open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Bilingo akvadromas

**Bilingo akvadromas** () – atostogų kurortas ir vandens sporto uostas Didžiojo Bilingo rajone, Nortamptone, Jungtinėje Karalystėje. Įkurtas užtvenkus Nino upę.

## Istorija
1945 m. įkurta parką administruojanti kompanija „Billing Aquadrome Limited“, kuri pritaikė parką komercinei veiklai.

1949 m. balandį atidaryta parko teritorijoje kursuojanti siaurojo geležinkelio linija.

## Uostas
Parko prieplauka pritaikyta sportinių ir individualių siaurųjų laivų naudojimui. Vienu metu uoste gali būti prišvartuota iki 180 motorlaivių.

## Infrastruktūra
Parko teritorijoje įrengtas karavanų parkas, viešbutis, restoranas, barai, miško turistiniai takai, siaurojo geležinkelio linija. Įrengtas pramogų parkas, atrakcionai, baseinas, minigolfo aikštynas.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Ozodi viršukalnė

**Ozodi viršukalnė** (, 'laisvės viršukalnė'), iki 2020 m. – ***Korženevskajos viršukalnė*** () – kalnas Pamyre, Tadžikistane, šiaurės vakariniame Mokslų Akademijos kalnagūbrio pakraštyje, 13 km į šiaurę nuo Ismailo Samani viršukalnės. Aukštis – 7105 m. Pašlaite teka Muksu upė.

Viršukalnę 1910 m. atrado rusų keliautojas Nikolajus Korženevskis ir pavadino savo žmonos Jevgenijos Korženevskajos garbei. 1953 m. į kalną pirmą kartą įkopė Aleksejaus Ugarovo vadovaujama tarybinių alpinistų ekspedicija.

## Šaltiniai
Šiaurės Makedonijos prezidentas

**Šiaurės Makedonijos Respublikos prezidentas** (, ) – Šiaurės Makedonijos valstybės vadovas.

Prezidento pareigos įkurtos likus keliems mėnesiams iki nepriklausomybės paskelbimo 1991 m. rugsėjo 8 d. Pirmasis prezidentas buvo Kiro Gligorov, kuris iki atsistatydinimo 1999 m. buvo seniausias prezidentas pasaulyje. Nors prezidentas iš esmės užima tik ceremonines pareigas, nes didžioji dalis įstatymų leidžiamosios valdžios priklauso ministrui pirmininkui ir Asamblėjai, jis yra vyriausiasis ginkluotųjų pajėgų vadas ir pirmoji užsienio reikalų institucija.

Prezidento teises ir pareigas nustato Konstitucija ir įstatymai. Prezidentas turi būti Šiaurės Makedonijos pilietis, būti vyresnis nei 40 metų ir gyventi Šiaurės Makedonijoje ne mažiau kaip dešimt iš penkiolikos metų iki išrinkimo.

## Rinkimų sistema

Šiaurės Makedonijos prezidentas renkamas pagal modifikuotą dviejų turų sistemą. Kandidatas gali būti išrinktas per pirmąjį balsavimo turą tik tuo atveju, jei surenka daugiau kaip 50 % visų registruotų rinkėjų balsų. Antrajame ture rinkėjų aktyvumas turi būti ne mažesnis kaip 40 %, kad rezultatai būtų laikomi galiojančiais.

Iki 2009 m. pagal Konstituciją buvo reikalaujama, kad antrajame rinkimų ture dalyvautų 50 proc. rinkėjų. 2009 m. sausio 9 d. visiems 86 deputatams balsavus už Konstitucijos XXXI pataisą, ši riba buvo sumažinta iki dabartinių 40 %, nes vyriausybė baiminosi, kad dėl vis mažesnio rinkėjų aktyvumo prezidento rinkimai bus dažnai pripažįstami negaliojančiais. Po to vykusiuose 2009 m. Makedonijos prezidento rinkimuose antrajame ture dalyvavo 42,6 proc. rinkėjų.

## Prezidentai

## Išnašos
Korkinas

**Korkinas** () – miestas Rusijoje, Čeliabinsko srityje, 35 km į pietus nuo Čeliabinsko, Pietų Uralo pašlaitėse. Rajono centras. Netoliese praeina geležinkelio atkarpa ir plentas Čeliabinskas–Troickas. Seniau šalia miesto kastos akmens anglys, likęs gilus karjeras. Statybinių medžiagų, kartono pramonė. Į vakarus nuo Korkino yra Tominskojės rūdų sodrinimo kombinatas.

Korkinas pasižymi didele oro, dirvožemio tarša.

## Istorija
Korkinas įkurtas XVIII a. viduryje. Miestas nuo 1942 m. TSRS laikais buvo didelis akmens anglių gavybos centras, veikė cemento, stiklo, metalo štampavimo gamyklos.

## Šaltiniai
Kornelja de Ljobregatas

**Kornelja de Ljobregatas** (, ) – miestas Ispanijoje, Katalonijoje, Barselonos aglomeracijoje, į pietvakarius nuo Barselonos centro, Ljobregato žemupio kairiajame krante. Plentų ir geležinkelių mazgas, keli tiltai per Ljobregato upę. Sujungtas su Barselona metro-traukinių sistema. Mašinų ir įrengimų gamybos, chemijos, tekstilės pramonė.

Yra gotikinė XIII a. pilis, XIX a. Merkadero rūmai (muziejus) su Mirandos bokštu-observatorija, XX a. pr. vandentiekio statiniai (dabar vandens muziejus), 1940 m. Šv. Marijos bažnyčia.

## Istorija
Gyvenvietė pradėjo augti apie X a. maurų pilį. Kornelja de Ljobregato miestas susikūrė XX a. vid., plečiantis Barselonai.

## Sportas
* Korneljos-El Prato stadionas

## Šaltiniai
Gerald Neil

**Džeraldas Neilas** (; g. 1978 m. rugpjūčio 22 d.) – buvęs Jamaikos futbolininkas, puolėjas.

## Karjera

### Klubinė karjera
Karjerą pradėjo Arnett Gardens klube, Jamaikos Premjer lygoje. Žinoma, kad atstovavo klubui nuo 2000 m.

2012–2013 m. sezone atstovavo „August Town“ klubui.

### Karjera rinktinėje
Debiutavo Jamaikos nacionalinėje rinktinėje 2003 m. kovo 11 d. draugiškose rungtynėse prieš Kubą.

## Laimėjimai
; **[[Premier lyga (Jamaika)|Nacionalinė Premjer lyga]] (2):**
*  **Čempionas (2)**: 2001, 2002 m.

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Asmeninė informacija
* Gerald Neil Jr. – sūnus (g. 1997 m.), taip pat futbolininkas;

## Išnašos

## Nuorodos
* Transfermarkt
Minsko geležinkelio stotis

**Minsko keleivinė geležinkelio stotis** (, ) – geležinkelio stotis vidurio Baltarusijoje, centrinėje Minsko dalyje. Pagrindinė miesto stotis. Traukiniai vyksta į Baltarusijos sričių centrus (Brestas, Gardinas, Gomelis, Mogiliavas, Vitebskas), Maskvą ir kt.

## Istorija

Stotis atidaryta 1871 m. sausį prie Liepojos–Romnų geležinkelio. Pastatas ir keleivių paviljonai buvo mediniai, šalia buvo administracijos pastatas ir poliklinika. 1890–1893 m. pastatytas akmeninis pastatas, nutiestas arklių tramvajus. XX a. 4-ajame dešimtmetyje pastatas rekonstruotas, o 1991 m. nugriautas. Jo vietoje 2000 m. atidaryti dabartiniai stoties rūmai, talpinantys 7000 keleivių.

1963 m. pradėtas elektrinių traukinių eismas.

## Šaltiniai
Korostyšivas

**Korostyšivas** () – miestas šiaurės Ukrainoje, Žitomyro srityje, 28 km į rytus nuo Žitomyro, prie Teterivo upės. Praeina Kijevo–Lvovo plentas, ateina geležinkelio atšaka iš Žitomyro. Granito kasimas ir apdirbimas. Veikia licėjus, kolegija. Yra XVIII a. pab. Švč. Mergelės Marijos Gimimo bažnyčia.

