## Įvertinimas
* 1993 m. T. Maimano premija
* 2002 m. Lietuvos mokslo premija už darbų ciklą „Fotosensibilizuota navikų terapija: fizikiniai, biocheminiai, ikiklinikiniai ir klinikiniai tyrimai (1986–2000 m.)“ (kartu: Algis Petras Piskarskas, Ričardas Rotomskis, Giedrė Virgilija Streckytė, Benediktas Juodka, Liudvika Laima Griciūtė, Konstantinas Povilas Valuckas, Laima Bloznelytė-Plėšnienė ir Vida Kirvelienė)

## Šaltiniai
Šv. Anteras

**[[Šventasis]] Anteras** (? Petilija Polikastro – m. 236 m. sausio 3 d. Romoje) – devynioliktasis popiežius, vadovavęs krikščionių bažnyčiai nuo 235 m. lapkričio 21 d. iki 236 m. sausio 3 d. Spėjama, jog buvo graikų kilmės. Pagal vardą galima numanyti, jog buvo išlaisvintas iš vergovės.

Anteras popiežiumi išbuvo tik apie 40 dienų. Per jas spėjo įsteigti vyskupystę Fondyje (Italija).

Kai kurie mokslininkai mano, jog Anteras buvo nukankintas. Kiti gi teigia, kad jis buvo nužudytas imperatoriaus Maksimino Trakso surengtų persekiojimo akcijų metu.

Anteras palaidotas Kaliksto katakombose. Jo kapą 1854 m. atrado De Rossi. Šalia buvo keli antkapio fragmentai su graikišku tekstu, iš kurio tebuvo įmanoma perskaityti žodį „vyskupas“.
Bestiebė karlina

**Bestiebė karlina** (*Carlina acaulis*), dar vadinama **sausažiedžiu** – astrinių (*Asteraceae*) šeimos augalas, priklausantis karlinos (*Carlina*) genčiai.

Daugiametis, žiedinis augalas žydintis birželio - rugsėjo mėnesiais, auga Pietų ir Vakarų Europoje, o Lietuvoje - sausuose šlaituose ir kalvose.

Sausažiedžio preparatai skatina šlapimo išsiskyrimą, palengvina atsikosėjimą, gydo uždegimines ligas bei reguliuoja virškinimo trakto darbą.
Raudonasis skėstukas

**Raudonasis skėstukas** () – džioveklinių (*Orobanchaceae*) šeimos augalas, priklausantis skėstukų (*Odontites*) genčiai.

Vienmetis, iki 40 centimetrų aukščio žolinis augalas, žydintis liepos mėnesį. Raudonojo skėstuko žiedai yra raudoni, o pats skėstukas padengtas plaukeliais. Šis augalas auga pievose, miškų pakraščiuose bei šalia kelių.

Raudonuoju skėstuku patariama gydyti uždegimines, šlapimo bei tulžies pūslės, širdies ligas. Taip pat stabdo viduriavimą, mažina aukštą kūno temperatūrą bei gydo žaizdas.
Drydzis

**Drydzis** () – giliausias (66,2 m) Latvijos ir Baltijos šalių ežeras, esantis Latgaloje, netoli sienos su Baltarusija.

## Salos

Ežere yra 9 salos, kurių bendras plotas 18,7 ha.
* Apšų sala
* Bernatų sala (13,9 ha)
* Liepų sala
* Ąžuolų sala
* Pizanų sala
* Upės sala
* Žemoji sala

## Išnašos
Urbonas VII

**Urbonas VII** (**Giovanni Battista Castagna**, 1521 m. rugpjūčio 4 d. Romoje – 1590 m. rugsėjo 27 d. ten pat) – 228-asis popiežius, vadovavęs katalikų bažnyčiai nuo 1590 m. rugsėjo 15 d. iki 27 d. Tai trumpiausiai per visą istoriją pontifikavęs popiežius (jeigu Steponą II laikytume popiežiumi, tai Urbono VII pontifikavimas būtų antras pagal trumpumą, tačiau nuo 1961 m. Steponas II nebelaikomas popiežiumi, nes juo taip ir nebuvo įšventintas).

