open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Bang (grupė)

**„Bang“** buvo graikų pop muzikos grupė, gyvavusi 1987–1991 metais.

Duetas „Bang“ susikūrė 1987 metais narių Thanos Kalliris ir Vasilis Dertilis. Thanos buvo vokalistas, o Vassilis – pritariantysis vokalistas ir grojo klavišiniais. 1987 metais Bang varžėsi graikų atrankoje į 1987 m. „Eurovizijos“ dainų konkursą Belgijoje. Jų daina „Stop“ surinkusi 51 tašką užėmė pirmą vietą.

„Eurovizijoje“ daina „Stop“ gavo 64 taškus ir užėmė 10 vietą tarp 22 kitų dalyvavusių dainų.

Iki 1991 m. duetas išleido tris albumus. Daina „Holding my Heart“ pateko į topus JAV, o video klipas buvo įrašytas Holivude. Singlas „You’re the One“ sulaukė populiarumo Jungtinėje Karalystėje.

1992 metais Thanos pradėjo solinę karjerą, 10-ame dešimtmetyje sulaukęs didžiausio populiarumo.

## Diskografija
* 1987: *Bang – The Album*
* 1990: *Clockwise*
* 1991: *Kane to Lathos*

## Nuorodos
* Bang svetainėje *discogs.com*

|-
Turino automobilių paroda

**Turino automobilių paroda** () buvo tarptautinė automobilių paroda, kasmet rengta Turine. Pirmoji ši paroda buvo surengta 1900 m. Valentino pilyje. 2002 m. paroda buvo atšaukta ir nuo tol nesurengta nė karto. Jos vietą užėmė kita Italijoje rengiama Bolonijos automobilių paroda.

1972 m. parodoje pirmą kartą pristatytas Fiat 126 modelis.

Paskutinėje 2000 m. vykusioje parodoje pasirodė Alfa Romeo 147, Ford Streetka koncepcinis automobilis ir Ferrari Rossa Pininfarina koncepcinis automobilis.

## Šaltiniai

## Nuorodos
Sostinės sporto centras

https://sportas.vilnius.lt/

**Sostinės sporto centras** – didžiausia neformaliojo ugdymo įstaiga Lietuvoje. Sostinės sporto centre yra beveik 250 vaikų grupių (2350 mokiniai), 106 treneriai

. Sostinės sporto centro būstinė yra Ozo g. 10, Vilnius.

## Istorija
1966 m. birželio 21 dieną buvo įsteigta Vilniaus gimnastikos mokykla (VGM). Ji buvo pagrindinė sporto mokymo įstaiga, rengianti sportininkus Lietuvos gimnastikos, meninės gimnastikos ir sportinių šokių rinktinėms.

2014 m. balandžio 2 d. Vilniaus miesto savivaldybės tarybos sprendimu Nr. 1-1762 nutarta sujungti šešių sporto mokymo įstaigų mokyklų (dvikovės sporto šakų, vandens sporto, gimnastikos, lengvosios atletikos bei „Sietyno“ sporto mokyklų ir Olimpinio sporto centro) veiklą.
2014 m. gegužės 8 d. kaip nauja biudžetinė įstaiga buvo įregistruotas Vilniaus miesto sporto centras.

Nuo 2014 m. rugsėjo 1 d. Vilniaus mieste pradėjo veikti Vilniaus miesto sporto centras.

## Struktūra
* ***Lengvosios atletikos skyrius***
* ***Individualių sporto šakų skyrius***

* ***Vandens sporto šakų skyrius***

1977 m. rugsėjo 1 dieną buvo įsteigta Vilniaus specializuota vaikų/jaunių karinio taikomojo plaukimo sporto mokykla.

1991 m. rugsėjo 1 d. ji pervadinta į Vilniaus vandens sporto mokyklą.
Nuo 2001 m. Vilniaus miesto sporto mokyklos plaukimo ir vandensvydžio sporto šakų treneriai (sporto mokytojai) dirbo Vilniaus vandens sporto mokykloje.

* ***Gimnastikos skyrius***
Šakos – sportinė gimnastika, meninė gimnastika, sportiniai šokiai, aerobinė gimnastika. Priimami 6–7 metų vaikai į sportinės gimnastikos ir meninės gimnastikos (mergaitėms) pradinio rengimo grupes.

### Treneriai
Sostinės sporto centre dirba tokie žymūs treneriai kaip: Tomas Valčiukas, Michailas Romanovskis, Mantas Jusis, Kęstutis Steponavičius, Kazimieras Rėksnys, Tatjana Krasauskienė, Algis Mečkovskis, Mindaugas Mizgaitis, Valdemaras Venckaitis.

## Auklėtiniai olimpiečiai
* Kotryna Teterevkova (g. 2002 m.) – plaukikė
* Osvaldas Bareikis (g. 1993 m.) – dziudo imtynininkas
* Henrikas Žustautas (g. 1994 m.) – kanojininkas
* Airinė Palšytė (g. 1992 m.) – lengvaatletė
* Vadim Korobov (g. 1997 m.) – kanojininkas
* Martynas Alekna (g. 2000 m.) – lengvaatletis
* Mykolas Alekna (g. 2002 m.) – lengvaatletis
* Milda Valčiukaitė (g. 1994 m.) – irkluotoja
* Diana Zagainova (g. 1997 m.) – lengvaatletė
* Jelena Zanevskaja (g. 1987 m.) – gimnastė
* Julija Kovaliova (g. 1980 m.) – gimnastė
* Kristina Kliukevičiūtė (g. 1975 m.) – gimnastė
* Robert Tvorogal (g. 1994 m.) – gimnastas

## Šaltiniai
Fiat 126

**Fiat 126** – miesto automobilis, 1972 m. pristatytas Turino automobilių parodoje. Šis modelis buvo sukurtas pakeisti Fiat 500. Nuo 1973 m. kai kurie modeliai pagal išskirtinį susitarimą buvo gaminami Lenkijoje kaip **Polski Fiat 126p**. Pastarasis modelis buvo gaminamas iki pat 2000 m. 1993 m. oficialiai 126 modelį pakeitė Fiat Cinquecento.

Dauguma 126 modelio detalių, kaip ir ratų bazė, buvo paimta iš Fiat 500 modelio.

1977 m. modelio varikliai buvo padidinti iki 652 cm³. Dar po dešimties metų 126 modeliai jau turėjo 704 cm³ 19 kW galingumo variklius.

Iki 1980 m. 126 modeliai buvo gaminami Italijos Kasino ir Termini Imereze gamyklose. Iki šio laiko Italijoje buvo pagaminta 1 352 912 šio modelio automobilių.

Nuo 1973 m. šis modelis pradėtas gaminti Lenkijoje kaip 126p, o vėliau ir Jugoslavijoje.

1984 m. modelis gavo naują dizainą – visi bamperiai pakeisti plastmasiniais, pridėtas naujas prietaisų skydelis. Atnaujinta versija vadinta Fiat 126p FL. 1994 m. buvo atlikti dar vieni modelio atnaujinimai, pridedant naujų detalių iš Cinquecento modelio. Ši versija vadinta 126 EL.

Nepaisant įdomaus marketingo, 126 modelis nesulaukė tokio populiarumo kaip Fiat 500. Iš viso buvo pagaminta 4 673 655 modelio vienetai. 2000 m. rugsėjo 22 d. oficialiai baigta ir lenkiškos versijos gamyba. Šioje šalyje iš viso buvo pagaminti 3 318 674 modeliai.

## Šaltiniai
Jonatan Cerrada

**Jonatan Cerrada Moreno** (g. 1985 m. rugsėjo 12 d. Lježe) – Belgijos dainininkas, žinomas ne tik gimtojoje Belgijoje, bet ir Prancūzijoje ir Ispanijoje.

## Biografija

Jonatan Cerrada gimė Lježe ispanų šeimoje. Turi keturis brolius ir seseris – Julien, Rafaël, Audrey ir Rachel. Būdamas aštuonerių metų, pradėjo dainuoti operos teatre *Opéra Royal de Wallonie* Lježo mieste, kur jis dainavo šešerius metus.

2003 metais Cerrada laimėjo prancūzų televizijos šou *À la Recherche de la Nouvelle Star*. Tų pačių metų rugsėjį atlikėjas išleido debiutinį albumą „Siempre 23“, kuris sulaukė sėkmės Prancūzijoje ir Belgijoje. Jonatan laisvai kalba prancūzų ir ispanų kalbomis.