## Istorija
Korostyšivas minimas nuo 1499 m., kai kunigaikštis Aleksandras Jogailaitis padovanojo jį bajorui Kšištofui Kmitai. Nuo 1565 m. priklausė grafams Olizarovams. XVII a. pastatyta pilis, bažnyčia, tiltas per Teterivą. 1779 m. suteikta Magdeburgo teisė. Rusijos imperijos laikais tapo miesteliu, pradėtas kasti granitas.

Miesto teisės nuo 1938 m. TSRS laikais kastos rusvosios anglys, veikė linų, medvilnės, popieriaus gamyklos. Turėjo kurorto statusą (sanatorija „Teterivas“). 1923–2020 m. – Korostyšivo rajono centras.

## Šaltiniai
Koročia

**Koročia** () – miestas Rusijoje, Belgorodo srityje, 45 km į šiaurės rytus nuo Belgorodo, prie Koročios upės, Vidurio Rusijos aukštumoje. Rajono centras. Keliai į Belgorodą, Naująjį Oskolą, Senąjį Oskolą. Maisto pramonė. Vaismedžių plantacijos. Yra Švč. Dievo Motinos Gimimo cerkvė, krašto muziejus.

## Istorija
Koročia įkurta 1638 m., įrengiant Belgorodo gynybinę liniją nuo klajoklių antpuolių. Nuo XVII a. vid. iki 1924 m. buvo apskrities Kursko gubernijoje centru. 1780 m. suteiktas miesto herbas. Nuo XIX a. pab. Koročia tapo obuolių auginimo centru visoje Rusijoje.

## Šaltiniai
Korpus Kristi

**Korpus Kristi** () – miestas Jungtinių Amerikos Valstijų pietuose, Teksaso valstijoje, 210 km į pietryčius nuo San Antonijaus, Meksikos įlankos (Korpus Kristi užutėkio) pakrantėje. Miestas patenka į Nueseso, Klebergo, San Patrisijo ir Aranzaso apygardų teritorijas. Ties miestu jūron įteka Nueseso upė, pakrante nuvestas Kranto kanalas.

Prekybinis ir žvejybinis uostas. Išvežama nafta, medvilnė, javai. Yra tarptautinis oro uostas, karinė oro bazė, geležinkeliai ir plentai į San Antonijų, Hiustoną, Braunsvilį. Apylinkėse siurbiama nafta ir gamtinės dujos. Aliuminio lydymo, naftos perdirbimo, naftos chemijos, stiklo, maisto pramonė. Turizmas (pajūrio kurortas). Yra akvariumas, meno muziejus, botanikos sodas, plaukiojantis muziejus – karo laivas *USS Lexington*. Veikia 1973 m. įkurtas universitetas.

2020 m. 30,2 % miesto gyventojų buvo baltieji, 3,9 % – juodaodžiai, 2,3 % – azijiečiai, 2 % – mišrios kilmės, 60,7 % – lotynoamerikiečiai.

## Istorija
Miesto pavadinimas atsirado nuo Korpus Kristi („Kristaus kūno“) užutėkio, kuriam tokį vardą 1519 m. suteikė ispanų keliautojas Alonsas Alvaresas de Pineda. 1839 m. amerikiečiai įkūrė nedidelę prekybinę gyvenvietę. Miestas nuo 1852 m. 1862 m. įvyko JAV pilietinio karo Korpus Kristi mūšis. 1926 m. atidarytas Korpus Kristi uostas. Miestas nukentėjo per 1919, 1970, 1980, 2017 m. uraganus.

## Šaltiniai
Korsakovas

**Korsakovas** () – miestas Rusijoje, Sachalino srityje, Sachalino salos pietuose, prie Anivos įlankos, 42 km į pietus nuo Južno Sachalinsko. Rajono centras. Geležinkelis ir plentas į Južno Sachalinską, Anivą. Didžiausias Sachalino salyno uostas; žvejybos bazė. Iš Korsakovo uosto veikia keltas į Kurilų salas. Statybinių medžiagų, agaro, kartono taros gamyba, siuvimo, gamtinių dujų pramonė.

## Istorija

1853 m. admirolo Genadijaus Nevelskojaus ekspedicija įkūrė Muravjovo postą (*Муравьёвский пост*), 1854 m., per Krymo karą, postas evakuotas. 1869 m. įkurtas Korsakovo postas (*Корсаковский пост*) – pavadintas Rytų Sibiro generalgubernatoriaus Michailo Korsakovo garbei. 1905–1945 m. postas priklausė Japonijai, vadintas ***Otomariu*** (). Rusijai teritoriją atgavus, 1946 m. gyvenvietei suteiktas miesto statusas ir Korsakovo pavadinimas.

## Šaltiniai
95-oji Oskarų teikimo ceremonija

**95-oji Oskarų teikimo ceremonija** () – Kino meno ir mokslo akademijos (AMPAS) surengta ceremonija, kuri įvyko 2023 m. kovo 12 d. „Dolby“ teatre Holivude, Los Andžele. Iškilmingo renginio metu AMPAS įteikė Akademijos apdovanojimus (paprastai vadinamus „Oskarais“) 23 kategorijose už 2022 m. išleistus filmus. Komikas Jimmy Kimmel vedė šou trečią kartą, po 89-osios ceremonijos 2017 m. ir 90-osios ceremonijos 2018 m.

Filmas „Viskas iškart ir visur“ pelnė septynis apdovanojimus, įskaitant geriausio filmo apdovanojimą. Tarp kitų nugalėtojų – „Vakarų fronte nieko naujo“ su keturiais apdovanojimais, „Banginis“ su dviem, „Įsikūnijimas. Vandens kelias“, „Juodoji pantera: Vakanda amžiams“, „Berniukas, kurmis, lapė ir arklys“, „Dramblių užkalbėtojai“, „Pinokis“, „Airiškas atsisveikinimas“, „Navalnas“, „RRR“, „Asas Maverikas“ ir „Moterys kalba“ su vienu. Transliaciją Jungtinėse Amerikos Valstijose stebėjo 18,75 mln. žiūrovų

## Apdovanojimai

## Išnašos
Anna Dallakyan

**Ana Dalakian** (Աննա Դալլաքյան; g. 2001 m. rugpjūčio 30 d.) – Armėnijos futbolininkė, saugė, puolėja.

## Biografija
Gimė Armėnijoje. Futbolo paslapčių mokėsi gimtinėje. Atstovavo Armėnijos klubams. 

Rungtyniaudama FC Hayasa tapo Armėnijos čempione, žaidė UEFA moterų čempionių lygos atrankos rungtynėse.

### Joniškio „Saned“
Persikėlė į Lietuvą 2023 m. Atstovavo Joniškio „Saned“. 2023 m. balandžio 16 d. debiutavo klube moterų A lygos rungtynėse prieš Gargždų „Bangą“.

2023 m. balandžio 22 d. pelnė pirmąjį įvartį moterų A lygoje rungtynėse prieš Utenos Utenį. Po jos įvarčio Joniškio ekipa pirmavo (2-1), tačiau rungtynės baigėsi lygiosiomis (2-2).

2023 m. gegužės 14 d. pasižymėjo įvarčiu ir rungtynėse prieš FK Vilnius. Vilnietės nugalėjo rezultatu 3-1.

2023 m. gegužės 11 d. pelnė net keturis įvarčius. Joniškio „Saned“ sutriuškino Utenos Utenį rezultatu 11-3.

### Vilniaus „Žalgiris“
2023 m. rugpjūčio mėn. persikėlė į Vilniaus MFA „Žalgirį“.

2023 m. rugpjūčio 13 d. debiutavo moterų A lygos rungtynėse prieš FC Gintra. Šiaulietės nugalėjo žalgirietes rezultatu 3:2.

2023 m. rugpjūčio 27 d. rungtynėse prieš Joniškio Saned pasižymėjo pelnydama du įvarčius, o vilnietės sutriuškino varžoves rezultatu 12-2.

### „Rostovo“ klubas
Nuo 2024 m. priklausė „Rostovo“ klubui (Rusija).

## Statistika
; A lygos statistika

Spalvų reikšmės:
:  Ekipa žaidė A lygoje;

## Pasiekimai
;  su FC Hayasa
:  **Armėnijos čempionė:** 2020–2021, 2021–2022 m.

;  su MFA Žalgiris-MRU
*  **Antroji vieta (1):** 2023 m.

