open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Korenizacija

**Korenizacija** (, iš  'šakniniai gyventojai'; iš  'šaknis') – pirmojo TSRS dešimtmečio nacionalinės politikos bruožas, TSRS tautų nacionalumo stiprinimas:
* kuriant etnines sąjungines respublikas ir autonomijas;
* diegiant vietines kalbas visose gyvenimo sferose – švietime, leidyboje, meninėje kūryboje, savivaldoje ir politiniame gyvenime;
* didinant titulinių tautų ir tautinių mažumų atstovų skaičių sąjunginių respublikų, autonomijų valdžios institucijose ir specialistų tarpe. Buvo didinamas nacionalinių kadrų procentas vietinės savivaldos organuose, tarnautojų tarpe.

Korenizacijos politika turėjo spręsti tokias problemas kaip:
* kai kurių nacionalinių regionų santykinis ekonominis ir kultūrinis atsilikimas,
* tarybinės valdžios ir gyventojų santykių harmonizavimas vykdant etninę politiką, patrauklią ne rusų apgyvendintų teritorijų gyventojų masėms.

Vykdant korenizacijos politiką buvo ne tik skatinamas nacionalinių kadrų vystymas, bet ir etniniai rusai, dirbę autonomijų savivaldoje, buvo skatinami mokytis vietinės kultūros. Daugeliu atvejų prieš korenizaciją TSRS teritorijos buvo dalinamos pagal etnines ribas ir kuriami autonominiai administraciniai teritoriniai vienetai, kuriuose po to korenizacija ir buvo vykdoma.

## Politikos pradžia
Nacionalinę politiką bolševikų partija suformulavo dar 1913 m., 4 m. iki ateidami į valdžią.
V. Leninas pasiuntė J. Staliną, kuris pats buvo etninės mažumos atstovas, į Vieną, kuri tuo metu buvo etniškai labai margas miestas. Stalino idėjos buvo aprašytos straipsnyje „Marksizmas ir nacionalinis klausimas“ (1913 m.) Vėliau Stalinas ir buvo tas, kuris pabaigė korenizaciją ir atnaujino rusifikaciją.

Pradėta prižiūrint Leninui korenizacijos politika buvo kurta kad patrauktų daugelį buvusios Rusijos imperijos gyventojų nerusų ir internacionalizuotų komunistų judėjimą.
Korenizacijos politika skatino TSRS piliečius mokytis savo tautybės kalbą, įgyti ja raštingumą ir išsilavinimą. Valstybiniai dokumentai buvo verčiami į etnines kalbas, etninis elitas buvo keliamas į regionines tarybas. Tuo metu nacionalinėse autonomijose netgi egzistavo atskiras tarybų tipas – *nacionalinės tarybos*. Pvz., Ukrainoje 3-iojo dešimtmečio pabaigoje egzistavo nacionalinės tarybos rusams ir estams.

Korenizacija veikė ir tokiose srityse kaip švietimas, sveikatos apsauga, kultūra. Ši politika turėjo bent iš dalies atitaisyti daugiametės rusifikacijos Rusijos imperijos laikais įtaką. Tikriausiai ši politika padėjo TSRS vyriausybei išplėsti savo įtaką daugeliui etninių mažumų.

3-iąjį dešimtmetį TSRS visuomenė nebuvo norimai socialistinė. Egzistavo priešiškumas rusams ir rusų priešiškumas kitoms tautybėms. Egzistavo ir nesutarimai tarp kitų tautybių žmonių.

## Nuorodos
Titulinė nacija

**Titulinė nacija** () - etninė grupė, kurios vardu pavadintas autonominis teritorinis vienetas ar valstybė ir kuri paprastai dominuoja šiame administraciniame vienete ar valstybėje.

## TSRS
Titulinės nacijos sąvoka naudota Tarybų Sąjungoje kalbant apie nacijas, kurių pavadinimais buvo pavadintos sąjunginės respublikos, autonominės respublikos, autonominės sritys ar autonominiai rajonai. Pvz., Baltarusijos TSR titulinė nacija buvo baltarusiai. 