2004 m. gegužės mėn. jis atstovavo Prancūzijai 2004 m. „Eurovizijos“ dainų konkurse su balade „À chaque pas“. Atlikėjas konkurso finale užėmė 15 vietą, surinkęs 40 taškų.

2014 m. lapkričio mėn. Jonatan Cerrada baigė savo muzikinę karjerą, po tragiškos jo vyresniojo brolio Julien mirties 2014 m. gegužę.

## Diskografija

### Albumai
* *Siempre 23* (2003)
* *La Preuve du contraire* (2005)

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Oficiali svetainė – jonatan-cerrada.net 

|-
Paniravimas

**Paniravimas** ( 'barstyti duonos trupiniais') – mėsos, žuvies pusgaminių ar daržovių apvoliojimas prieš kepimą duonos džiūvėsėliuose, miltuose, sėklose arba smulkintuose riešutuose, kad susidarytų traški plutelė, o gaminys išsaugotų sultingumą.

Pusgaminį pirmiausia reikia nusausinti, po to pavilgyti kiaušinio plakinyje, tada apvolioti pasirinktuose produktuose ir kepti. Pavilgyti galima ir kiaušinio bei pieno plakinyje.

Šis gaminimo būdas naudojamas tik specialiai tam skirtiems patiekalams, nes džiūvėsiai pilnai nepadengia pusgaminio bei gali pridegti.
Irina Katinienė

**Irina Katinienė** (g. 1961 m. spalio 3 d. Rusijoje) – Lietuvos sporto pedagogė, sportinės gimnastikos nacionalinės kategorijos trenerė, tarptautinės kategorijos teisėja, Lietuvos sportinės gimnastikos techninio komiteto pirmininkė, Lietuvos sportinės gimnastikos moterų vyriausioji teisėja, Lietuvos nacionalinės gimnastikos rinktinės trenerė. 

## Biografija
Aukštąjį išsilavinimą įgijo Rostovo sporto mokykloje (Jaroslavlio sritis), tuometinėje Sovietų Sąjungoje. Kaip sporto gimnastė dalyvavo ir laimėjo įvairiose varžybose, pelnė aukštus sporto atskyrius. Po sunkios traumos nusprendė ir ėmėsi treniruoti mažas mergaites. Po 1980 metų tuometinis Vilniaus gimnastikos mokyklos (VGM) direktorius, lankęsis Rusijoje, pakvietė Iriną į Lietuvą. Priėmusi kvietimą, ėmė dirbti VGM trenere. Gyvendama Vilniuje, išmoko lietuvių kalbą, ištekėjo ir sukūrė šeimą su VGM treneriu M. Katinu.

Vilniuje nesant jokios gimnastikos įstaigos mažiems (3-4 metų) vaikams, sumanė įkurti privačią sporto mokyklą. Idėją parėmė LRT „Bėdų turgaus“ labdaros ir paramos fondas (vadovė žurnalistė Edita Mildažytė). Pardavusi nuosavą kolektyvinį sodą, 1998 metais įkūrė Vilniaus sportinės gimnastikos klubą „SKRYDIS“ Fabijoniškėse  Šleževičiaus 7 ir jam iki šiol vadovauja kaip  Klubo prezidentė, dirba trenere. 
Nuo 2014 m. Vilniaus miesto sporto centro Gimnastikos skyriaus trenerė. 

Lietuvos sportinės gimnastikos rinktinės trenerė 2008 metų Pekino vasaros olimpinėse žaidynėse.

Teisėjauja Europos ir Pasaulio sportinės gimnastikos čempionatuose. 2012 metų Londono vasaros olimpinių žaidynių, RIO de žaneiro  vasaros olimpinėse žaidynėse, teisėja. 

## Auklėtinės
* Jelena Zanevskaja (g. 1987 m.),  Pekino olimpiados dalyvė (2008 m.)
* Laura Švilpaitė  (g. 1994 m.), Londono olimpiados dalyvė (2012 m.)

## Šeima
Ištekėjusi. Vyras Mindaugas Katinas (g. 1954 m.), sporto pedagogas, nacionalinės kategorijos treneris, Lietuvos Edukologijos universiteto docentas. Augina 2 sūnus: Povilas ir Petras.

## Apdovanojimai
* 2006 m. kaip trenerė, nusipelnusi itin gabių vaikų ugdymui, apdovanota Virginijaus Adutavičiaus įsteigta premija (Mstislavo Rostropovičiaus labdaros ir paramos fondas "Pagalba Lietuvos vaikams") 
*2011 m. už indėlį plėtojant gimnastikos sportą Lietuvoje bei 50 metų jubiliejaus proga apdovanota už nuopelnus Lietuvos sportui aukso medaliu

## Šaltiniai
Marija Anžu

**Marija Anžu** (; 1404 m. spalio 14 d. – 1463 m. lapkričio 29 d.) – Prancūzijos karalienė, Prancūzijos karaliaus Karolio VII žmona (nuo 1422 m. gruodžio 18 d.).

Neapolio karaliaus Liudviko II Anžu ir Jolandos Argonės duktė.

## Vaikai
Ji pagimdė Kroliui VII keturiolika vaikų:
* **[[Liudvikas XI|Liudvikas]]** (1423 m. liepos 3 d. – 1483 m. rugpjūčio 30 d.), busimasis karalius Liudvikas XI;
* **Radegunda** (apie 1425–1444 m. kovo 19 d.);
* **Žanas** (gimė ir mirė 1426 m. rugsėjo 19);
* **Katerina Prancūzė** (apie 1428–1446 m. liepos 30 d.), ištekėjo už Karolio Drąsiojo;
* **Žakas** (1432–1437 m. kovo 2 d.);
* **Jolanda** (1434 m. rugsėjo 23 d. – 1478 m. rugpjūčio 28 d.), ištekėjo už Sovojos hercogo Amadejaus;
* **Žana de Valua** (1435–1482), ištekėjo už Žano II Gerojo;
* **Filipas** (1436 m. vasario 4 d. – 1436 m. birželio 11 d.);
* **Margarita’Маргарита** (1437 m. gegužė – 1438 m. liepos 24 d.);
* **Žana** (1438 m. rugsėjo 7 d. – 1446 m. gruodžio 26 d.), Marijos sesuo-dvynukė;
* **Marija** (1438 m. rugsėjo 7 d. – 1439 m. vasario 14 d.), Žanos sesuo-dvynukė;
* **Marija** (g. 1441 m.), mirė jaunystėjeу;
* **Madlen Prancūzė** (1443 m. sausio 1 d. – 1495 m. sausio 21 d.);
* **Karolis II** (1446 m. gruodžio 28 d. – 1472 m. gegužės 24 d.), Berio hercogas 1461–1465, Normandijos hercogas 1465–1469, Hieno hercogas nuo 1469 m.
## Nuorodos

* CHARLES de France (angl.). Foundation for Medieval Genealogy.
* MARIE d’Anjou (angl.). Foundation for Medieval Genealogy.
Alexandros Panayi

**Alexandros Panayi** (, taip pat žinomas kaip **Alex Panayi**; g. 1970 m. birželio 24 d. Nikosijoje) – Kipro dainininkas ir dainų autorius.

## Biografija
Mokėsi Berklio muzikos koledže Bostone, Masačusetse. Studijuodamas JAV, muzikavo su žinomais atlikėjais Gary Burton ir Peter Erskine. Tuo metu jis buvo cappella grupės „The Vocal Summit“, su kuria atlikėjas gastroliavo JAV, narys.

1989 metais Alexandros pirmą kartą pasirodė 1989 m. „Eurovizijos“ dainų konkurse kaip Kipro atstovų Yiannis Savvidakis ir Fani Polymeri pritariantysis dainininkas. Po metų atlikėjas Kipro nacionaliniame finale su daina „Pistevo“ finišavo trečioje vietoje. 1991 m. jis vėl buvo šalies atstovės Elena Patroklou pritariantis vokalistas, o 1993-aisiais Alexandros vėl užėmė trečiąją vietą nacionaliniame finale, šį kartą su daina „Gia sena tragoudo“. 1995 metais atlikėjas trečiu bandymu su kūriniu „Sti fotia“ nugalėjo atrankos konkursą, po kurio jis buvo išrinktas atstovauti savo šaliai 1995 m. „Eurovizijos“ dainų konkurse, vykusiame Airijos sostinėje Dubline. Iš kitų šalių gavęs 79 taškus (12 taškų gavo iš Vengrijos) užėmė devintą vietą.