## Karjera rinktinėse
Atstovavo Armėnijos jaunimo rinktinėms, o vėliau ir nacionalinei moterų rinktinei.

Debiutas Armėnijos rinktinėje įvyko 2020 m. kovo 4 d. draugiškose rungtynėse prieš Lietuvą. Lietuvaitės nugalėjo minimaliu rezultatu 1:0.

Dalyvavo ir rinktinės mače prieš Belgiją, kuomet 2021 m. lapkričio 25 d. išvykoje pralaimėjo varžovėms triuškinančiu rezultatu 0-19.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* lietuvosfutbolas.lt (apie žaidėją)
* SOCCERWAY (apie žaidėją)
* FLASHSCORE (apie žaidėją)
* Globalsportsarchive (apie žaidėją)
Teodora Meluță

**Teodora Melucia** (*Teodora Meluță*; g. 1999 m. rugpjūčio 3 d.) – Rumunijos futbolininkė, gynėja. Atstovavo jaunimo rinktinėms, o vėliau ir nacionalinei moterų rinktinei.

## Karjera

### Klužo „Olimpia“
2015–2021 m. atstovavo FCU Olimpia Cluj. Su šiuo klubu tapo daugkartine šalies čempione: penkis kartus laimėjo Rumunijos čempionatą ir du kartus Rumunijos taurę. Atstovavo šaliai UEFA moterų čempionių lygoje. Debiutavo klubo pagrindinėje komandoje, kai futbolininkei buvo vos keturiolika.

Du kartus (2018 ir 2019 m.) paskelbta geriausia Rumunijos futbolininke.

### Lugano 1976
2021 m. pradžioje trumpai rungtyniavo FF Lugano 1976. 2021 m. sausio 26 d. buvo paskelbta, kad persikelia į Šveicarijos „Lugano“ klubą. Deja, vos po septynerių rungtynių futbolininkė patyrė blauzdikaulio ir šeivikaulio lūžį, tad prireikė operacijos.

### Politehnica Timișoara
Nuo 2021 m. rugpjūčio atstovavo ASU Politehnica Timișoara. Ši ekipa buvo nesenai suformuota ir subūrė pajėgią sudėtį, kad galėtų varžytis aukščiausioje šalies lygoje.

## Karjera rinktinėse
Kitados atstovavo įvairaus amžiaus Rumunijos jaunimo rinktinėms.

Susilaukė kvietimo į nacionalinę moterų rinktinę. Debiutavo rinktinėje būdama 15 metų, bei tapo jauniausia debiutante moterų futbolo rinktinės istorijoje.

2019 m. lapkričio 10 d. žaidė rungtynėse prieš Lietuvą. Rumunės nugalėjo rezultatu 3:0.

2022 m. rugsėjo 2 d. dalyvavo rungtynėse prieš Lietuvą. Vilniuje, LFF stadione rumunės sutriuškino lietuvaites rezulutatu 7-1.

## Laimėjimai
; su FCU Olimpia Cluj
: Campionatul României (5): 2015, 2016, 2017, 2018, 2019
: Cupa României (2): 2015, 2016

; Asmeniai įvertinimai
: Geriausia Rumunijos futbolininkė (2): 2018, 2019 m.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* SOCCERWAY
* SOFASCORE
* [ romaniansoccer.ro]
* Globalsportsarchive
Neveronių geležinkelio stotelė

:: *Iki XX a. 1-osios pusės Neveronių vardu vadinosi būsimoji [[Palemono geležinkelio stotis]].*

**Neveronių geležinkelio stotelė** (iki XX a. pabaigos ***Pabiržio geležinkelio stotelė***) – buvusi stotelė Kauno rajone, Neveronių kaimo vakariniame pakraštyje, Keramikų gatvėje, prie Gaižiūnų–Palemono geležinkelio. Stodavo traukiniai, važiuojantys Kaunas–Jonava ruožu. Stotelės pastatas tarp 2014–2016 m. nugriautas.

## Istorija

Įkurta 1946 m., iki XX a. pabaigos vadinosi *Pabiržio* vardu, bet apie 1990 m. buvo perkelta 1 km į pietvakarius link Neveronių, todėl pervadinta *Neveronių* stotimi. XXI a. pradžioje uždaryta, 2014 m. jos statiniai (keleivių paviljonas, stoginė, keleivių peronas) buvo nurašyti dėl fizinio nusidėvėjimo.

Pradėjus vystyti tarptautinį europinės vėžės „Rail Baltica“ projektą, Palemono geležinkelio stotis taps labai svarbiu susisiekimo mazgu, todėl 2016 m. vasarį planuota šalia atkurti Neveronių stotį, kurioje bus vėžės išplatėjimas, depas, stotis, 10–12 geležinkelio linijų kelynas, lokomotyvų ir vagonų aptarnavimo centras. Kiek vėliau, gegužę susisiekimo ministras Rimantas Sinkevičius patikino, kad bus svarstoma kelyną tiesti arčiau Palemono, šalia kurio yra neveikiančių gamyklų ir sklypų. 2021 m. buvo numatoma, kad stotis bus svarbus susisiekimo taškas keleiviams, vykstantiems į Kauno oro uostą Karmėlavoje. 2022 m. numatytos dvi skirtingų lygių sankirtos – su automobilių keliu Nr. 1918 ir pėščiųjų-dviračių tuneliais. 2023 m. rugpjūtį „Rail Baltica“ oro uostui buvo numačiusi ne tik Neveronių, bet ir Kauno oro uosto stotį.

## Šaltiniai
FK Černomorec Balčik

**Balčiko „Černomorec“** () – Bulgarijos futbolo klubas iš Balčiko.

## Istorija
Klubo ištakos siekia 1949 m. Kitados rungtyniavo aukščiausioje Bulgarijos Antrojoje futbolo lygoje. 

Nuo 1957 m. žinomas **FK „Černomorec“** pavadinimu. 

2022–2023 m. sezone rungtyniavo	Trečioje lygoje (Šiaurės Rytai) ir savo grupėje tapo nugalėtojais. Po sezono buvo perkelti į aukštesnį divizioną.

2023–2024 m. sezone rungtyniavo Antroje lygoje.

## Pasiekimai

## Sezonai

|}

## Pasiekimai
; 2022–2023 m. Šiaurės–Rytų grupės nugalėtojai;

## Sudėtis
Atnaujinta: 2023 m. rugpjūčio 14 d.

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia mėlyna apranga. 

## Išnašos

## Nuorodos
* **[ Oficiali klubo svetainė]**
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Soccerpunter
* Globalsportsarchive
Korsikos sąsiauris

**Korsikos sąsiauris** (, ) – sąsiauris Viduržemio jūroje, skiriantis Korsikos salą nuo Toskanos salų šalia Apeninų pusiasalio. Jungia Ligūrijos jūrą šiaurėje ir Tirėnų jūrą pietuose. Plotis – 75 km. Gylis – daugiau kaip 500 m. Būdinga povandeninių srovių tėkmė šiaurėn (1 km/h).

Pagrindiniai uostai: Bastija (Korsika), Porto Ferajas (Elba).

## Šaltiniai
Ševčenkos Korsunis

**Ševčenkos Korsunis** () – miestas vidurio Ukrainoje, Čerkasų srityje, 58 km į vakarus nuo Čerkasų, prie Rosės upės. Korsunio geležinkelio stotis prie Kijevo–Dnipro linijos, plentai į Myronivką, Smilą. Yra Korsunio mūšio memorialas, Poniatovskio dvaras, kraštotyros, meno muziejai, kraštovaizdžio parkas, senovinė hidroelektrinė.

## Istorija
Korsunis įkurtas 1032 m. kunigaikščio Jaroslavo Išmintingojo kaip gynybinė tvirtovė nuo klajoklių antpuolių. 1240 m. miestą sugriovė Batijaus kariauna. 1585 m. Korsuniui suteikta Magdeburgo teisė, priklausė kunigaikščiams Višneveckiams. Nuo 1765 m. priklausė Stanislavui Poniatovskiui. Atidaryti milo, šilko, salietros fabrikai, pastatyti dvaro rūmai. Carinės Rusijos laikais Korsunis priklausė Lopuchovams.