Formuojant autonominius teritorinius vienetus etninė grupė turėjo tenkinti tam tikrus kriterijus, kad tiktų būti tituline nacija - ji turėjo sudaryti didelį procentą tam tikros teritorijos gyventojų, o jų gyvenama teritorija turėjo būti kompaktiška. 
Tenkinant šias sąlygas teritorija galėjo būti skelbiama tos etninės grupės autonomija, o jos kalba tapdavo tos autonomijos antrąją valstybine kalba. Pirmąja kalba būdavo kalba aukštesnio administracinio vieneto, kuriam priklausydavo autonomija. Jei autonomija priklausė Rusijos TFSR, pagrindinė valstybinė kalba buvo rusų (pvz., Totorijos ATSR priklausė RTFSR ir turėjo dvi valstybines kalbas - rusų ir totorių).  

Ši sistema gerai veikė, kai tituline tapusi etninė grupė tikrai gyveno kompaktiškai ir dominavo toje teritorijoje. O kai kuriais atvejais ši sistema veikė prastai:
* Teritorijose, kuriose gyveno po daug skirtingų maždaug vienodai gausių etninių grupių, ši sistema sukeldavo etninę įtampą, ypač vykdant *[[korenizacija|korenizacijos]]* politiką. Taip buvo Kaukaze, kur titulinių nacijų paskelbimas sukėlė tam tikrą nelygybę tarp titulinių ir netitulinių tautų. Vienas pagrindinių nelygybės veiksnių buvo titulinės tautybės atstovų skyrimas į valdžios postus.
* Kazachijoje kazachai tapo tituline nacija, tačiau buvo neatsižvelgta, kad tuometiniai kazachai dar buvo pasidalinę į pakankamai skirtingas gentis.

## Idėjos kilmė
*Titulinės nacijos* sąvoką XIX a. pabaigoje sukūrė žinomas prancūzų poetas ir nacionalistinės pakraipos politinis veikėjas Morisas Baresas (*Maurice Barrès*). Baresas tituline nacija vadino dominuojančią etninę grupę, kurios kalba ir kultūra tampa valstybės ir jos švietimo sistemos pagrindu. Titulinėms nacijoms jis priešpastatė nacionalines mažumas ir etnines diasporas. 

Barosas teigė, kad nacionalinės valstybės gali būti stiprios, jei nacionalinės mažumos ir etninės diasporos bus lojalios titulinės nacijos valstybei, o titulinė nacija palaikys savo nacionalines mažumas užsienyje.
Opškalnis

**Opškalnis** – viensėdis Kelmės rajono savivaldybėje, 9 km nuo Naudvario.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Opšrūtėliai

**Opšrūtėliai** – kaimas Vilkaviškio rajono savivaldybėje, 2 km nuo Šikšnių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Oreliškė

**Oreliškė** – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 6 km į šiaurės rytus nuo Kražių. Netoli kaimo yra Oreliškės akmuo, kuris yra dydžiu išsiskiriantis respublikinės reikšmės gamtos paminklas.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Osija

**Osija** – kaimas Vilkaviškio rajono savivaldybėje, į pietus už Vilkaviškio miesto, tarp kelių ,  ir , i šiaurę nuo Uosių miško. Yra sodų bendruomenės.

## Istorija

## Gyventojai

## Šaltiniai
Osinuvka

**Osinuvka** – kaimas Širvintų rajono savivaldybėje, 5 km į pietvakarius nuo Jauniūnų, 1 km nuo magistralės . 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Ostruvka

**Ostruvka** – kaimas Trakų rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurę nuo Senųjų Trakų, 2 km į rytus nuo Trakų, prie kelio  ir atšakos į Lentvarį.