Po trejų metų atlikėjas vėl bandė laimę Kipro nacionalinėje atrankoje. Kartu su Marlain Angelidou atlikę kūrinį „Fterougisma“, užėmė antrą vietą. 2000 metais, kaip dueto „Voice“ narys laimėjo nacionalinį finalą su daina „Nomiza“. Stokholme vykusioje 2000 m. „Eurovizijoje“ duetas surinko 8 taškus ir liko 21 vietoje. Paskutinį kartą Alexandros šalies atrankose dalyvavo 2009 metais, kur su daina „There is Love“ liko šeštas.

## Nuorodos
* 

|-
Sekalas turi mirti

**Sekalas turi mirti** () – 1998 m. sukurta drama, pelniusi eilę apdovanojimų ją kūrusioje Čekijoje ir Lenkijoje.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Olaf Lubaszenko – Jura Baranas
* Boguslaw Linda – Ivanas Sekalas
* Jiri Bartoska – tėvas Flora
* Agnieszka Sitek – Anežka
* Vlasta Chramostova – Mari
* Milan Riehs – meras

## Turinys

Filmo veiksmas vyksta 1943 m. nedideliame Moravijos miestelyje, kuriame savivaliauja neseniai į jį sugrįžęs Ivanas Sekalas. Nesantuokinis sūnus, paliktas tėvo, dirbęs samdiniu ir niekintas kitų gyventojų, jis dalyvavo Ispanijos pilietiniame komunistų pusėje, o dabar, vykstant naujam karui, tą faktą kruopščiai slepia ir tarnauja nacistams. Jis nuolatos skundžia (dažniausiai melagingai) kitus gyventojus vokiečiams ir už tai vienas jų miršta atsidūręs koncentracijos stovykloje. Naudodamasis savo padėtimi, Sekalas prievarta atima arba pigiai superka kitų žemes, o tie, kurie atsisako jam paklūsti ir nusileisti, būna atiduodami vokiečiams.

Nebegalėdami daugiau kentėti, gyventojai nutaria, kad reikia bet kokiu būdu atsikratyti Sekalo. Suplanuotos žmogžudystės atlikėju nusprendžiama nusamdyti neseniai miestelyje pasirodžiusį kalvį Jurą Baraną. Pastarasis slapstosi nuo gestapo ir „garbingi“ miestelio žmonės nutaria tuo pasinaudoti, kad priverstų jį nužudyti „niekšą“ Sekalą...
Fengšanas

**Fengšanas** (; pe̍h-ōe-jī: * Hōng-soaⁿ*) – vienas iš Gaosiongo rajonų, esantis pietvakarių Taivane. Gyventojų 354 tūkst. (2014 m. duomenys). Vienas iš Gaosiongo administracinių centrų, čia įsikūrusi Kinijos Respublikos karo akademija. Tai daugiausia miegamasis rajonas su iki vėlumos veikiančiomis krautuvėlėmis, užkandinėmis.

## Istorija

Nyderlandų kolonijiniais laikais dabartinė Fengšano teritorija vadinta *Pongsoya*, grupele Makatao kaimų. Valdant Čingų dinastijai, Fengšano apskritis (鳳山縣) apėmė teritorijas į pietus nuo Tainano (tuomet vadinto *Taiwan-fu*) ir į vakarus nuo kalnų. 1875 m. pietinės Fengšano apskrities teritorijos buvo atskirtos ir sudaryta nauja Hengčuno apskritis (恆春縣).

Japonijos kolonijiniais laikais teritorija įėjo į Takao prefektūros Hodzano rajono (鳳山郡) sudėtį. Kolonijinei valdžiai ėmus plėsti Takao prieplaukos regioną ankstyvajame XX a., Fengšano svarba sumenko.

Fengšanas buvo Gaosiongo apskrities, įkurtos 1945 m., sostinė, o nuo 2010 m. yra Gaosiongo miesto administracinis centras.
Balsas (albumas)

**„Balsas“** – 1-asis lietuvių merginų pop grupės Mango studijinis albumas, išleistas 1999 m.

## Dainų sąrašas
 

## Personalas

Asta Bridikytė, Rima Petrauskytė, Viktorija Perminaitė, Česlovas Gabalis, Žilvinas Liulys, Kazimieras Vaškevičius, Gintaras Bendžius, Mindaugas Bendžius, Raimondas Trilikauskis, Jonas Takarevičius, Raimondas Tarvydas.

## Singlai

## Nuorodos

* „Balsas“ Last.fm svetainėje
* „Balsas“ Discogs svetainėje
Čidzinas

**Čidzinas** (; pe̍h-ōe-jī: *Kî-tin*) – vienas iš Gaosiongo rajonų, esantis pietvakarių Taivane. Apima daugiausia Čidzino salą. Gyventojų 29 tūkst. (2012 m. duomenys). Vystomas turizmas. Veikia kriauklių ir jūrų tyrimų muziejai, stovi senovinis Gaosiongo švyturys, Čihou fortas.

## Geografija

Čidzino sala išsidėsčiusi į pietvakarius nuo Gaosiongo. Šiaurinė salos dalis kalvotesnė, ją supa koralinis rifas, likusioje dalyje plyti lygumos su smėlėtomis seklumomis. Salos ilgis apie 8,5 km, vidutinis plotis iš šiaurės į pietus apie 400 m. Sala išsidėsčiusi beveik lygiagrečiai Gušano, Jančengo, Čiandženo ir Siaogango rajonams. Tarp pastarųjų rajonų ir salos yra Gaosiongo uosto kanalas, didžiulė laivybos arterija. Vakaruose salą skalauja Taivano sąsiaurio vandenys.

Šiauriausias Čidzino salos taškas yra už vos 130 m nuo likusios Gaosiongo miesto dalies. Čia prasideda Gaosiongo uosto šiaurinis įplaukos kanalas. Čia taip pat stūkso aukščiausias geografinis salos taškas – 48 m aukščio kalva, ant kurios pastatytas švyturys. Kiek žemiau esančiame pirse švartuojasi keltas „Čidzinas–Gušanas“. Piečiausias salos taškas nuo kitos pusės atskirtas 400 m vandens linija. Čia salą su kita puse jungia povandeninis tunelis mašinoms, išlendantis Siaogango rajone.

## Istorija
Čidzino sala kadaise buvo sujungta su Taivano sala ties piečiausiu tašku, bet 1967 m. vėl buvo atskirta, siekiant sudaryti antrą Gaosiongo uosto įplaukos kanalą.

## Galerija

Vaizdas:Cijin Ferry Pier front view 20070106.jpg|Čidzino salos kelto pirsas.
Vaizdas:Cigu No.2 ferry sailing 20070809.jpg|Keltas „Čidzinas–Gušanas“.
Vaizdas:Cijin Seaside Park.jpg|Čidzino pajūrio parkas.
Vaizdas:旗後燈塔.JPG|Cihou švyturys Čidzino saloje.
Vaizdas:Kaohsiung_Cijin_aerial_view.jpg|Gaosiongo panorama nuo Čidzino salos švyturio kalvos.
Vaizdas:Kaohsiung_Cijin_island_aerial_view.jpg|Čidzino salos vakarinės pakrantės vaizdas nuo švyturio kalvos.


## Šaltiniai
Žiema, kai gimė Pašiauštaplunksnis

**Žiema, kai gimė Pašiauštaplunksnis** – pirmoji lietuvių rašytojos Lauros Sintijos Černiauskaitės knyga vaikams, išleista 2014 m. Pasak autorės, knyga skirta vaikams, žengiantiems į paauglystės metus. Pagrindinė knygos herojė – mergaitė Degtukė, kuri miške randa naujagimį berniuką Pašiauštaplunksnį. Šis, labai greitai augdamas, tampa Degtukės draugu, padeda jai ištverti sunkią ligą, parodo likimo nuskriaustus vaikus. Naujieji draugai kartu kelia anapusybės, gyvenimo prasmės klausimus.

Knyga „Žiema, kai gimė Pašiauštaplunsnis“ parašyta L. S. Černiauskaitei būdingu stiliumi – emocinga, gyva kalba, nevengiama gilių emocinių būsenų bei patirčių aprašymo. Apysaka iliustruota Editos Suchockytės piešiniais.

## Nuorodos

* Apie knygos pristatymą
* Apie knygos pristatymą Šakių raj. savivaldybės viešojoje bibliotekoje
Bedugnis (Elektrėnų sav.)