1938 m. tapo miestu. 1944 m. sausį–vasarį prie miesto vyko didelis Antrojo pasaulinio karo mūšis, kuriame žuvo ~80 tūkst. karių. Tais pačiais metais suteiktas Ševčenkos Korsunio pavadinimas, kadangi miesto apylinkėse (Morynicėse) gimė ukrainiečių rašytojas Tarasas Ševčenka. TSRS laikais veikė staklių gamykla, mechanikos dirbtuvės.

1923–2020 m. – rajono centras.

## Šaltiniai
Bulgarijos futbolas 2023–2024 m.

**[[Bulgarija|Bulgarijos]] futbolo varžybos [[2023]]–[[2024]] m.**
*  prasidėjo 2023 m. liepos mėn., baigėsi 2024 m. birželio mėn.
* s turnyras prasidėjo 2023 m. vasarą, finalas įvyko 2024 m. gegužės 23 d.

## 2023–2024 m. [[Pirma lyga (Bulgarija)|Parva liga]]
* **Parva Liga** arba **Pirma lyga** – aukščiausia futbolo lyga. Dalyvavo 14 klubų. 

### Formatas
* Po dviejų ratų lyga buvo skeliama pusiau.
* Pirmos šešios komandos tęsė kovas nugalėtojų grupėje.
* Septintą, aštuntą, devintą ir dešimtą vietą užėmusios ekipos kovojo dėl galimybės žaisti Konferencijų lygoje.
* Likusios keturios kovojo dėl išlikimo aukščiausioje lygoje.

### Pokyčiai lygoje




### Turnyrinė lentelė (po 26 turų)

### Galutinė ekipų rikiuotė
#### Kova dėl titulo
*  Razgrado „Ludogorec“ apgynė čempionų titulą.

#### Kova dėl vietos Konferencijų lygoje

#### Kova dėl išlikimo

## Rungtynės dėl vietos Conference League
* Dėl vienintelio kelialapio į 2024–2025 m. Konferencijų lygą varžėsi CSKA 1948 ir CSKA Sofia.
----

* **[[FC CSKA 1948 Sofia|CSKA 1948]] nugalėjo varžovus rezultatu 2-0 ir iškovojo vietą Europos turnyre.**
----

## Pereinamosios rungtynės
* Dėl išlikimo Pirmoje lygoje kovojo Vracos „Botev“ ir žemesniojo diviziono atstovai Dupnicos „Marek“.
----

* **[[OFK Botev Vraca|Vracos „Botev“]] palaužė varžovus tik baudinių serijos metu ir išliko stipriausiame šalies divizione.**
----

## 2023–2024 m. [[Bulgarijos futbolo taurė]]
* **[[Bulgarijos futbolo taurė]]** – pagrindinis futbolo turnyras Bulgarijoje, vykstantis atkrintamųjų varžybų principu.
* Į finalą pateko Razgrado „Ludogorec“ ir Plovdivo „Botev“.
### Finalo rungtynės

## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF duomenų bazė:
: 2023–2024 m. čempionatas
: Čempionų sąrašas
: RSSSF Istorija
: Bulagrijos futbolo taurės turnyrai
* Bulgarijos futbolo taurės turnyro rezultatai
Pinokis (2022 animacinis filmas)

**Pinokis** () – 2022 m. JAV ir Meksikos stop kadro animacinis muzikinis fantastinis filmas, kurį režisavo Guillermo del Toro. Jis ekranizuotas pagal 1883 m. italų romaną, tačiau didelę įtaką jam padarė 2002 m. išleistos romano iliustracijos, kurias sukūrė Gris Grimly. Filmo veiksmas vyksta fašistinėje Italijoje tarpukario bei Antrojo pasaulinio karo metais ir vaizduoja medinės lėlės Pinokio, kuris atgyja kaip drožėjo Džepeto sūnus, nuotykius. Tai „istorija apie meilę ir nepaklusnumą, kai Pinokis stengiasi pateisinti tėvo lūkesčius ir pažinti tikrąją gyvenimo prasmę“. Filmą įgarsina Gregory Mann, David Bradley, Ewan McGregor, Burn Gorman, Ron Perlman, John Turturro, Finn Wolfhard, Cate Blanchett, Tim Blake Nelson, Christoph Waltz ir Tilda Swinton.

„Pinokio“ premjera įvyko 2022 m. spalio 15 d. BFI Londono kino festivalyje. 2022 m. lapkričio 9 d. filmas išleistas pasirinktuose kino teatruose, o gruodžio 9 d. pradėtas transliuoti per „Netflix“.

Jis sulaukė kritikų pripažinimo už animaciją, įgarsinimą, emocinį gilumą, muziką ir vaizdus. Filmas taip pat pelnė daugybę apdovanojimų, įskaitant Oskaro apdovanojimą už geriausią animacinį filmą ir tris 80-ųjų „Auksinio gaublio“ apdovanojimų nominacijas, laimėdamas geriausio animacinio filmo apdovanojimą.

## Vaidmenys
: *Aktorius – veikėjas*
* Gregory Mann – *Pinocchio*
* Ewan McGregor – *Sebastian J. Cricket*
* David Bradley – *Geppetto*
* Christoph Waltz – *Count Volpe*
* Tilda Swinton – *Wood Sprite / Death*
* Cate Blanchett – *Spazzatura*
* Ron Perlman – *Podestà*
* Finn Wolfhard – *Candlewick*
* Burn Gorman – *Priest*
* John Turturro – *Dottore*
* Tim Blake Nelson – *Black Rabbits*
* Tom Kenny – *Benito Mussolini*

## Nuorodos

* **. IMDB
* *[https://www.rottentomatoes.com/m/guillermo_del_toros_pinocchio Guillermo del Toro's Pinocchio]*. Rotten Tomatoes
* *[https://www.boxofficemojo.com/title/tt1488589/ Guillermo del Toro's Pinocchio]*. Box Office Mojo

## Išnašos
Arabiškoji Vikipedija

**Arabiškoji Vikipedija** () – arabų kalba kuriama Vikipedijos, laisvosios interneto enciklopedijos, versija. Pradėta kurti 2003 m. liepos 9 d.

2023 m. rugpjūčio 13 d. joje buvo 1 214 503 straipsniai, todėl tai yra 17-a pagal dydį Vikipedijos versija. 2009 m. gegužės mėn. tapo pirmąja Vikipedija semitų kalba, pasiekusia 100 tūkst., 2019 m. lapkričio mėn. – 1 mln. straipsnių ribą.

Arabiškos Vikipedijos dizainas šiek tiek skiriasi nuo kitų Vikipedijų. Kadangi arabų kalba rašoma iš dešinės į kairę, nuorodų vieta yra dešinėje pusėje. Arabiškoji Vikipedija turi 2 457 411 registruotų naudotojų.

Atskiras Vikipedijos versijas turi dvi arabų kalbos tarmės: egiptietiška ir marokietiška.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Arabiškoji Vikipedija
Ukrainos futbolas 2023–2024 m.

**[[Ukraina|Ukrainos]] futbolo varžybos [[2023]]–[[2024]] m.**
*  prasidėjo 2023 m. liepos 29 d., o baigėsi 2024 m. gegužės 25 d.
* Čempionatas vyko karo sąlygomis. Rytinėse ir Pietinėse šalies teritorijose vyko mūšiai tarp Ukrainos ir interventų pajėgų.
* s turnyras prasidėjo 2023 m. liepos 29 d., o finalo rungtynės įvyko 2024 m. gegužės 15 d.

## 2023–2024 m. Premjer liha
* **Premjer liha** – aukščiausioji futbolo lyga. Dalyvavo 16 komandų. 

Pokyčiai lygoje:

### Galutinė komandų rikiuotė

### Pereinamosios rungtynės
----

----

----
----

----

----

## 2023–2024 m. Pirma lyga
* **Pirma lyga** – antros pakopos futbolo pirmenybės. 
* Dalyvavo 16 komandų.(UK)

A grupės ekipos:

B grupės ekipos:

### Pirmasis etapas
#### A grupė

#### B grupė

### Galutinė komandų rikiuotė
#### Stipriųjų ekipų rikiuotė

#### Silpnųjų ekipų rikiuotė

### Pereinamosios rungtynės

Dėl išlikimo Pirmoje lygoje kovojo 16 vietoje likęs FK Chust ir žemesniojo diviziono atstovai  FK Zviahel, o 17 vietoje likę MFK Metalurh (Z.) kovojo prieš FC UCSA Tarasivka.