Urbonas VII yra buvęs Rosano parapijos arkivyskupu, o vėliau daugybę metų Ispanijoje dirbo nuncijumi. Jį rinkimuose į popiežius itin palaikė ispanų dvasininkai.

Nors ir pontifikavo trumpai, bet Urbonas VII spėjo pasižymėti – jis pirmasis istorijoje uždraudė rūkyti. Popiežius teigė, jog tie, kas rūko, uosto ar kramto tabaką bus atskirti nuo bažnyčios.

Urbonas VII mirė nuo maliarijos. Palaidotas Šv. Petro bazilikoje, 1606 m. palaikai perkelti į Santa Maria sopra Minerva baziliką Romoje.
Anastasijus II

** Anastasijus II** (m. 498 m. lapkričio 19 d.) – 50-asis Romos katalikų bažnyčios popiežius buvęs valdęs nuo 496 m. lapkričio 24 iki mirties 498 m.

Jis buvo Romos dvasininko sūnumi. Gana trumpo valdymo laikotarpio metu Frankų karalius Chlodvigas priėmė krikščionybę Romos, o ne arijonizmo forma. Popiežius susirašinėjo su Galijos vyskupais, tačiau nustatyta, kad Anastasijaus II laiškas Chlodvigui tai XVII a. klastotė.

Anastasijus II pontifikatas vyko Konstantinopolio patriarcho Akacijaus schizmos metu. Jis ieškojo susitarimo su jo šalininkais, dėl to tikriausiai nebuvo pripažintas šventuoju ir sulaukė priekaištų iš *Liber Pontifikalis* autoriaus. Paveiktas šios tradicijos, Dantė jį atvaizdavo pragare knygoje „Dieviškoji komedija“.

## Šaltiniai
Not.com.mercial

**„not.com.mercial“** – 24-asis amerikiečių dainininkės ir aktorės Cher studijinis albumas, išleistas 2000 m. lapkričio 8 d. Albumas buvo išleistas tik per Cher.com ir Artist Direct. Tai albumas išleistas po didžiausio Cher komercinio hito „Believe“.

## Albumo informacija
Dauguma „not.com.mercial“ (tariama *not dot com dot mercial*) dainų buvo parašytos pačios Cher 1994 metais, kai ji ilsėjosi Prancūzijoje. Daina „Born With A Hunger“ buvo parašyta Shirley Eikhardt, o „Classified 1a“ remiksuota 1970 metais Sonny Bono parašyta daina.
Folkroko stiliaus albumas su keliomis baladėmis buvo pateiktas įrašų kompanijai „Warner U.K.“, su kuria Cher 1995 m. pasirašė sutartį. Kompanijos vadovas Rob Dickins atmetė projektą kaip „nekomercinį“.

1999 m. Cher nusprendė, kad laikas išleisti albumą išskirtinai fanams per savo internetinę svetainę ir Artist Direct. Nors nebuvo išleistas nei vienas singlas iš albumo, daina „Born With the Hunger“ buvo įtraukta į tarptautinę „The Very Best of Cher“ versiją.

Nei viena albumo daina niekada nebuvo atlikta gyvai, taip pat mažai žinoma ir apie patį albumą, tačiau Cher pastabos apie kiekvieną dainą pasako gana daug. Daina „The Fall (Kurt’s Blues)“, parašyta kartu su Pat MacDonald iš Timbuk3 ir Bruce Roberts, yra jos duoklė roko dainininkui Kurt Cobain, kuris nusižudė 1994 metais.

## Albumo dainos

## Šaltiniai
Pasaulio lengvosios atletikos čempionatas

**Lengvosios atletikos pasaulio čempionatas** – kas dvejus metus IAAF organizuojamas lengvosios atletikos čempionatas, kuriame dalyvauja atstovai iš viso pasaulio.

## Čempionatai

Mėlynai pažymėti čempionatai jau įvykę, o baltai būsimi.

## Medalių lentelė
Atnaujinta po 2019 m. Pasaulio lengvosios atletikos čempionato.

### Lietuvos medalininkai

Lietuvos sportininkai pasaulio lengvosios atletikos čempionatuose yra iškovoję 9 medalius.