**Bedugnis** arba **Olga** – nedidelis ežeras vidurio Lietuvoje, Elektrėnų savivaldybėje, Vievio šiaurinėje pusėje. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,3 km, plotis – iki 0,18 km. Altitudė 116,7 m. Krantai neaukšti, vietomis apaugę krūmais.

Aplinkui daugiausia plyti pievos, rytinėje pakrantėje stovi ūkiniai pastatai, šiaurinėje – įsikūrusi Alesninkų gyvenvietė. Vakarine pakrante eina kelias . Ežeras smarkiai apaugęs vandens augalais. Pietryčiuose išteka upeliukas link Aliosos upės (Neries intakas).

## Šaltiniai
Il Volo

**„Il Volo“** – italų muzikos grupė, kurią sudaro tenorai Piero Barone (g. 1993 m. birželio 24 d. Naro) ir Ignazio Boschetto (g. 1994 m. spalio 4 d. Bolonijoje, tačiau užaugo Marsaloje) bei baritonas Gianluca Ginoble (g. 1995 m. vasario 11 d. Roseto degli Abruzzi, Teramo provincija).

2015 metais grupė su daina „Grande amore“ laimėjo Sanremo muzikos festivalį.

## Istorija

Pop operos žanro muziką dažniausiai atliekantys vaikinai į grupę susibūrė 2009 metais, po dalyvavimo Italijos muzikiniame projekte „Ti lascio una canzone“. Iki šiol „Il Volo“ yra išleidę penkis albumus, kurie sulaukė didelio populiarumo tarp klasikos mėgėjų. 2010 metais grupės nariai buvo vieni iš atlikėjų, įrašiusių naują kūrinio „We Are the World“ versiją, skirta nukentėjusiems nuo žemės drebėjimo Haityje. Kiti grupės pasiekimai – pasirodymas Nobelio premijos teikimo ceremonijoje 2012 metais, kur jų klausėsi Norvegijos karalius, taip pat galimybė vienoje scenoje dainuoti su Barbra Streisand, Placido Domingo, Bellinda...2015 metais jie nugali garsiausiame italų muzikos festivalyje Sanremo muzikos festivalyje ir iškovoja teisę dalyvauti Eurovizija. Eurovizijoje laimi 3-ią vietą ( įdomu, kad jei balsavimo rezultatus lemtu tik žiūrovai, Il volo būtų nugalėję). Po festivalių pradeda neįtikėtinos sėkmės koncertinį turą po Italiją. 2021 m. birželio 5 d. jie surengė koncertą Veronos arenojie italų kompozitoriaus Ennio Morricone garbei. 2021 m. lapkritį jie išleido maestro Morricone skirtą pagarbos albumą „Il Volo Sings Morricone“.

## Diskografija

### Albumai
* 2010 – *Il Volo*
* 2012 – *We Are Love*
* 2013 – *Más que amor*
* 2013 – *Buon Natale – The Christmas Album*
* 2015 – *Sanremo grande amore*
* 2015 – *L'amore si muove*
*2018 – *Ámame*
*2019 – *Musica*
*2021 – *Il Volo Sings Morricone*

### Gyvo garso albumai
* 2012 – *Il Volo Takes Flight – Live From the Detroit Opera House*
* 2013 – *We Are Love – Live From the Fillmore Miami Beach at the Jackie Gleason Theatre*
* 2013 – *Buon Natale – Live From The Fillmore Miami Beach at Jackie Gleason Theater*

### EP
* 2011 – *Christmas Favorites*

### Singlai
* 2011 – *O’sole mio*
* 2011 – *Hasta el Final*
* 2011 – *Christmas Medley*
* 2012 – *Un amore così grande*
* 2013 – *Costantemente mia* (su Belinda)
* 2013 – *Màs que amor*
* 2013 – *We Are Love*
* 2013 – *El triste*
* 2013 – *I’ll Be Home For Christmas*
* 2015 – *Grande amore*

## Nuorodos

* Oficiali svetainė – ilvolomusic.com 

|-
Michael Naura

**Michaelis Naura** (g. 1934 m. rugpjūčio 19 d. Klaipėdoje) – muzikantas, redaktorius, žurnalistas.

## Biografija

Gimė 1934 m. rugpjūčio 19 d. Klaipėdoje. Baigė žurnalistikos, filosofijos ir sociologijos studijas Berlyno laisvajame universitete. 1953-1964 m. vadovavo vienai iš žymiausių to meto Vokietijos džiazo grupių *Michael Naura Quintett*. Baigęs muzikanto karjerą pradėjo dirbti žurnalistu. Dirbo Šiaurės Vokietijos radijuje, kur vadovavo džiazo programų kūrimui. Per savo žurnalisto karjerą parašė nemažai straipsnių apie džiazą į įvairius leidinius.  

## Diskografija

* *Down to Earth* 1958
*  George / Jankowski / Naura: *Jazz In Deutschland,* 1957–1958
* *Michael Naura Quintet,* 1963
* *Call* (su Wolfgang Schlüter, Eberhard Weber ir Joe Nay), 1970
* *Rainbow Runner* 1973
* *Vanessa* 1974 
* *Kein Apolloprogramm für Lyrik* (su Wolfgang Schlüter, Eberhard Weber, Peter Rühmkorf), 1976
* *Country Children* (su Wolfgang Schlüter), 1977
* *Phönix voran* (su Wolfgang Schlüter, Leszek Zadlo, Peter Rühmkorf), 1978
* *Ochsenzoll* (su Wolfgang Schlüter, Herbert Joos, Albert Mangelsdorff), 1985
* *Orang-Utan* (su Wolfgang Schlüter, Claus Bantzer), 1985
* *Naura Box. Fortissimo - eine deutsche Jazzologie,* 6 CDs, Gateway4m, 2009

## Nuorodos

* Diskografija
* Biografija (vok.) 

## Literatūra
* Joachim-Ernst Berendt: Lieber Michael, in Cadenza (s. o.), S. 105-110
* Heidi Boulton: Naura, Michael, in Barry Kernfeld (Ed.): The New Grove Dictionary of Jazz, Macmillan, London 1988, S. 830
* Ian Carr: Michael Naura, in: Ian Carr, Digby Fairweather & Brian Priestley: The Rough Guide to Jazz, 3rd Edition, Rough Guides, New York 2004, S. 579
Mėstras

**Mėstras** () – ežeras Gudijoje, Minsko srityje, Medilo rajone, Naručio ežeryne, šalia Medilo. Telkšo 165,1 m aukštyje virš jūros lygio. Ilgis 5,8 km, plotis iki 4,5 km. Kranto linija vingiuota, jos ilgis 20,2 km. Ežero duburys ištįsęs iš šiaurės į pietus. Šiauriniai krantai aukšti, pietuose yra Čeremšicų draustinis. Vietomis pakrantės užpelkėję, atabradas apaugęs nendrėmis, viksvameldžiais.

Mėstras protakomis ir trumpais upeliais jungiasi su Batoryno, Skrypavo, Šastakovo, Rudakovo ežerais. Suteka keletas griovių. Į Naručio ežerą išteka Skėma.

Mėstre sutinkamos 48 vandens augalų rūšys, 102 fitoplanktono ir 56 zooplanktono rūšys, gyvena įvairios žuvys: lydekos, karšiai, ešeriai, kuojos, aukšlės, vėgėlės, raudės ir kt.

Mėstro ežeras patenka į Naručio nacionalinį parką. Prie ežero įsikūrę: Medilas, Nikolcai, Gatovičai, Girinai, Kačergos, Šestakavas.


Miastra, tryścio.jpg|Nendrynas
Miastra z paŭdniovaha ŭschodu.jpg|Ežero pakrantė
Miastra, Kanoe.jpg|Kanojos ežere


## Šaltiniai
* Природа Белоруссии: Попул. энцикл. / БелСЭ; Редкол.: И. П. Шамякин (гл.ред.) и др. – Мн.: БелСЭ, 1986. – 599 с., 40 л. ил.
Krakatukų pievelė

**„Krakatukų pievelė“** – lietuvių rašytojos Renatos Šerelytės knyga vaikams, išleista 2007 m. Knygoje pasakojama apie pievelę, kurioje auga krakatukų krūmai, nokinantys stebuklingas uogas. Pagrindiniai knygos veikėjai – Birbindonas, Tešlius, Buntė ir maumas. Kartą į šią ramią vietą atkeliauja didžiaausė senė, kuri sudrumsčia taikų krakatukų pievelės gyvenimą. Knyga iliustruoja Irminos Dūdėnienės piešiniais.