----

----
----

----

----

## 2023–2024 m. Ukrainos moterų aukščiausioji futbolo lyga
**[[Ukrainos moterų aukščiausioji futbolo lyga]]** – Ukrainos futbolo lyga, kurioje žaidžia pajėgiausios moterų futbolo komandos.

Komandos:

Pokyčiai lygoje:

### Galutinė ekipų rikiuotė
; 2023–2024 m. Ukrainos moterų aukščiausioji futbolo lyga 
: Čempionėmis tapo ŽFK Vorskla ir įgijo teisę žaisti moterų UEFA moterų Čempionių lygos atrankos turnyre.								

## 2023–2024 m. [[Ukrainos futbolo taurė]]
* **[[Ukrainos futbolo sistema|Ukrainos futbolo]] taurė** – pagrindinis futbolo taurės turnyras Ukrainoje.
* Finalo rungtynės įvyko 2024 m. gegužės 15 d. Avanhardo stadione, Rivnėje.

### Finalo rungtynės
----

* **[[FK Šahtar Donecʹk|Donecko „Šachtar“]] nugalėjo varžovus rezultatu 2-1 ir iškovojo šalies futbolo taurę.**
-----------

---------------

## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF duomenų bazė:
: RSSSF: čempionų sąrašas
: RSSSF: Ukrainos futbolo taurės finalai
: RSSSF: Supertaurės rungtynės
* Oficiali svetainė Ukrainos Premjer lyga
* Informacija  iš campeones.ua.
Pagojės geležinkelio stotelė

**Pagojės geležinkelio stotelė** – keleivių laipinimo vieta šiaurinėje Pagojės kaimo dalyje (Anykščių rajonas), prie Panevėžio–Rubikių geležinkelio. Stotelę žymi stendas prie geležinkelio ir medinis suoliukas.

## Istorija

XIX–XX a. sandūroje pro Pagoję buvo nutiestas Aukštaitijos siaurasis geležinkelis, prie jo ir įkurta Pagojės (arba *Pagojo, Pagojaus*) stotelė. 1961–1970 m. įrengta elektros instaliacija ir pastotė. Stotelė veikė iki XX a. 2-osios pusės, kai vėlyvuoju sovietmečiu siaurukas buvo uždarytas. 2001 m. elektros įranga perduota Panevėžio apskrities žinion.

XXI a. 2-ajame dešimtmetyje atnaujintas eismas vasaros savaitgaliais. Vėliau pradėti kalėdiniai traukinių reisai. Vienas tokių 2025 m. gruodžio 12 d. baigėsi nedidele avarija, kai nereguliuojamoje pervažoje traukinys susidūrė su „Audi“ automobiliu.

## Šaltiniai
Žažumbrio geležinkelio stotelė

**Žažumbrio geležinkelio stotelė** – keleivių laipinimo vieta Žažumbrio kaime (Anykščių rajonas), prie Panevėžio–Rubikių siaurojo geležinkelio. Yra medinė stotelės platforma, šalia auga Žažumbrio ąžuolas, prie kurio įrengta poilsiavietė populiari tarp keliautojų, atvykstančių siauruoju geležinkeliu.

## Istorija

XIX–XX a. sandūroje pro Žažumbrį buvo nutiestas Panevėžio–Pastovių siaurasis geležinkelis, prie jo ir įkurta Žažumbrio stotelė. 1961–1970 m. įrengta elektros instaliacija ir pastotė. Stotelė veikė iki XX a. 2-osios pusės, kai vėlyvuoju sovietmečiu siaurukas buvo uždarytas. 2001 m. elektros įranga perduota Panevėžio apskrities žinion. XXI a. 2-ajame dešimtmetyje atnaujintas eismas vasaros savaitgaliais.

## Šaltiniai
Koriakų ugnikalnis

**Koriakų ugnikalnis** () – veikiantis ugnikalnis (stratovulkanas) Rusijoje, Kamčiatkos pusiasalyje, 35 km į šiaurę nuo Kamčiatkos Petropavlovsko. Aukštis – 3456 metrai (kitur – 3430 m). Susidaręs iš andezito ir bazalto. Šlaitai paveikti erozijos, yra lavos srautų. Pašlaitėse auga akmeniniai beržai, žemosios pušys.

Koriakų ugnikalnis su greta esančiais Avačios ir Kozelsko ugnikalniais sudaro Trijų ugnikalnių draustinį (įkurtas 1985 m.). Ugnikalnio aplinkoje (30 km spinduliu) įsikūrę apie 142 000 gyventojų. Koriakų ugnikalnis buvo išsiveržęs 1895–96, 1926, 1956–57, 2008–09 metais.

## Šaltiniai
FK Livyj Bereh

**Kijevo „Levyj Bereh“** () – Ukrainos futbolo klubas iš Kijevo.

## Istorija
Klubas įkurtas 2017 m. rugsėjo 9 d. Nuo 2021 m. birželio mėn. turi profesionalaus futbolo klubo statusą.

Nuo 2022–2023 m. sezono rungtyniavo Pirmoje lygoje (II pakopa). 2023–2024 m. sezone Pirmoje lygoje iškovojo trečiąją vietą ir pateko į pajėgiausią šalies futbolo divizioną.

2024–2025 m. sezone debiutavo Premjer lygoje (I). Tarp šešiolikos dalyvių liko keturioliktoje vietoje ir dėl išlikimo kovojo pereinamosiose rungtynėse. 2025 m. gegužės 29 d. namuose minimaliu rezultatu 0-1 pralaimėjo varžovams – Metalist 1925. 2025 m. birželio 1 d. atsakomosiose rungtynėse dar kartą minimalia persvara 1-0 nugalėjo Metalist 1925 klubas. Bendras dviejų rungtynių rezultatas 2-0 reiškė, kad varžovai pateko į Premjer lygą, o „Livij Bereh“ iškrito į žemesnį divizioną.

Nuo 2025–2026 m. sezono varžėsi Pirmoje lygoje (II).

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia geltona juoda apranga.

## Sezonai
; Pastarųjų metų sezonai

|}

## Sudėtis
Atnaujinta: *[[2023]] m. [[rugpjūčio 19]] d.*

## Išnašos

## Nuorodos
* 

; Media
* facebook paskyra
* YouTube
* Instagram

; Duomenų bazės
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Moldavijos futbolas 2023–2024 m.

**[[Moldavija|Moldavijos]] futbolo varžybos [[2023]]–[[2024]] m.**
*  prasidėjo 2023 m. liepos d., baigėsi 2024 m. gegužės d.;
* s turnyras prasidėjo 2023 m. rugpjūčio d., finalas įvyko 2024 m. gegužės d.

## 2023–2024 m. Moldavijos futbolo Superlyga
* **Moldavijos futbolo Syperlyga** () – aukščiausioji futbolo lyga. 
* nuo 2022–2023 m. naudota sistema, kai aštuonios ekipos sužaidė pirmoje fazėje, o antroje fazėje varžėsi šešios komandos. 
* Septintą ir aštuntą vietas užėmusios ekipos antroje fazėje varžėsi su stipriausiomis Pirmos lygos () komandomis.

2023–2024 m. dalyvavo 8 ekipos.

Pokyčiai:






### I etapas

### II etapas
* Hinčeščio „Petrocub“ iškovojo čempionų titulą.

## 2023–2024 m. Liga 1
* **2023–2024 m. Liga 1** – antros pakopos, antrasis pagal pajėgumą divizionas šalyje.

### I etapas
; A grupė

; B grupė

### II etapas
; 1–oji grupė

* FC Victoria Chișinău, o vėliau Saksan, „Univer“ ir „Iskra“ nepavyko gauti reikiamos licencijos 2024–2025 m. „Super Liga“ sezonui. Į Superlygą pateko Spartanii Sportul.
; 2–oji grupė

* Dinamo-Auto pasitraukė iš čempionato po žiemos pertraukos. Likusiose rungtynėse įskaityti techniniai pralaimėjimai rezultatu 0-3.

## 2023–2024 m. [[Moldavijos futbolo taurė]]
* **[[Moldavijos futbolo taurė]]** – pagrindinis futbolo taurės turnyras Moldavijoje. 
#### Finalo rungtynės
* Finalo rungtynės įvyko 2024 m. gegužės 25 d.

----


## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF duomenų bazė
* divizia-a.md
Vengrijos futbolas 2023–2024 m.