### Lietuvos medalininkai kitų rinktinių sudėtyje

## Nuorodos

* Oficialus IAAF tinklalapis
Pomorai

**Pomorai** () – rusų subetnosas, susidaręs iš slavų kolonistų, kurie nuo XII a. apsigyveno pietvakarinėje ir pietrytinėje Baltosios jūros pakrantėje. Nuo XII iki XV a. Baltosios jūros Pomorjė buvo Didžiojo Novgorodo, iš kur daugelis pomorų protėvių ir atsikėlė, kolonija.

## Pomorai senovėje
Maždaug XII a. žemių tyrinėtojai iš Novgorodo Šiaurine Dvina ir Onega pasiekė Baltąją jūrą ir jos pakrantėse (vadinamoji *[[Biarmija]]*) įkūrė savo gyvenvietes. Pradžioje stambiausias jų miestas buvo Cholmogorai, o XVI a. pabaigoje tokiu tapo Archangelskas. Iš savo bazių Koloje buriniais kočais jie tyrinėjo Barenco jūros regioną, Arkties salas – Kolgujevą, Naująją Žemę, Špicbergeną (pomoriškas jo pavadinimas – *Grumantas* (). Vėliau pomorai aptiko Šiaurės jūrų kelią į Sibirą, kuriuo ir naudojosi. Jamalo pusiasalio rytuose XVI a. pradžioje buvo įkūrę miestą Mangazėją.

Kai kurie autoriai teigia, kad būtent pomorai XVII a. pirmoje pusėje šiaurės rytų Jakutijoje, Indigirkos deltoje, įkūrė izoliuotą kaimą *[[Ruskoje Ustjė]]* ().
Terminas *поморы* rusų metraščiuose pirmą kartą paminėtas 1526 m.
Pomorai nuo seno užsiima žvejyba, jūrine prekyba, laivų statyba. Tradiciškai pomorai užsiimdavo jūros žvėrių (ruonių, vėplių, banginių) medžiokle. Tundros regionuose užsiimdavo ir šiaurės elnių auginimu. Grūdais, žuvimi ir kitomis prekėmis prekiavo su šiaurės Norvegija. Šios prekybos dėka 1750–1920 m. buvo naudojama dabar jau išnykusi pidžino tipo kalba rusenorskas.

XVI–XVII a. išeiviai iš Pomorjės suvaidino nemažą vaidmenį kolonizuojant Sibirą.
Žymiausi pomorai yra mokslininkas Michailas Lomonosovas, skulptorius Fedotas Šubinas (abu gimę prie Cholmogorų), šiaurės tyrinėtojai Semionas Dežniovas ir Jerofejus Chabarovas (abu gimę Velikij Ustiuge).

## Religija

Religingi pomorai yra stačiatikiai arba sentikiai (priklausantys *Pomorų sentikių bažnyčiai*).

## 2002 m. surašymas
2002 m. Rusijos gyventojų surašymo metu pomorais pasivadino 6571 žmogus (iš jų 6295 gyvenantys Archangelsko srityje, Murmansko srityje – 127).

Pomorai yra oficialiai nepripažinta etninė grupė, neįtraukta į vieningą vietinių mažųjų Rusijos tautų sąrašą. Rusijos Federacijos regonų vystymo ministerija ruošiasi įtraukti pomorus į šį sąrašą, kad pomorai galėtų užsiimti tradiciniais amatais ir išlaikyti tradicinę kultūrą.

## Nuorodos
Irina Krakoviak-Tolstika

**Irina Krakoviak** (g. 1977 m. lapkričio 16 d.) – lietuvių lengvaatletė, vidutinių nuotolių bėgikė, trenerė. Nacionalinė 800 m ir 1500 m bėgimo čempionė.

I. Krakoviak dalyvavo 2009 m. Pasaulio lengvosios atletikos čempionate Berlyne, kur varžėsi 1500 m rungtyje. Rugpjūčio 18 d. vykusiame kvalifikaciniame bėgime atletė užėmė 6-ąją vietą su rezultatu 4:08.96 ir pateko į pusfinalį. Po trijų dienų vykusiame pusfinalio bėgime, I. Krakoviak savo grupėje liko paskutinė, distanciją įveikusi per 4:12.54.

2010 m. sportininkė praleido sezoną dėl nėštumo.