„Krakatukų pievelė“ – ketvirtoji Renatos Šerelytės knyga vaikams. 2008 – 2013 m. buvo išleisti keturi knygos tęsiniai.

## Nuorodos
* Skaityta.lt apie „Krakatukų pievelę“
* „Krakatukų pievelė“ (2008–ieji – skaitymo metai)
Solange Berry

**Solange Berry** (g. 1932 m. lapkričio 23 d. Šarlerua) – Belgijos dainininkė.

Savo muzikinę karjerą pradėjo 1955 metais, išleidusi debiutinį albumą „Chanson pour tous“.

1958 metais dainininkė atstovavo Liuksemburgui 1958 m. „Eurovizijos“ dainų konkurse su daina „Un grand amour“ (), tačiau gavusi vos 1 tašką iš Šveicarijos, tais metais atlikėja pelnė 9 vietą.

1960 m. Solange Berry dalyvavo Belgijos nacionalinėje atrankoje į didžiąją „Euroviziją“, tačiau pergalės ten nepelnė ir dar kartą į konkursą neišvažiavo.

## Diskografija
* 1955: *Chanson pour tous*
* 1956: *Que sera, sera*
* 1957: *Les mirettes*
* 1959: *Sous Les Toits De Paris*
* 1967: *Maintenant, quand vient le printemps*

## Nuorodos
* Diskografija *encyclopedisque.fr* svetainėje

|-
Harald Mueller

**Harald Mueller** (g. 1934 m. gegužės 18 d. Klaipėdoje) – režisierius, vertėjas.

## Biografija

Gimė 1934 m. gegužės 18 d. Klaipėdoje. 1945 m. su šeima pasitraukė į Šlėzvigą-Holšteiną. Jaunystėje dirbo šachtininku, liftininku, karinėje bazėje bei pjesių radijuje ir televizijoje skaitovu. 1955–1959 m. studijavo germanistiką ir teatro režisūrą Miuncheno ir Hamburgo mokyklose. 1969 m. gavo dramaturgijos stipendiją ir 1970 m. surežisavo savo debiutinį spektaklį *Großer Wolf*. 1971–1974 m. dirbo dramaturgu Berlyno *Šilerio teatre*. Baigęs dramaturgo karjerą apsigyveno Ziulto saloje ir pradėjo versti tekstus. Dukra Maike von Bremen yra aktorė.

## Spektakliai

* *Großer Wolf* 1970
* *Halbdeutsch* 1970
* *Stille Nacht* 1973
* *Winterreise* 1975
* *Henkersnachtmahl* 1978
* *Totenfloß* 1984
* *Bolero* 1987
* *Bonndeutsch* 1987
* *Doppeldeutsch* 1992
* *Luther Rufen* 1996

## Nuorodos

* Susijusi literatūra (vok.)
* Biografija (vok.) 

## Literatūra
* Michaela Bürger-Koftis: Das Drama als Zitierimperium. Zur Dramaturgie der Sprache bei Harald Mueller. St. Ingbert: Universitätsverlag Röhrig 2005, ISBN 3-86110-393-1
Batorynas

**Batorynas** () – ežeras Gudijoje, Minsko srityje, Medilo rajone, Naručio ežeryne, šalia Medilo. Telkšo 165 m aukštyje virš jūros lygio. Ilgis 3,5 km, plotis iki 2,4 km. Kranto linija vingiuota, jos ilgis 15 km. Krantai žemi, pelkėti, ypač vakaruose, kur pereina į pelkynes. Atabradą dengia smėlis ir dumblas. Vandens augmenijos juosta 150–300 m pločio. Dugną dengia sapropelis.

Batorynas menkai pratakus. Į jį suteka keletas griovių iš pelkių. Protaka jungiasi su Mėstro ežeru.

Ežere sugaunamos lydekos, starkiai, karšiai, ešeriai, kuojos, lynai, vėgėlės, raudės ir kt.

Batoryno ežeras patenka į Naručio nacionalinį parką.

## Šaltiniai
* Блакiтная кнiга Беларусi: энцыкл. / Рэдкал.: Н. А. Дзiсько i iнш. – Мн.: БелЭн, 1994. – 415 с.
* Республика Беларусь. Минская область: Общегеографический атлас / Ред. Г. Г. Науменко – Мн.: РУП «Белкартография», 2008. – С. 4. – 48 с. – 10 000 экз. – ISBN 978-985-508-054-2.(руск.)
* Республика Беларусь. Атлас охотника и рыболова: Минская область / Редактор Г. Г. Науменко – Мн.: РУП «Белкартография», 2009. – С. 8, 50. – 60 с. – 20 000 экз. – ISBN 978-985-508-174-7.(руск.)
Krakatukų brūzgėlynai

**Krakatukų brūzgėlynai** – lietuvių rašytojos Renatos Šerelytės knyga vaikams, išleista 2008 m. Tai knygos „Krakatukų pievelė“ tęsinys, kuriame pasakojama apie tų pačių veikėjų nuotykius. Šįkart jauki pievelė virsta pavojingais brūzgynais, kurie knygoje veikia kaip pilnateisiai personažai. „Krakatukų brūzgėlynuose“, kaip ir pirmojoje dalyje, atsiranda neigiama, įvairias pinkles spendžianti veikėja – pabaisa Kirmėlė. Knyga iliustruota Irminos Dūdėnienės piešiniais.

Tai penktoji Renatos Šerelytės knyga vaikams, antroji vadinamosios „Krakatukų serijos“ dalis. 2007 – 2013 m. pasirodė net penkios šios serijos knygos.

## Nuorodos

* Ar klaidūs „Krakatukų brūzgėlynai“?
Gangšanas

**Gangšanas** (; pe̍h-ōe-jī: *Kong-san*; hak. *Kông-sân*) – vienas iš Gaosiongo rajonų, esantis pietų Taivane. Gyventojų 97 tūkst. (2014 m. duomenys).

## Geografija

Rajonas išsidėstęs Gaosiongo vakaruose ir ribojasi su aštuoniais kaimyniniais rajonais: šiaurėje su Ludžu ir Alianu, rytuose su Tianliao ir Jančao, pietuose su Čiaotou ir Dziguanu bei vakaruose su Jonganu ir Mituo. Teritorijoje stūkso du kalnai, Didysis Gangšanas (大岡山 *Da Gangshan*) ir Mažasis Gangšanas (小岡山 *Xiao Gangshan*). Teka Agongdiano upė.

## Istorija
Miestelis išaugo Čingų eros laikais dėl šalimais buvusio Gaosiongo uosto.

1920 m., Japonijos kolonijiniais laikais, miestelis *A-kong-tien* (; pe̍h-ōe-jī: *A-kong-tiàm*) buvo pervadintas į Okajamą (岡山), buvo įrengta oro bazė. Okajamos kaimas apėmė šiandieninių Gangšano ir Ciaotou rajonų teritorijas ir įėjo į Takao prefektūros Okajamos rajono (岡山郡) sudėtį. Miestelis smarkiai nukentėjo nuo bombardavimų Antrojo pasaulinio karo metu.

Po Japonijos kapituliacijos Guomindano valdžia ir toliau naudojo 岡山 rašmenis, bet tariama buvo mandarinų tarme, kas skamba kaip Gangšan.
MTZ-50

**MTZ-50** () – „Belarus“ markės traktoriai. Jie gaminti iki 1985 m. Per visą šio traktoriaus gamybos laiką pagaminta 1 256 800 vienetų. Jie tapo papuliarūs dėl universalumo ir įvairių panaudojimo galimybių, taip pat dėl paprasto ir sąlyginai pigaus remonto.

## Techninis aprašymas
„MTZ-50“ turėjo „D-50“ variklį, kuris išvystė  ir turėjo 9 (+1) pavaras, leidusias jam leido pasiekti 25 km/h greitį. Variklis gali būti užvedamas starteriu arba paleidimo varikliu. Traktoriaus gabaritiniai matmenys: ilgis 3810 mm; plotis 1970 mm; aukštis 2470 mm. Traktorius svėrė 2,9 t. Taip pat buvo gaminamas modelis, turintis keturių varomųjų ratų sistemą; jis vadinamas MTZ-52.

## Išvaizda
Pirmaisiais gaminimo metais buvo gaminami suapvalintu variklio gaubtu, bet vėliau buvo pakeistas į labiau kampuotą. Kabina taip pat apvalių formų, bet ji nepakito per visą gaminimo laikotarpį. Kabinos stogas buvo pusiau brezentinis, pusiau skardinis. Kabinos stogo priekinėje dalyje buvo ventiliatorius, skirtas kabinos vėdinimui. Šoniniai ir galinis langai buvo stumdomi.