Kaimo vakaruose stovi skulptūra „Pabėgimas į Egiptą“, pastatyta apie 1998–2000 m. kaip Vytauto Didžiojo kelio objektas. Medinė skulptūra vaizduoja ant žirgo jojančius moterį ir vyrą – tai karaimų atvykimo į Lietuvą simbolis. Moteris laiko pintinę su agurkais, taip simbolizuodama, kad karaimai į Lietuvą iš Krymo atgabeno agurkus.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Ostankinas

**Ostankinu** vadinama:

* Maskvos miesto dalis;
* Ostankino televizijos bokštas;
* kaimai Vilkaviškio rajone:
** Ostankinas I,
** Ostankinas II,
** Ostankinas III.
Ostankinas II

**Ostankinas II** – buvęs kaimas Vilkaviškio rajono savivaldybėje, 4 km į pietryčius nuo Virbalio.

## Istorija

Alvito apylinkės Ostankino kaimas 1982 m. kovo 26 d. panaikintas LTSR AT Prezidiumo įsaku.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Ožaičiai

**Ožaičiai** – kaimas Radviliškio rajono savivaldybėje, 8 km nuo Sidabravo.

## Gyventojai

## Galerija

Ožaičiai, kryžkelė.JPG|Kryžkelė, rodyklė „Praščiūnai 4 km“
Ožaičiai, ženklas.JPG|Riboženklis kelyje 
Ožaičiai, akmuo.JPG|Atminimo akmuo


## Šaltiniai
Oželiai

**Oželiais** vadinama:

* tilvikiniai paukščiai:
** perkūno oželis,
** oželis nykštukas;
* kaimai:
** Kėdainių rajone;
** Panevėžio rajone;
** Pasvalio rajone;
** Šilutės rajone;
** Vilkaviškio rajone.
Oželiškės

**Oželiškės** – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 6 km į šiaurės vakarus nuo Toliejų.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Ožionys (Anykščiai)

**Ožionys** – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 2 km į pietryčius nuo Skiemonių.

Senosios kaimo kapinės neveikia, vadinamos *Pakape*.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Ožkabaliai (Šeimena)

**Ožkabaliai** – kaimas Vilkaviškio rajono savivaldybėje, 7 km į pietus nuo Vilkaviškio, prie kelio .

## Gyventojai

## Šaltiniai
Ožkelaičiai

**Ožkelaičiai** – viensėdis Šalčininkų rajono savivaldybėje, 4 km nuo Jašiūnų. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Ožionys (Šalčininkai)

**Ožionys** – kaimas Šalčininkų rajono savivaldybėje, 2 km nuo Turgelių. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Ožkiniai (Joniškis)

**Ožkiniai** – viensėdis Molėtų rajono savivaldybėje, 7 km į šiaurės vakarus nuo Joniškio.

## Gyventojai
 

## Šaltiniai
Ožiškės

:: *Apie kaimą Zarasų rajone žr. [[Ožiškės (Zarasai)]]*.

**Ožiškės** – kaimas Širvintų rajono savivaldybėje, 5 km nuo Alionių I. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Ožkiniai (Švenčionys)

**Ožkiniai** – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 2 km nuo Kaltanėnų.

## Istorija
Tarpukariu kaimas priklausė Lenkijai, Vilniaus vaivadijai, Švenčionių apskričiai.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Ožnugariai (Marijampolė)

**Ožnugariai** – kaimas Marijampolės savivaldybėje, 6 km nuo Purviniškės. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Sakon Yamamoto

**Sakon Yamamoto** (jap. *山本 左近 *, g. 1982 m. liepos 9 d.) – buvęs Formulės 1 lenktynininkas iš Japonijos. 

## Karjera
Savo lenktynininko karjerą Sakonas pradėjo 1994 m. kartingų varžybose. Vėliau jis lenktyniavo vis aukštesnėse lenktynių klasėse, o 2005 m. tapo Jordan ekipos lenktynininku bandytoju. Kitais metais jis tapo Super Aguri komandos lenktynininku. 2007 m. sezone jis atstovavo Spyker komandai. Po šių metų japonas karjerą tęsė GP2 čempionate.

2010 m. sezone japonas vėl grįžo į Formulės 1 lenktynes – jis tapo naujos Hispania Racing komandos lenktynininku bandytoju, o sezonui įpusėjus startavo lenktynėse.

2011 m. sezone japonas 3 etapams tapo Virgin Racing komandos atsarginiu lenktynininku.