**[[Vengrija|Vengrijos]] futbolo varžybos [[2023]]–[[2024]] m.**
*  prasidėjo 2023 m. liepos 29 d., baigėsi 2024 m. gegužės 19 d.;
* s turnyras prasidėjo 2023 m. rugpjūčio 5 d., finalas įvyko 2024 m. gegužės 15 d.;

## 2023–2024 m. [[Vengrijos futbolo čempionatas|Nemzeti Bajnokság I]]
* **[[Vengrijos futbolo čempionatas|Nemzeti Bajnokság I]]** – aukščiausioji futbolo lyga. 

Dalyvavo 12 ekipų.

### Galutinė lentelė
* Ferencváros tapo šalies čempionais.

## 2023–2024 m. [[Vengrijos futbolo taurė]] ''(2023–24 Magyar Kupa)''
* **[[Vengrijos futbolo taurė]]** – pagrindinis futbolo taurės turnyras Vengrijoje, vykstantis nuo 1909 metų.

### Finalo rungtynės
----

* **[[Paksi FC|Paksi]] finalo rungtynėse nugalėjo varžovus rezultatu 2-0 ir iškovojo šalies futbolo taurę.**
----

## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF: 2023–2024 m.
: RSSSF: čempionatai
: RSSSF: Vengrijos futbolo taurės turnyrai
Austrijos futbolas 2023–2024 m.

**[[Austrija|Austrijos]] futbolo varžybos [[2023]]–[[2024]] m.**
*  prasidėjo 2023 m. liepos 28 d., baigėsi 2024 m. gegužės 28 d.;
* s turnyras prasidėjo 2023 m. liepos mėn., finalas įvyko 2024 m. gegužės 1 d.

## 2023–2024 m. Admiral Bundesliga

* **[[Austrijos Bundeslyga|Bundeslyga]]** – aukščiausioji futbolo lyga.
* **[[Austrijos Bundeslyga|Bundesliga]]** pagal rėmėjo pavadinimą vadinosi **Admiral Bundesliga**.
### Pokyčiai

### Apie dalyvius
* 2023–2024 m. dalyvavo 12 komandų.

### Turnyrinė lentelė po pirmojo etapo
* Sužaidus 22 turus, **Bundeslyga** buvo skeliama pusiau.

### Turnyrinė lentelė
*  Čempionais tapo SK Sturm Graz.
#### Stipriųjų grupė

#### Silpnųjų grupė

## Papildomos rungtynės dėl vietos Conference League
### Pusfinalis
----

* Austria Wien nugalėjo varžovus rezultatu 1-0 ir pateko į finalinį etapą.
----
### Finalo rungtynės

----

* Austria Wien nugalėjo varžovus bendru dviejų rungtynių rezultatu 3-1 ir pateko į turnyrą.
----

## 2023–2024 m. [[Austrijos 2. Liga]]

* **[[Austrijos 2. Liga]]** – antros pakopos pirmenybės. Radosi nuo 2018–2019 m. sezono po lygų restruktūrizacijos.

### Dalyviai
* 2023–2024 m. sezone dalyvavo 16 komandų. 

šaltinis:

### Turnyrinė lentelė


## 2023–2024 m. ÖFB ADMIRAL Frauen-Bundesliga
* **ÖFB Frauen-Bundesliga** – moterų aukščiausioji futbolo lyga. Dėl rėmimo sutarčių oficialiai vadinosi **ÖFB: ADMIRAL Frauen Bundesliga**.
* 2023–2024 m. dalyvavo 10 ekipų.
* Čempionės pateko į UEFA moterų čempionų lygos turnyrą.
### Galutinė lentelė

## 2023–2024 m. [[Austrijos futbolo taurė]] ''(OFB Cup)''
* **[[Austrija|Austrijos]] futbolo taurė** – pagrindinis taurės turnyras Austrijoje. Rengiamas nuo 1918 metų.
#### Finalo rungtynės
----

* **[[SK Sturm Graz|Sturm Graz]] finale nugalėjo varžovus rezultatu 2-1 ir iškovojo šalies taurę.**
----

## 2023–2024 m. moterų Austrijos futbolo taurė
* **moterų [[Austrija|Austrijos]] futbolo taurė** – pagrindinis moterų taurės turnyras Austrijoje.
* Kitaip žinomas **Ladies-Cup des Österreichischen Fußball-Bundes**, o trumpai – **ÖFB Ladies Cup**.
#### Finalo rungtynės
----

* **[[SKN St. Pölten (moterys)|SKN St. Pölten]] nugalėjo varžoves rezultatu 3-0 ir iškovojo trofėjų.**
----

## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF duomenų bazė
* FlashScore – Bundesliga
* FlashScore – Taurės turnyras
SV Stripfing

**SV Stripfing** – Austrijos futbolo klubas iš Veikendorfo. Dar žinomas kaip **Stripfing/Weiden**.

## Istorija
Klubo ištakos siekia 1951 m. Ilgą laiką rungtyniavo mėgėjišku lygmeniu. 

2018–2019 m. tapo 1. Landesliga nugalėtojais ir pateko į Regioninę lygą (III pakopa).

Nuo 2019–2020 m. rungtyniavo Regioninėje lygoje, Rytų grupėje. Dėl pandemijos 2019–2020 m. pirmenybės buvo nutrauktos. 2020–2021 m. sezone dėl pandemijos grėsmių vėl nutrauktos. 2021–2022 m. sezone liko antroje vietoje. 2022–2023 m. tapo Regioninės lygos nugalėtojais Rytų zonoje ir buvo perkelti į aukštesnę pakopą.

2023–2024 m. sezone rungtyniavo 2. Liga (Antroje lygoje, II pakopa).

## Pasiekimai

## Sezonai

|}

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Taruškų geležinkelio stotelė

**Taruškų geležinkelio stotelė** – buvusi stotis Taruškose (Panevėžio rajonas), prie Panevėžio–Rubikių siaurojo geležinkelio. Išlikęs medinis stoties pastatas (Nr. ), prekių sandėlis (Nr. ) ir motodrezinos garažas (Nr. ) – kultūros paveldo objektai.

## Istorija

XIX a. pabaigoje pro Taruškas buvo nutiestas Panevėžio–Pastovių geležinkelis, 1899 m. čia pastatyta stotis, atidaryta 1901 m. 1923 m. stoties gyvenvietėje surašyti 22 gyventojai.

XX a. pabaigoje stotis uždaryta, stoties pastatas 1996 m. įtrauktas į Kultūros vertybių registrą. 1999 m. stotyje surengta šventė, skirta nutiesto geležinkelio 100-mečio jubiliejui.

## Šaltiniai
Skaistgirių geležinkelio stotis

**Skaistgirių geležinkelio stotis** – buvusi stotis Skaistgirių kaime (Panevėžio rajonas), prie buvusio Panevėžio–Joniškėlio geležinkelio. Išlikęs medinis stoties pastatas (unikalus Nr. ), ūkinis pastatas (Nr. ) ir motodrezinos garažas (Nr. ) – kultūros paveldo objektai.

## Istorija

1937–1938 m. buvo nutiestas Panevėžio–Joniškėlio siaurasis geležinkelis, tada pastatyta ir Skaistgirių (arba *Skaistgirio, Skaisgirio*) stotis, įrengtas vandens bokštas, hidrokolonėlė, vandens šulinys, semaforas. Netoli Skaistgirių buvo klampus durpynas (užakęs ežerėlis), jam užpildyti prireikė 6000 m² žemių. Stotis atidaryta 1938 m., joje pastatytas dviaukštis pastatas tarnautojams gyventi (2 butai), patalpos keleiviams, sandėliai, ūkiniai pastatai.

Po 1992 m. šiuo geležinkeliu keleivius vežiodavo tik tarp Panevėžio ir Skaistgirių. Mažėjo ir krovinių pervežimai, prastėjo infrastruktūros būklė – paskutiniais geležinkelio gyvavimo metais maksimalus leistinas greitis linijoje sumažintas iki 15 km/h. 1996 m. liepos 1 d. traukinių eismas geležinkeliu nutrauktas. Stoties pastatas 1996 m. įtrauktas į Kultūros vertybių registrą.