## Modifikacijos
MTZ-50 turėjo įvairių modifikacijų, kurios leido jį panaudoti įvairiose ūkininkystės šakose:
* „MTZ-50Ch“ pasižymėjo specialia priekinių ratų konstrukcija, kuri buvo pritaikyti darbui medvilnės laukuose.
* „MTZ-50R“ turėjo pusiau vikšrinę važiuoklę, skirtą darbui ryžių laukuose.
* „MTZ-50V“ pritaikytas darbui vynuogynuose.

## Eksportas
„MTZ-50“ buvo eksportuojami į daugelį šalių, bet daugiausiai į Vakarų Europą. Mechaniškai jie niekuo nesiskyrė nuo įprastų modelių. Eksportui skirti traktoriai buvo dažomi raudonai, įprastiniai – mėlynai.

## Nuorodos
* Sovietinių „MTZ“ traktorių istorija
Klaipėdos pienas

**AB „Klaipėdos pienas“** – lietuviško kapitalo įmonė Klaipėdos mieste, pramoniniu būdu gaminanti valgomuosius ledus. Viena iš seniausių ir didžiausių Lietuvos ledų gamintojų.

## Istorija

Akcinė bendrovė „Klaipėdos pienas“ buvo įkurta 1948 m., Klaipėdoje. Iš pradžių įmonė veikė dabartinės Klaipėdos uostamiesčio progimnazijos teritorijoje, tačiau laikui bėgant priimtas sprendimas išsikelti į kitas patalpas, toliau nuo miesto centro. Nuo 1970 m. įmonė tęsia veiklą pramoninėje miesto zonoje, adresu Šilutės plentas 33. Per visą gyvavimo laikotarpį buvusiame pieno perdirbimo kombinate buvo gaminami įvairūs pieno produktai – kefyras, sviestas, varškė, tačiau dabar specializuojamasi tik ledų gamyboje. Šiuo metu įmonėje dirba apie šimtą žmonių, tačiau beveik visą parą vykstančiai gamybai prižiūrėti užtenka vos kelių darbuotojų, nes dauguma procesų yra automatizuoti.

## Produktai
Šiuo metu įmonė gamina ledus paženklintus prekiniais ženklais:
* Baltoji varnelė
* Dione
* Kar Kar
* Senovinis
* Eskimo
* Junga

## Vadovybė
Įmonei vadovauja gen. direktorė Rita Pažemeckaitė-Digrienė.

## Išnašos

## Nuorodos
* 
* Žiniasklaidos straipsniai
Dzuojingas

**Dzuojingas** (; pe̍h-ōe-jī: *Chó-iâⁿ*) – vienas iš Gaosiongo rajonų, esantis pietvakarių Taivane. Gyventojų 195 tūkst. (2012 m. duomenys). Yra Konfucijaus šventykla (didžiausia Taivane), pagodų. Netoliese stovi istoriniai Senojo Fengšano miesto sienos vartai.

## Geografija

Telkšo Lotoso ežeras (). Stūkso Šoušano arba Čaišano kalnas, kurio apylinkėse gyvena taivaninės makakos, auga daug tropinių augalų.

## Istorija
Dzuojingas įkurtas XVII a. viduryje kaip karinė tvirtovė, žinoma Senojo Fengšano (鳳山) pavadinimu. Dabar ten yra Cojingo prieplauka, anksčiau dar vadinta Saei uostu.

Dzuojingas buvo svarbi laivyno bazė valdant japonams. Miestelis prie Gaosiongo prijungtas dar 1940 m. Japonijai Taivaną perleidus Kinijos Respublikai, vietinė valdžia dalinai išlaikė vietovei būdingą poros aukštų namų išplanavimą, todėl Dzuojingas sudaro stiprų kontrastą šiuolaikiniams aukštybinių pastatų rajonams.
Policijos ir teisminis bendradarbiavimas baudžiamosiose bylose

**Policijos ir teisminis bendradarbiavimas baudžiamosiose bylose** – vienas iš trijų Europos Sąjungos ramsčių, buvusių 1993–2009 m.

## Istorija

Ramstis sukurtas 1993 m. Mastrichto sutartimi, kuria numatyta, kad šis ramstis (tuomet vadintas **Bendradarbiavimu teisingumo ir vidaus reikalų srityse**) priklauso tarpvyriausybinio bendradarbiavimo sričiai, t. y. sprendimai priimami bendru visų valstybių sutarimu.

1999 m. Amsterdamo sutartimi vizų, prieglobsčio, migracijos ir kiti klausimai susiję su laisvu asmenų judėjimu perkelti į pirmąjį (Europos Bendrijos) ramstį, o pats ramstis pervadintas į **Policijos ir teisminį bendradarbiavimą baudžiamosiose bylose**.

2009 m., įsigaliojus Lisabonos sutarčiai, ramstis buvo panaikintas.

## Šaltiniai
Meinongas

**Meinongas** (; hak. *Mì-nùng*) – vienas iš Gaosiongo rajonų, esantis pietų Taivane. Gyventojų 41 tūkst. (2014 m. duomenys). Rajono kultūrą paveikė čia gyvenantys hakai. Vietovėje nuo 1630 m. gamintas tabakas, taip pat Meinongas garsėja skėčių iš aliejinio popieriaus gamyba. Juos daugiausia gamina hakai, skėčiai eksportuojami į Japoniją. Verčiamasi turizmu.

## Geografija

Meinongas išsidėstęs Gaosiongo šiaurės rytuose. Vakaruose ribojasi su kaimyniniu Čišano rajonu, šiaurėje su Šanlinu, rytuose su Liugujumi ir pietuose bei pietryčiuose su Pingdongo apskritimi. Meinongo kraštovaizdis kalnuotas, vietomis su upių išvagotomis lygumomis, besitęsiančiomis į Pingdongo apskritį. Rajonas iš šiaurės į pietus ištįsęs apie 15 km ir iš vakarų į rytus apie 9 km, apimant teritoriją, kurios bendras plotas 120,0316 km².

Vyrauja švelnus atogrąžų musoninis klimatas. Vidutinė metinė temperatūra būna 23 °C, per metus iškrenta maždaug 1500–2000 kritulių.

## Istorija
Pirminis vietovės pavadinimas Minongas (瀰濃) (kuris, manoma, kilo iš vietinių žodžio *Malang*) buvo pakeistas į Meinongas Japonijos kolonijiniais laikais.

XVIII a. čia atsikėlė daug imigrantų iš žemyninės Kinijos, daugiausia kinų tautybės žmonių, kurių dauguma priklausė hakų etninei grupei. Dėl gausiai čia esamo vandens jie vertėsi žemės ūkiu. XX a. Meinongas svarbą įgavo būdamas tabako auginimo centru.

## Išnašos
Rebekos salos

**Rebekos salos** – lietuvių rašytojos Renatos Šerelytės knyga paaugliams, išleista 2014 m. Knygos pasakojimas sukasi aplink penkiolikmetę Rebeką – šių laikų merginą, kuri vadovaujasi sveiku protu, yra socialiai aktyvi bei viską planuoja. Vieną dieną ji atsiduria paslaptingame, rūkuose skendinčiame salų pasaulyje, kur negalioja racionalaus pasaulio taisyklės. Nepažįstamuose tyruose Rebeka turi įveikti išankstines nuomones, polinkį vertinti bei analizuoti. 

Romane esama magiškojo realizmo elementų, ištrinama skirtis tarp sapno ir tikrovės, detaliai aprašomas paauglės ir ją supančių žmonių gyvenimas bei tarpusavio santykiai. Tai antroji Renatos Šerelytės knyga paaugliams. Pirmoji – Jundos lemtis – buvo išleista 1997 m.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Knygos ištrauka 
* Lietuvių rašytoją Renatą Šerelytę naujai knygai įkvėpė Timo Burtono filmai
Švedijos Ingrija

**Švedijos Ingrija** arba **Švedijos Ingermanlandija** () – 1583–1595 ir 1617–1721 m. gyvavęs Švedijos imperijos administracinis teritorinis vienetas dabartinės Rusijos  Leningrado srities ir Sankt Peterburgo teritorijose.