## Nuorodos

* Oficiali S. Yamamoto svetainė 

## Šaltiniai
Paalantė

**Paalantė** – viensėdis Panevėžio rajono savivaldybėje, 1 km nuo Velykių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Paalksniai

**Paalksniai** – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 2 km nuo Karklėnų. Paalksniuose yra senojo geležies amžiaus pilkapynas (Paalksnių pilkapynas, vietos gyventojų vadinamas „milžinkapiais“), vėlyvojo geležies amžiaus kapinynas (jame yra griautinių ir degintinių kapų), krikščioniškojo laikotarpio senkapis.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Paaliosė

**Paaliosė** – kaimas Elektrėnų savivaldybėje, 4 km nuo Kazokiškių, ties Neries ir Aliosės santaka, Panerių miškuose. Patenka į Neries RP. Kaime išlikęs ženklas, galbūt naudotas laivybos reguliavimui.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Paalksnė

:: *Apie grybą žr. [[Piengrybis paberžis]]*.

**Paalksnė** – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 12 km nuo Skudutiškio.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Paantvardys

**Paantvardžiu** vadinami kaimai Jurbarko rajone:

* Paantvardys II Girdžių seniūnijoje,
* Raudonės seniūnijoje,
* Skirsnemunės seniūnijoje.
Paalkupis

**Paalkupis** – viensėdis Panevėžio rajono savivaldybėje, 6 km nuo Berčiūnų. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Paąžuoliai (Utena)

**Paąžuoliai** – kaimas Utenos rajono savivaldybėje, 5 km nuo Saldutiškio. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Paąžuoliai (Paberžė)

**Paąžuoliai** – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 4 km nuo Paberžės. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Paaptekys

:: *Apie viensėdį žr. [[Paaptekys (viensėdis)]]*.

**Paaptekys** – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 5 km nuo Vadoklių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Paaukštoja

**Paaukštoja** – kaimas Prienų rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurę nuo Užuguosčio, prie kelio Nemaitonys–Užuguostis. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pabaliai (Trakai)

**Pabaliai** – kaimas Trakų rajono savivaldybėje, 5 km į rytus nuo Senųjų Trakų. Įsikūręs Račkūnų miško pakraštyje, prie kelio iš Ladygų. Kaimas pradėjo sparčiai augti nuo XXI a. pr., kai čia pradėtas statyti nausėdijų kvartalas.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pabališkiai (Pakuonis)

**Pabališkiai** – kaimas Prienų rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurės vakarus nuo Ašmintos, prie kelio . Šiauriau kaimo auga Bačkininkų miškas.

## Istorija

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Pabališkiuose 1911 m. sausio 21 d. gimė karininkas, tarnautojas, partizanas, vienas Lietuvos laisvės armijos Žemaičių apygardos Kardo rinktinės kūrėjų Jurgis Ožeraitis.

## Šaltiniai
Pabaigai (Marijampolė)

**Pabaigai** – Marijampolės miesto dalis, esanti miesto vakaruose už Tarpučių. Buvusi rytinė Pabaigų kaimo dalis.

## Istorija

Prijungti prie miesto XX a. pabaigoje. Dalis gyvenvietės liko už miesto ribų.

|}

## Šaltiniai
Pabaldakis

**Pabaldakis** – viensėdis Švenčionių rajono savivaldybėje, 9 km į pietus nuo Labanoro, Labanoro girioje, tarp Peršokšnų, Baldoko ir Keročio ežerų.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pabaltė

:: *Apie kaimą Zarasų rajone žr. [[Pabaltė (Zarasai)]]*.

**Pabaltė** – kaimas Utenos rajono savivaldybėje, 1 km į šiaurės rytus nuo Kvyklių, prie Balčio ežero. Buvusi Degulių geležinkelio stotelė.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pabaltys

**Pabaltys** – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 3 km į pietus nuo Palūšės, miškuose tarp Balčio ir Laukojo ežerų, prie Laukupės upelio. Toliau rytuose praeina Vilniaus–Daugpilio geležinkelis.