## Šaltiniai
Pušaloto geležinkelio stotis

**Pušaloto geležinkelio stotis** – buvusi stotis Pušaloto miestelio rytiniame pakraštyje, prie Panevėžio–Joniškėlio geležinkelio. Stoties kompleksas yra kultūros paveldo objektas, jam priklauso dviejų aukštų stoties pastatas, turintis konstruktyvizmo stiliaus bruožų (Nr. ), mūrinis vienaaukštis gyvenamasis namas (Nr. ), stačiakampio formos kiemo viduryje – šulinys, aplink kiemą išsidėstę mediniai ūkiniai pastatai (Nr. ) ir lauko tualetas (Nr. ), kiek toliau kitoje stoties pastato pusėje – prekių sandėlis su prievaža (Nr. ), vėliau jame buvo dirbtuvės. Šiaurinėje pusėje – buvusios svarstyklės, rytinėje plyti grįsta stoties aikštė.

## Istorija

1937–1938 m. buvo nutiestas Panevėžio–Joniškėlio siaurasis geležinkelis, 1938 m. atidaryta Pušaloto stotis. Šio ruožo stotyse įrengti vandens bokštai, hidrokolonėlės, vandens šuliniai, semaforai. Pušalote pastatyta stotis buvo dviejų aukštų gelsvai dažytas pastatas, kuriame buvo 4 butai, patalpa keleiviams, įrengti sandėliai, pastatyti ūkiniai pastatai. Pastatas kainavo apie 50 000 litų. Prie stoties buvo akmenimis išgrįsta erdvi aikštė su klomba, nuo miestelio pusės link stoties nutiesti platūs šaligatviai.

Dar 1935 m. svarstyta, kad per Pušalotą arba Pumpėnus būtų sujungiami Saldutiškio–Panevėžio geležinkelis ir Šiaulių–Biržų geležinkelis, bet planai liko neįgyvendinti. XX a. pabaigoje Panevėžio–Joniškėlio ruožu eismas apribotas, o 1996 m. liepos 1 d. išvis nutrauktas. 1996 m. Pušaloto stoties pastatas įtrauktas į Kultūros vertybių registrą.

## Šaltiniai
Vaitkūnų geležinkelio stotis

**Vaitkūnų geležinkelio stotis** – buvusi stotis Vaitkūnų kaime (Pasvalio rajonas), prie Panevėžio–Joniškėlio geležinkelio. Dviejų aukštų mūrinis stoties pastatas – kultūros paveldo objektas (unikalus Nr. ).

## Istorija

1937–1938 m. buvo nutiestas Panevėžio–Joniškėlio siaurasis geležinkelis. 1938 m. Vaitkūnų stotis pastatyta – dviejų aukštų namas su 3 butais, patalpos keleiviams, sandėliai prekėms sukrauti, tais metais stotis ir atidaryta. Pastatas kainavo apie 40 000 litų. Šio ruožo stotyse įrengti vandens bokštai, hidrokolonėlės, vandens šuliniai, semaforai. 

XX a. pabaigoje Panevėžio–Joniškėlio ruožu eismas apribotas, o 1996 m. liepos 1 d. išvis nutrauktas.

1996 m. Vaitkūnų stoties pastatas įtrauktas į Kultūros vertybių registrą.

## Šaltiniai
Kraštų geležinkelio stotis

**Kraštų geležinkelio stotis** – buvusi stotis Užugulbinės kaime (Biržų rajonas), 1 km į pietryčius nuo Kraštų (Pasvalio rajonas), prie Šiaulių–Biržų geležinkelio ties Biržų ir Pasvalio rajonų riba. Stoties pastatas – kultūros paveldo objektas (unikalus Nr. ).

## Istorija

Įkurta 1922 m. Mūrinis pastatas pastatytas 1933 m. XX a. 2-ojoje pusėje stotis uždaryta.

1996 m. stoties pastatas įtrauktas į Kultūros vertybių registrą.

## Šaltiniai
Rimvydas Čekavičius

**Rimvydas Čekavičius** (g. 1979 m. lapkričio 30 d. Kauno rajone)  – sporto dokumentikos režisierius ir prodiuseris.

## Karjera
Tiesioginių sporto transliacijų pradininkas Lietuvoje, ilgametis lietuviško futbolo transliuotojo futbolo.tv direktorius.

## Režisuoti filmai
* 2014 m. Arvydas Sabonis. 11
* 2021 m. Futbolo filosofas. Benjamino Zelkevičiaus kelias
* 2023 m. Aš esu Dainius Novickas
* 2023 m. Tikslo link. Žalgiris '22
* 2023 m. Paulius Jankunas. 13

## Režisuoti serialai
* 2020 m. Tikslo link. FC Hegelmann 
* 2022 m. Tikslo link. Vilniaus Žalgiris 
* 2023 m. Cīņa par sapni. RFS 2022 

## Apdovanojimai

## Išnašos

## Nuorodos
*Rimvydas Čekavičius svetainėje Internet Movie Database
Epinis filmas

**Epinis filmas** – kino stilius, pasižymintis dideliu masteliu, didele apimtimi ir įspūdingumu. Laikui bėgant šio termino vartojimas keitėsi: kartais jis reiškė kino žanrą, o kartais buvo tiesiog didelio biudžeto kino sinonimas. Kaip ir klasikinės literatūros epuose, jo centre dažnai būna herojus. Ambicingas epinio filmo pobūdis padeda jam išsiskirti iš kitų filmų tipų, pavyzdžiui, periodinių ar nuotykių filmų.

Epiniuose istoriniuose filmuose paprastai vaizduojamas istorinis ar mitinis įvykis, prie jo pridedama ekstravagantiška aplinka ir puošnūs kostiumai, skamba įspūdinga muzika, vaidina aktorių ansamblis, todėl šie filmai yra vieni brangiausių. Dažniausi epinių filmų objektai – monarchai ir svarbūs įvairių pasaulio istorijos laikotarpių veikėjai.

## Istorija
Epas yra vienas iš seniausių kino žanrų, vienas iš pirmųjų žymių pavyzdžių – Džovanio Pastronės „Kabirija“, dviejų su puse valandų trukmės begarsis filmas apie Pūnų karus, kuris padėjo pagrindus vėlesniems Deivido Grifito begarsiams epams.

Šis žanras pasiekė populiarumo viršūnę septintojo dešimtmečio pradžioje, kai Holivudas dažnai bendradarbiavo su užsienio kino studijomis (pvz., Romos „Cinecittà“) ir naudojo gana egzotiškas Ispanijos, Maroko ir kitų šalių vietoves epiniams filmams, tokiems kaip „Sidas“ (1961 m.) ar „Arabijos Lorensas“ (1962 m.), kurti. Paprastai manoma, kad šis tarptautinių koprodukcijų klestėjimo laikotarpis baigėsi filmais „Kleopatra“ (1963 m.), „Romos imperijos žlugimas“ (1964 m.) ir „Daktaras Živago“ (1965 m.). Nepaisant to, šio žanro filmai ir toliau buvo kuriami, pavyzdžiui, 1967–1968 m. Sovietų Sąjungoje išleistas filmas „Karas ir taika“. Epiniai filmai ir toliau kuriami, nors nuo tada, kai atsirado CGI, juose paprastai naudojami kompiuteriniai efektai, o ne tūkstančiai aktorių. Nuo XX a. šeštojo dešimtmečio tokie filmai reguliariai filmuojami plačiajuosčiu formatu, kad būtų galima mėgautis įspūdingesne ir panoramine kino teatro patirtimi.

## Visuomenės nuomonė

### Bendrosios pajamos
Neblėstantis epinių filmų populiarumas dažnai siejamas su jų gebėjimu sudominti plačiąją auditoriją. Keletas pelningiausių visų laikų filmų buvo epiniai. 1997 m. Džeimso Kamerono filmas „Titanikas“, kuris, kaip teigiama, padėjo atgaivinti šį žanrą, pasaulio kino teatruose surinko 1,8 mlrd. dolerių ir tapo daugiausiai uždirbusiu filmu – šis rekordas išsilaikė dvylika metų. Atsižvelgiant į infliaciją, istorinis romantinis epas „Vėjo nublokšti“ yra visų laikų daugiausiai uždirbęs filmas, o dar du romantiniai epai („Titanikas“ ir „Daktaras Živago“) taip pat patenka į dešimtuką.