## Istorija
Rusijai pralaimėjus Livonijos karą, 1583 m. tarp Rusijos ir Švedijos pasirašyta Pliuso sutartis, kuria visa Ingrija su Jamo, Koporjės, Ivangorodo tvirtovėmis, perėjo Švedijai. Taip buvo suformuota Švedijos Ingrija, kuri gavo dominijos statusą. Tai reiškė, kad jos gubernatorius buvo tiesiogiai pavaldus karaliui.

Netrukus po to dėl teritorijos kilo dar vienas karas – Rusijos-Švedijos karas (1590-1593), po kurio 1595 m. Tjauzino sutartis pripažino Ingriją Rusijai. Švedija dar kartą atgavo kontrolę regione 1617 m. Stolbovo sutartimi ir įsitvirtino čia beveik šimtui metų. Švedų pastatyta gyvenvietė Nienas (dab. Sankt Peterburgas) tapo svarbiausiu prekybiniu miestu, o 1642 m. – ir administraciniu centru. Tačiau 1654 m. dėl nuolatinės grėsmės centras perkeltas į Narvą valdos vakariniame pakraštyje.

Kraštas buvo nusiaubtas ilgų karų, o be to, senieji vietos gyventojai stačiatikiai (rusai, vodai, ižorai) bėgo nuo religinio persekiojimo. 1664 m. didžiulėje teritorijoje gyveno vos 15 tūkst. gyventojų. Švedija šią valdą traktavo kaip tam tikrą buferinę zoną su Rusija ir siekė ją apgyvendinti savo kolonistais, taip platindama liuteronų tikėjimą. Pagrindiniai kolonistai buvo suomiškai kalbantys atsikėlėliai iš Karelijos ir Savonijos. XVII a. pabaigoje jie sudarė daugiau nei 70 proc. valdos gyventojų ir kartu suformavo ingermanlandų tautybę.
 
1703 m. Rusijos armija užėmė regioną, ir Švedija čia galutinai prarado kontrolę, o Rusija sukūrė čia Ingermanlandijos guberniją. Šis perėjimas oficialiai užtvirtintas 1721 m. Ništato taika.

## Administracinis suskirstymas
Valdą sudarė 4 administraciniai lėnai, su centrais svarbiausiuose miestuose:
* Ivangorodo lėnas (Ivangorodas);
* Kingisepo lėnas (Kingisepas);
* Koporjės lėnas (Koporjė);
* Noteburgo lėnas (Noteburgas);

## Gubernatoriai
;Ingrijos gubernatoriai
* Carl Carlsson Gyllenhielm (1617–1620)
* Henrik Klasson Fleming (1620–1622)
* Anders Eriksson Hästehufvud (1622–1626)
* Nils Assersson Mannersköld (1626–1629)
* Heinrich Matthias von Thurn (1629)
;Ingrijos ir Livonijos generalgubernatoriai:
* Johan Skytte (1629–1634)
* Bengt Bengtsson Oxenstierna (1634–1643)
;Ingrijos ir Keksholmo generalgubernatoriai:
* Erik Carlsson Gyllenstierna (1642–1645)
* Carl Mörner (1645–1651)
* Erik Stenbock (1651–1654)
* Gustaf Evertsson Horn (1654–1657)
* Krister Klasson Horn af Åminne (1657–1659)
* Simon Grundel-Helmfelt (1659–1664)
* Jacob Johan Taube (Kudina mõisast) (1664–1668)
* Simon Grundel-Helmfelt (1668–1673)
* Jacob Johan Taube (1673–1678)
* Gustaf Adam Banér (1678)
* Jacob Johan Taube (1678–1681)
;Ingrijos gubernatoriai:
* Martin Schultz von Ascheraden (1681–1682)
* Hans von Fersen the older (1682–1683)
* Göran von Sperling (1683–1687)
;Ingrijos genralgubernatoriai:
* Göran von Sperling (1687–1691)
* Otto Wilhelm von Fersen (1691–1698)
* Otto Vellingk (1698–1703)
Jančengas (Gaosiongas)

**Jančengas** (; pe̍h-ōe-jī: *Iâm-tiâⁿ*) – vienas iš Gaosiongo rajonų, esantis pietvakarių Taivane. Gyventojų 25 tūkst. (2014 m. duomenys). Tai vienas seniausių rajonų, kartu su Čidzinu sudaro miesto branduolį. Rajone yra gatvelių, kuriose apstu tradicinių krautuvėlių, muziejų (pvz., Gaosiongo istorijos muziejus), meno kvartalų.

## Geografija

Tai vienas mažiausių pagal plotą Gaosiongo rajonų, užtat ketvirtas pagal tankumą. Rajonas išsidėstęs šiaurrytinėje uosto pusėje ir ribojasi su kaimyniniais Sanmino, Čiandzino ir Lingja rajonais rytuose bei vakaruose su Gušanu. Kitoje uosto pusėje yra Čidzino sala. Rajonu prateka Meilės (Ai) upė, sutekanti į Taivano sąsiaurį.

## Istorija
XVII a. čia žūkle vertėsi kinų ir japonų žvejai, nuolatinė kinų gyvenvietė vietovėje susikūrė Dongningo karalystės metu (1661–1683 m.). Be žvejybos, verstasi druskos gavyba, iš ko ir kilo rajono pavadinimas (pažodž. „Druskos kvartalas“). Dėl šalimais esančio uosto ir Meilės upės kūrėsi klestintys komerciniai ir verslo kvartalai. Palei uostą buvo atidaryta viešbučių, barų, restoranų. XX a. 7-ajame dešimtmetyje Jančengas buvo tankiausiai apgyvendintas Gaosiongo rajonas.

## Šaltiniai
MTZ-80

**MTZ-80** () – „Belarus“ markės traktoriai. „MTZ-80“ vis dar gaminami, bet jie skiriasi ir mechaniškai ir išvaizda. „MTZ-80“ traktoriaus pirmtakas „MTZ-50“.

## Techninis aprašymas
„MTZ-80“ turėjo  variklį, pagreitintoją, ir 9 (+1) pavarų dėžę. Traktoriaus gabaritiniai matmenys: ilgis 3810 mm, plotis 1970 mm, aukštis 2470 mm. Konstrukcija buvo daug masyvesnė, todėl jo masė padidėjo iki 3,6 t. Taip pat buvo gaminamas modelis, turintis keturių varomųjų ratų sistemą; jis vadinamas „MTZ-82“.

## Išvaizda
„MTZ-80“ išvaizda buvo 2 kartų: pirmoji karta turėjo mažą kabiną, antroji karta (nuo 1990 m.) turėjo mažai briaunų turintį variklio gaubtą ir didelę kabiną, kuri labai pagerino matomumą. Traktoriuje buvo sumontuota kabinos aušinimo ir šildymo sistema. Kabinos aušinimo sistema turi iš išorės matomą oro priėmimo vamzdį, kurį galima pamatyti kairėje kabinos pusėje. Kabinos šildymo sistema buvo prijungta prie variklio aušinimo sistemos, todėl į kabinos šildymo sistemą patekdavo šiltas aušinimo skystis.

## Modifikacijos
„MTZ-80“ turėjo įvairių modifikacijų, kurios leido jį panaudoti įvairiose ūkininkystės šakose:
* „MTZ-82R“ – skirtas darbui ryžių laukuose.
* „MTZ-80Ch2M“ – pritaikytas darbui medvilnės laukuose ir turėjo 3 ratus (2 gale, 1 priekyje).
* „MTZ-82K“ – pritaikytas darbui šlaituose, kurių nuolydis neviršija 20 laipsnių.

## Eksportas
„MTZ-80“ buvo eksportuojami į daugelį šalių, bet daugiausiai į Vakarų Europą. Mechaniškai jie niekuo nesiskyrė nuo įprastų modelių. Eksportui skirti traktoriai buvo dažomi raudonai, įpratiniai – mėlynai.

## Nuorodos
* Sovietinių „MTZ“ traktorių istorija
Ingrijos gubernija

**Ingrijos gubernija** (arba ***Ingermanlandijos gubernija***, ), iki 1708 m. ***Ingermanlandijos žemė***) – trumpalaikis administracinis vienetas Rusijos imperijoje, kurį sudarė didelės teritorijos dabartinėje šiaurės vakarų Rusijoje. Jis apėmė Kareliją, Ingriją, Zavoločję, Naugardo žemę ir kitas teritorijas.