## Istorija
Iki XX a. vid. užusienis vadintas **Bogomoliške**. XX a. pr. priklausė Švenčionių apskrities Zablatiškės valsčiui (Maciulio valda), lenkmečiu – Kaltanėnų valsčiui.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pabariukai

**Pabariukai** – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 11 km nuo Tytuvėnų.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pabarčiai

**Pabarčiai** – kaimas Šalčininkų rajono savivaldybėje, 4 km nuo Jašiūnų. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pabaronė

**Pabaronė** – kaimas Varėnos rajono savivaldybėje, 5 km į pietryčius nuo Matuizų, Dainavos girioje, prie Barono upelio, netoli Jurgiškių tveninio. Keliai į Jurgiškes, Kamorūnus.

## Istorija
Vietovė pavadinta pagal *Barono* upelį.

## Gyventojai

Pagal lenkų valdžios 1921 m. atliktą surašymą kaime gyveno 61 žmogus, iš kurių visi užsirašė lietuviais.

## Šaltiniai
Pabėrvalkiai

**Pabėrvalkiai** – kaimas Pasvalio rajono savivaldybėje, 8 km į pietus nuo Pušaloto.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Pabėrvalkiuose 1919 m. vasario 24 d. gimė agronomas paukštininkas, biomedicinos mokslų daktaras Kazimieras Jackūnas.

## Šaltiniai
Pabebrusė

**Pabebrusė** – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 8 km į šiaurės vakarus nuo Inturkės, rytinėje Bebrusų ežero pakrantėje.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pabenė

**Pabenė** – viensėdis Šalčininkų rajono savivaldybėje, 10 km į šiaurės rytus nuo Turgelių, pasienyje su Baltarusija. Į pietryčius nuo kaimo yra Baltarusijos gyvenvietė Pobienė.

## Istorija

Kaimas XIX a. buvo Girdijauskų valsčiuje.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Paberžė (Šalčininkai)

**Paberžė** – kaimas Šalčininkų rajono savivaldybėje, 4 km nuo Didžiųjų Sėlų.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Paberžė (Anykščiai)

**Paberžė** – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 4 km į pietryčius nuo Kavarsko, prie Tetervės upelio, netoli jo santakos su Šventąja. Praeina kelias . Greta kaimo stūkso Paberžės piliakalnis, yra sunykusios kapinės.

## Istorija

1923 m. kaime buvo 12 sodybų; jis neišskirstytas į vienkiemius. Paberžės kaime veikė organizacija „Laisvaminčiai“, kuriai vadovavo Povilas Čiukšys.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Paberžė (Kaišiadorys)

**Paberžė** – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 4 km į pietvakarius nuo Zūbiškių.

## Istorija

1986 m. kaimas panaikintas, bet 2016 m. atkurtas.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Paberžėliai (Radviliškis)

**Paberžėliai** – kaimas Radviliškio rajono savivaldybėje, 9 km į šiaurės vakarus nuo Baisogalos. Šiauriniu kaimo pakraščiu teka kairysis Beržės intakas Gylė, už kurio auga Liaudiškių miškas.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Paberžėliuose 1879 m. kovo 17 d. gimė inžinierius mechanikas, profesorius, akademikas, medžiagų atsparumo ir statybinės mechanikos pradininkas Lietuvoje Kazimieras Vasiliauskas.

## Šaltiniai
Paberžiai (Kelmė)

**Paberžiai** – viensėdis Kelmės rajono savivaldybėje, 9 km nuo Naudvario. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Paberžiai (Kupiškis)

**Paberžiai** – kaimas Kupiškio rajono savivaldybėje, 4 km į pietus nuo Kupiškio.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Grinkiškis (kaimas)

**Grinkiškis** – kaimas Radviliškio rajono savivaldybėje, 1 km į šiaurę nuo Grinkiškio miestelio.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Paberžinė

**Paberžine** vadinami kaimai:

* Alytaus rajone;
* Biržų rajone;
* Kelmės rajone;
* Vilniaus rajone.
Paberžinė (Alytus)

**Paberžinė** – kaimas Alytaus rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurės vakarus nuo Ūdrijos.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Paberžinė (Kelmė)

**Paberžinė** – viensėdis Kelmės rajono savivaldybėje, 5 km nuo Kražių. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Paberžinė (Vilnius)

**Paberžinė** – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 8 km nuo Paberžės. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Paberžynė

**Paberžynė** – kaimas Utenos rajono savivaldybėje, 10 km nuo Leliūnų. 

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Juozas Malinauskas (1888-1977) – pedagogas, švietėjas