### Oskarų apdovanojimai
Trys filmai: „Ben-Huras“ (1959 m.), „Titanikas“ (1997 m.) ir „Žiedų valdovas: Karaliaus sugrįžimas“ (2003 m.) pelnė rekordinius 11 Oskarų apdovanojimų ir visi jie yra ilgesni nei trys valandos bei laikomi epiniais filmais. Ankstesnis rekordininkas buvo „Vėjo nublokšti“, taip pat epinis filmas, pelnęs 10 apdovanojimų.

## Išnašos
Pajiešmenių geležinkelio stotelė

**Pajiešmenių geležinkelio stotelė** – buvusi stotis Pajiešmenių kaimo rytiniame pakraštyje, Sodo g. 31 (Pasvalio rajonas), prie buvusio Šiaulių–Biržų geležinkelio. Medinis stoties pastatas – kultūros paveldo objektas (unikalus Nr. ). Išlikę siauruko bėgiai.

## Istorija

Pastatyta I pasaulinio karo metais vokiečių. Kai kurie šaltiniai nurodo, kad Pajiešmenių stotis atidaryta 1922 m., ji taip pat vadinosi *Pajiešmenės* vardu. 1923 m. stotyje surašyti 5 gyventojai. XX a. 2-ojoje pusėje stotelė uždaryta.

1996 m. stoties pastatas įtrauktas į Kultūros vertybių registrą. 2016 m. planuota link Biržų 6 km ruože paleisti rankinę dreziną, kuri 2020 m. jau buvo naudojama.

## Šaltiniai
Meksikos vyrų krepšinio rinktinė

**Meksikos vyrų krepšinio rinktinė** – Meksiką atstovaujanti nacionalinė krepšinio komanda.

Prie FIBA Meksika prisijungė 1933 m. Meksikos rinktinė sėkmingai varžėsi XX a. vid. vasaros olimpinėse žaidynėse (1936 m. Berlyne laimėta bronza, 1948 m. Londone pasiekta 4 vieta). Amerikos krepšinio čempionate didžiausi pasiekimai – XXI a. pradžioje: 2013 m. Karakase laimėtas auksas, 2017 m. – bronza. Be to, Meksika – nuolatinė regioninių turnyrų (Centrinės Amerikos ir Karibų salų žaidynių, Centrinės Amerikos čempionato, Panamerikos žaidynių) prizininkė.

## Pasiekimai tarptautiniuose turnyruose

### Olimpinės žaidynės
* 1936 – 3 vieta 
* 1948 – 4 vieta
* 1952 – 9 vieta
* 1960 – 12 vieta
* 1964 – 12 vieta
* 1968 – 5 vieta
* 1976 – 10 vieta

### Pasaulio čempionatas
* 1959 – 12 vieta
* 1963 – 9 vieta
* 1967 – 8 vieta
* 1974 – 9 vieta
* 2014 – 14 vieta
* 2023 – 25 vieta

### Amerikos čempionatas

* 1980 – 5 vieta
* 1984 – 5 vieta
* 1988 – 6 vieta
* 1989 – 9 vieta
* 1992 – 7 vieta
* 1997 – 10 vieta
* 2001 – 9 vieta
* 2003 – 6 vieta
* 2005 – 10 vieta
* 2007 – 7 vieta
* 2009 – 7 vieta
* 2013 – 1 vieta 
* 2015 – 4 vieta
* 2017 – 3 vieta 
* 2022 – 6 vieta

## Treneriai


* Augustin Garcia (1959)
* Enrique „Kiki“ Romero (1960)
* Pedro Barba Ramos (1963)
* Agustin Garcia Arreola (1964)
*  Lester Lane (1967–1968)
* Pedro Barba Ramos (1974)
*  Carlos Jose Bru (1976)
*  Guillermo Vecchio (2003)
*  Nolan Richardson (2007)
*  Silvio Jose Santander (2008)
*  Nolan Richardson (2009)
*  Arturo Guerrero (2009)
*  Josep Claros (2010–2011)
*  Sergio Valdeolmillos (2011)
*  Josep Claros (2012)
*  Arturo Guerrero (2013)
*  Sergio Valdeolmillos (2013–2014)
*  Bill Cartwright (2014–2015)
*  Sergio Valdeolmillos (2015–2017)
*  Ramón Díaz (2018)
*  Iván Déniz (2018–2019)
*  Sergio Valdeolmillos (2020–2021)
*  Omar Quintero (2021-)


## Žymūs žaidėjai
* Gustavo Ayón
* Alex Pérez
* Manuel Raga
* Eduardo Nájera
* Juan Toscano-Anderson
* Jorge Gutiérrez
* Carlos Quintanar
* Arturo Guerrero

## Šaltiniai
Nacionalinis išsivadavimo judėjimas (Albanija)

**Nacionalinis išsivadavimo judėjimas** ( arba *Lëvizja Antifashiste Nacional-Çlirimtare,* **LANÇ**) – albanų komunistų pasipriešinimo organizacija, kovojusi Antrajame pasauliniame kare. Ji buvo įkurta 1942 m. rugsėjo 16 d. netoli Tiranos esančiame Pezės kaime vykusioje konferencijoje, kuriai vadovavo Enver Hoxha. Be daugumą Generalinėje taryboje turėjusių veikėjų, joje taip pat buvo tokių žinomų nacionalistų kaip Myslim Peza. 1944 m. gegužę Albanijos nacionalinio išsivadavimo judėjimas buvo pertvarkytas į Albanijos vyriausybę, jo vadovai tapo vyriausybės nariais, o 1945 m. rugpjūtį jį pakeitė Demokratinis frontas.

Judėjimo kariuomenė vadinosi **Albanijos nacionalinio išsivadavimo armija** ().

## Išnašos

## Šaltiniai

*
*
*
*
*
Žaliojo Kyšulio vyrų krepšinio rinktinė

**Žaliojo Kyšulio vyrų krepšinio rinktinė** – Žaliojo Kyšulio Salų valstybei atstovaujanti nacionalinė rinktinė.

Žaliasis Kyšulys FIBA priklauso nuo 1988 m. Pirmajame Afrikos čempionate sudalyvavo 1997 m. Didžiausias pasiekimas – bronzos medalis 2007 m. Afrikos čempionate. Žaliojo Kyšulio rinktinė debiutavo 2023 m. pasaulio čempionate, kur ją atvedė Madrido „Real“ lyderis Valteris Tavarešas.

## Pasiekimai tarptautiniuose turnyruose

### Pasaulio čempionatas
* 2023 – 28 vieta

### Afrikos čempionatas
* 1997 – 7 vieta
* 1999 – 9 vieta
* 2007 – 3 vieta 
* 2009 – 13 vieta
* 2013 – 6 vieta
* 2015 – 10 vieta
* 2021 – 4 vieta
* 2025 – 8 vieta

## Treneriai

*  Emanuel Trovoada – 2007
*  Eric Silva – 2008
*  Alex Nwora – 2009–2013
*  Antonio Tavares – 2014
*  Luis Magalhães – 2015
*  Emanuel Trovoada – 2016–


## Žymūs žaidėjai
* Walter Tavares

## Šaltiniai
10-oji armija (Rusijos imperija)

**10-oji armija** () – Rusijos imperijos armija, įkurta 1914 m. rugsėjo mėn. Ji labiausiai žinoma dėl to, kad dalyvavo Pirmojo pasaulinio karo Antrajame Mozūrijos ežeryno mūšyje, taip pat mūšyje dėl Kauno tvirtovės. 

Dėl Rusijos revoliucijos Rusijos imperijos kariuomenė subyrėjo, todėl 1918 m. gruodžio–vasario mėn. armija buvo demobilizuota, o kovo mėn. - oficialiai išformuota.

## Struktūra
Armija suformuota 1914 m. rugpjūtį ir buvo tokios sudėties:
* 22-asis armijos korpusas
* 3-asis Sibiro armijos korpusas
* 1-asis Turkestano armijos korpusas
* 5-oji pėstininkų brigada
* 1-oji kavalerijos divizija
* 2-oji kavalerijos divizija
* 3-oji kavalerijos divizija
* 1-oji gvardijos kavalerijos divizija
* 2-oji gvardijos kavalerijos divizija
* 1-oji nepriklausoma kavalerijos brigada

## Vadai

## Išnašos

## Literatūra

* 
* *Русская армия в Великой войне: Картотека формирований* (Russian Army in the Great War)
* 
*