## Pasiekimai

## Geriausi asmeniniai bėgimo rezultatai
### Stadione
* **800 m**: 2:00.71 (pasiektas Ostravoje 2009 m. birželio 17 d.);
* **1000 m**: 2:40.48 (pasiektas Ostravoje 2005 m. birželio 9 d.);
* **1500 m**: 4:03.19 (pasiektas Atėnuose 2005 m. birželio 14 d.).
### Uždarose patalpose
* **800 m**: 2:03.77 (pasiektas Gente 2000 m. vasario 25 d.);
* **1000 m**: 2:38.77 (pasiektas Maskvoje 2006 m. sausio 25 d.);
* **1500 m**: 4:10.74 (pasiektas Stokholme 2006 m. vasario 2 d.).

## Nuorodos
* Irina Krakoviak IAAF svetainėje
Mokslinis asistentas

**Mokslinis asistentas** (*mokslo asistentas*) – kvalifikuotas aukštosios mokyklos mokslininkas; mokslinė pareigybė (profesoriaus, docento padėjėjas). Žemiausios etatinės dėstytojų pareigos aukštosiose mokyklose. 

Vokietijoje mokslinis asistentas – mokslinis bendradarbis laikinas universiteto arba kitos mokslinės aukštosios mokyklos valstybės tarnautojas. Kvalifikaciniai reikalavimai – daktaro laipsnis. Pirmiausiai mokslo asistentais buvo paskirti asmenys, rengiantys habilitaciją bei besiruošiantys tapti profesoriais.

## Šaltiniai
Protestantų unija

**Protestantų unija** – Pietų ir Vakarų Vokietijos protestantų kunigaikščių politinė sąjunga (1608–1621 m.). Prie šios unijos prisidėjo ir kai kurie imperijos miestai. Unijai vadovavo Pfalco kurfiurstas Frydrichas V. Unija turėjo bendrą kasą bei kariuomenę.

Protestantų unija kovojo su 1609 m. susikūrusia Katalikų lyga ir Habsburgais, siekusiais susiaurinti protestantų kunigaikštysčių savarankiškumą ir teises. Jas 1555 m. patvirtino Augsburgo religinė taika. Protestantų uniją rėmė Anglija, Nyderlandai, Prancūzija. Siekdami išplėsti teritorijas ir sustiprinti savo politinę įtaką, Protestantų unijos nariai neparėmė 1618–1620 m. čekų sukilimo prieš Habsburgus bei katalikų bažnyčią. 1620 m. buvo pasirašytas susitarimas su Katalikų lyga. Šis susitarimas leido Protestantų unijai laisvai veikti Čekijoje. Sukilimui pralaimėjus, unija suiro 1621 m.

## Šaltiniai
Protėvių kultas

**Protėvių kultas** – mirusių žymių genties, giminės žmonių, tokių kaip vadai, žyniai, patriarchai, garbinimas. Manoma, kad tai viena seniausių religinio kulto formų, būdinga daugeliui religijų. Protėvių kultas siejasi su tikėjimu pomirtiniu gyvenimu, tuo, kad mirusiųjų vėlės gali veikti gyvųjų gyvenimą. Protėvių kultas yra susipynęs su mirusiųjų kultu, laikomas viena iš jo apraiškų.

Protėvių kultas dar pirmojoje XX a. pusėje gyvavo šintoizme – tuomet valstybinėje Japonijos religijoje.

Visuotinė lietuvių enciklopedija teigia, kad terminas *protėvių kultas* nėra tikslus, nes, pasak nemažos dalies šiuolaikinių religijotyrininkų, protėviai nebuvo prilyginami dievybėms, o tik vienaip ar kitaip pagerbiami.

## Šaltiniai
Iecavos savivaldybė

**Iecavos savivaldybė** () – buvęs administracinis vienetas vidurio Latvijoje, Žiemgaloje. Administracinis centras – Iecava. Savivaldybė sudaryta 2003 m. reformos metu iš Bauskės rajono dalies (Iecavos valsčiaus). Į smulkesnius vienetus nebuvo suskirstyta. Po 2021 m. administracinės-teritorinės reformos panaikinta, prijungta prie naujos Bauskės savivaldybės.