## Istorija

Prieš tai ši teritorija buvo priklausoma nuo Švedijos ir vadinosi Švedijos Ingrija. 1703 m. Šiaurės karo metu rusų kariuomenė užėmė šias teritorijas. Nors karas nebuvo pasibaigęs, Petras I suformavo čia Ingermanlandijos žemę, prie kurios prijungė didžiules sritis šiaurės vakarinėse teritorijose. 1708 m. administracinės reformos metu ši žemė paversta gubernija, ir tapo viena iš 8 pirmųjų Rusijos gubernijų. 1710 m. ji buvo pervardinta Sankt Peterburgo gubernija.

## Šaltiniai
Billy Baron

**Viljamas „Bilis“ Beronas** (*William „Billy“ Baron*, g. 1990 m. gruodžio 11 d.) – Jungtinių Amerikos Valstijų krepšininkas, rungtyniaujantis kaip atakuojantis gynėjas.

JAV koledžų krepšinio trenerio Džimo Berono (*Jim Baron*) sūnus. Žaidė už Virdžinijos (2010–2011 m.), Rodailando (2011–2012 m.), Kanisijaus (2012–2014 m.) universitetų komandas NCAA. Dalyvavo 2014 metų NBA naujokų biržoje, tačiau pašauktas nebuvo.

2014-15 metų sezone profesionalo karjerą pradėjo rungtyniaudamas Vilniaus „Lietuvos Ryto“ ekipoje. Vėliau rungtyniavo Turkijoje, Ispanijoje, Belgijoje, Rusijoje, Italijoje. 2024 m. spalį baigė karjerą.

## Pasiekimai
* Italijos krepšinio lyga: 2023, 2024 m.
* VTB lyga: 2022 m.
* VTB lygos supertaurė: 2022 m.
* Adrijos lyga: 2019 m.
* Serbijos krepšinio lyga: 2019 m.
* Adrijos lygos supertaurė: 2018 m.
* Adrijos lygos finalo MVP: 2019 m.
* Serbijos lygos finalo MVP: 2019 m.
* VTB lygos tritaškių konkurso nugalėtojas: 2022 m.

## Šaltiniai
Sanminas

**Sanminas** () – vienas iš Gaosiongo rajonų, esantis pietų Taivane. Gyventojų 349 tūkst. (2013 m. duomenys). Veikia trys universitetai: Gaosiongo medicinos universitetas, Gaosiongo taikomųjų mokslų ir technologijos universitetas, Wenzao Ursuline kalbų universitetas. Yra Sanfengo šventykla, Dzinši ežeras, Gaosiongo hakų kultūros muziejus. Teka Meilės (Ai) upė, palei kurios krantus nutiesti pėsčiųjų ir dviračių takai.

## Istorija

Mingų dinastijos laikais, XVII a., Vang, Cai ir Čeng šeimos čia pasistatė namus ir ėmė verstis žemės ūkiu, tad vietovė buvo pavadinta Sankuaicu (三塊厝; pažodž: „Trys namai“) pavadinimu. Japonijai perleidus Taivaną Kinijos Respublikai, vietovė pervadinta į Sanminą.
Siaogangas

**Siaogangas** (; pe̍h-ōe-jī: *Sió-káng*) – vienas iš Gaosiongo rajonų, esantis pietų Taivane. Gyventojų 156 tūkst. (2014 m. duomenys). Yra antras didžiausias oro uostas Taivane – Gaosiongo tarptautinis oro uostas.

## Geografija

Siaogangas išsidėstęs Gaosiongo pietuose. Šiaurėje ribojasi su kaimyniniu Čiandženo rajonu, rytuose su Daliao, pietuose su Linjuanu, o vakaruose rajono krantus skalauja Taivano sąsiauris.

## Istorija
Siaogangas suklestėjo Nyderlandų kolonijiniais laikais. Olandai čia įrengė Hongmao uostą. Pralaimėję karą su Kosinga, olandai pasitraukė iš Taivano. Po Kosingos ir jo palikuonių Taivaną valdė Čingų dinastija, kuri po pralaimėjimo Pirmajame Kinijos-Japonijos kare 1895 m. buvo priversta perleisti Taivaną Japonijos imperijai. Valdant japonams Siaogange verstasi cukraus, kuris tiektas japonams, gamyba.

Kadangi Siaogange buvo vystoma sunkioji pramonė, Antrojo pasaulinio karo metu jis nukentėjo nuo Sąjungininkų bombardavimų. Po karo Siaogangas tapo miesteliu, pavaldžiu Gaosiongo apskričiai. 1979 m. liepos 1 d. buvo prijungtas prie Gaosiongo, kai šis tapo išskirtojo statuso miestu.
Kinijos–Tibeto karas

**Kinijos-Tibeto karas** – karinis konfliktas, vykęs 1930–1932 m. tarp vakarų Kinijos karo vadų, palaikiusių
Kinijos Respublikos vyriausybę, ir Tibeto, paskelbusio nepriklausomybę po 1911 m. vykusios Sinhai revoliucijos.

## Prielaidos

Nors visos kinų vyriausybės laikė Tibetą Kinijos dalimi, centrinė kinų valdžia neturėjo galimybės jį prisijungti ginkluota jėga dėl vykusios kovos dėl valdžios karo vadų laikotarpio Kinijoje. Po susirėmimų tarp tibetiečių ir kinų kariuomenių 1917–1918 m. laikinoji skiriamoji linija buvo pravesta Jangdzės upės aukštupiu. Skiriamosios linijos zonoje nei Pekinas, nei Nankinas, nei Lasa neturėjo ypatingos įtakos, o vietinės gentys ir karo vadai veikė savo nuožiūra.

## Karo veiksmai

Tibetiečiais apgyvendinto, tačiau nekontroliuojamo Tibeto vyriausybės Beri rajono valdytojas užgrobė *Nyainrong* vienuolyną. Jo lama atsikovojo vienuolyną su *Dhargyä* vienuolių pagalba. 1930 m. birželio mėn. Beri valdytojas kreipėsi pagalbos į kinų karo vadą Liu Wenhui – Sikang provincijos gubernatorių. Liu Wenhui kariuomenė greitai išvarė *Dhargyä* vienuolius, kurie savo ruožtu paprašė paramos Lasoje. Tibeto armija įsiveržė į Beri ir nugalėjo kinų pajėgas. Kinijos mongolų ir tibetiečių reikalų komiteto vadovas Ma Fuxiang pasiuntė telegramą Tang Kesan – Guomindano atstovui Sikango provincijoje – su pavedimu pasiekti paliaubas, tačiau to padaryti nepavyko.

Įkvėpta sėkmės Tibeto vyriausybė nusprendė užimti ir kitus tibetiečiais apgyvendintus rajonus. 1932 m. Tibeto kariuomenė įsiveržė į Yushu, esantį Činghai provincijos pietuose. Tačiau Činghai gubernatorius Ma Bufang sumušė tibetiečių armiją ir išvarė ją iš Činghai. Koordinuodamas savo kariuomenės veiksmus su Ma Bufang pajėgomis, Liu Wenhui taip pat pabandė pereiti į kontrpuolimą ir išvarė tibetiečius iš kelių kitų vietovių. Iki 1932 m. rugpjūčio mėn. kinų puolimas buvo toks sėkmingas, kad Dalai Lama kreipėsi pagalbos į Britų Indijos vyriausybę. Spaudžiant britams kinų Nankino vyriausybė davė įsakymą nutraukti ugnį.

## Pasekmės

1933 m. Ma ir Liu pasirašė su Tibetu paliaubų sutartį. Daugiau tibetiečių pajėgos nebekirto Jangdzės upės.

## Nuorodos

* Karai ir konfliktai tarp Kinijos ir Tibeto (anglų k.)
Krakatukų jūra

**Krakatukų jūra** – lietuvių rašytojos Renatos Šerelytės knyga vaikams, pasirodžiusi 2009 m. Perleista dar kartą 2011 m. Tai trečioji vadinamosios „Krakatukų serijos“ knyga, kurioje pasakojama apie tų pačių veikėjų – Birbindono, Buntės, Tešliaus ir maumo – nuotykius. Šį kartą stebuklingas uogas nokinančių krūmų pievelė virsta jūra. Dėl visko kalta pirmojoje dalyje – „Krakatukų pievelėje“ – pristatyta didžiaausė senė, kuri troško pažangos ir permainų. Knyga iliustruota Irminos Dūdėnienės piešiniais.

Tai septintoji Renatos Šerelytės knyga vaikams. 2007 – 2013 m. pasirodė net penkios istorijų apie krakatukus knygos.

## Nuorodos

* Giedrė Kazlauskaitė. Skaitiniai