## Šaltiniai
Ikškilės savivaldybė

**Ikškilės savivaldybė** () – buvęs administracinis vienetas vidurio Latvijoje, Vidžemėje. Administracinis centras – Ikškilė. Savivaldybė sudaryta 2004 m. reformos metu iš Uogrės rajono dalies. Buvo suskirstyta į Ikškilės miestą ir Tynūžių valsčių. Po 2021 m. administracinės-teritorinės reformos panaikinta, prijungta prie naujos Uogrės savivaldybės.

## Šaltiniai
Inčukalno savivaldybė

**Inčukalno savivaldybė** () – buvęs administracinis vienetas vidurio Latvijoje, Vidžemėje. Administracinis centras – Inčukalnas. Savivaldybėje veikė vienintelė Baltijos valstybėse požeminė gamtinių dujų saugykla. Savivaldybė sudaryta 2009 m. reformos metu iš Rygos rajono dalies. Buvo suskirstyta į Vangažių miestą ir Inčukalno valsčių. Po 2021 m. administracinės-teritorinės reformos panaikinta, Inčukalno valsčius prijungtas prie naujos Siguldos savivaldybės, Vangažių miestas – prie naujos Ruopažių savivaldybės.

## Šaltiniai
Alūkstos savivaldybė

**Alūkstos savivaldybė** () – buvęs administracinis vienetas pietryčių Latvijoje, Sėlijoje. Administracinis centras – Alūksta. Savivaldybė sudaryta 2003 m. reformos metu iš Daugpilio rajono dalies, 2009 m. padidinta. Buvo skirstoma į 2 miestus (Alūkstą, Subatę) ir 6 valsčius (Bebrinės, Dvietės, Eglainės, Pilskalnės, Pruodės, Šėderės). Po 2021 m. administracinės-teritorinės reformos panaikinta, prijungta prie naujos Aukštutinės Dauguvos savivaldybės, tačiau po Konstitucinio Teismo sprendimo savivaldybės statusas iki 2022 m. turės būti dar kartą apsvarstytas.

## Šaltiniai
Jaunpiebalgos savivaldybė

**Jaunpiebalgos savivaldybė** () – buvęs administracinis vienetas šiaurės Latvijoje, Vidžemėje. Administracinis centras – Jaunpiebalga. Savivaldybė sudaryta 2009 m. reformos metu iš Cėsių rajono dalies. Buvo suskirstyta į 2 valsčius: Jaunpiebalgos ir Zuosėnų. Po 2021 m. administracinės-teritorinės reformos panaikinta, prijungta prie naujos Cėsių savivaldybės.

## Šaltiniai
Jaunjelgavos savivaldybė

**Jaunjelgavos savivaldybė** () – buvęs administracinis vienetas pietų Latvijoje, Sėlijoje. Administracinis centras – Jaunjelgava. Savivaldybė sudaryta 2009 m. reformos metu iš Aizkrauklės rajono dalies. Buvo suskirstyta į 1 miestą (Jaunjelgavą) ir 6 valsčius: Daudzesės, Jaunjelgavos, Secės, Sėrenės, Staburago, Sunakstės. Po 2021 m. administracinės-teritorinės reformos panaikinta, prijungta prie naujos Aizkrauklės savivaldybės.

## Šaltiniai
Protezas

**Protezas** (, iš  'pridėjimas, prijungimas') – mechaninis įtaisas, kuris pakeičia nesamus galūnės ar kurios nors kitos kūno dalies segmentus, taiso funkcinius ir kosmetinius defektus.

Protezai būna anatominiai (yra to organo formos, kartais atlieka dalį funkcijos, pvz., rankos, kojos, akies, nosies protezai), funkciniai (pašaliniu energijos šaltiniu atlieka organo funkciją, pvz., rankos protezas su bioelektriniu valdymu, klausos aparatas) ir gydomieji (laikinai apriboja organo funkciją, taiso deformacijas, pvz., ortopediniai aparatai).

Protezai daromi iš medžio, metalo, plastikų, odos, stiklo. Dantų protezai dar būna daromi iš aukso, platinos, porceliano.

## Taip pat skaitykite
* Ortezas

## Šaltiniai