## Šaltiniai
Paberžis (Panevėžys)

**Paberžis** – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 9 km į pietryčius nuo Velykių, šalia magistralinio kelio . Rytiniu kaimo pakraščiu teka kairysis Nevėžio intakas Juoda. Stovi Baltijos kelio atminimo ženklai.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Paberžiai (Grinkiškis)

**Paberžiai** – kaimas Radviliškio rajono savivaldybėje, 6 km į šiaurę nuo Pašušvio, tarp Šušvės ir Beržės upių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Paberžupiai

**Paberžupiai** – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 10 km nuo Kudirkos Naumiesčio.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pabieliūnis

**Pabieliūnis** – buvęs kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 6 km nuo Kelpšiškių. 

## Istorija

Kaimas panaikintas 2022 m. sausio 19 d., jo teritorija (23,82 ha) priskirti Antazavės seniūnijos Antazavės (0,43 ha), Joneikiškių (0,03 ha) ir Pakerių (0,18 ha) kaimams bei Imbrado seniūnijos Bieliūnų (23,19 ha) kaimui.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pabikiai

**Pabikiai** – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, prie kelio , 10 km nuo Šaukėnų. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pabiržiai

:: *Apie kaimą Kelmės rajone žr. [[Pabiržiai (Kelmė)]]*.

**Pabiržiai** – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 9 km nuo Krekenavos.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pabiržiai (Kelmė)

**Pabiržiai** – viensėdis Kelmės rajono savivaldybėje, 11 km nuo Šaukėnų.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pabiržis (Jonava)

**Pabiržis** – kaimas Jonavos rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurės rytus nuo Neveronių. Istorinė Pabiržio kaimo Kauno rajone dalis.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Paberžuoniai

**Paberžuoniai** – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 8 km nuo Panemunio.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pablendys

**Pablendys** – kaimas Širvintų rajono savivaldybėje, 9 km nuo Peliškių. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pabradumė

**Pabradumė** – kaimas Mažeikių rajono savivaldybėje, 6 km į šiaurės vakarus nuo Sedos, prie Bradumo upelio.

## Gyventojai

## Šaltiniai

*
Pabūdavietis

**Pabūdavietis** – buvęs kaimas Lazdijų rajono savivaldybėje, netoli Kapčiamiesčio.

## Gyventojai

## Išnašos
Pabutkalniukas

**Pabutkalniukas** – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 8 km nuo Užvenčio ir apie 2 km nuo Junkilų. Apie 1 km į pietus- Pabutkalnio kaimas. Netoli stovi valstybės saugomas Jungirio ąžuolas.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pacentai

**Pacentai** – kaimas Marijampolės savivaldybėje, 1 km į rytus nuo Valavičių, šalia kelio .

## Istorija

|}

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pachomovka

**Pachomovka** – buvęs kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 8 km nuo Imbrado.

## Istorija

Kaimas panaikintas 2022 m. sausio 19 d.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pačiabatai

**Pačiabatai** – kaimas Šalčininkų rajono savivaldybėje, 4 km nuo Gerviškių. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pačiudiškiai

**Pačiudiškiai** – kaimas Prienų rajono savivaldybėje, 8 km nuo Išlaužo. Stūkso Pačiudiškių piliakalnis.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pabūgeniai

**Pabūgeniai** – kaimas Mažeikių rajono savivaldybėje, 2 km į pietvakarius nuo Kapėnų. Kaimo rytiniu pakraščiu teka Bugenis, šiauriau auga miškas Ubagšilis.

## Gyventojai

## Šaltiniai

*
Pabuojai

**Pabuojai** – kaimas Pasvalio rajono savivaldybėje, 7 km į pietvakarius nuo Pušaloto.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Kaime gimė poetas, eseistas ir vertėjas Petras Palilionis (1940–).
* Kaime gimė televizijos žurnalistas, redaktorius Petras Garnys (1960–2020).

## Šaltiniai
Pačtoriškė

**Pačtoriškė** – kaimas Kazlų Rūdos savivaldybėje, 5 km nuo Purviniškės, prie Pilvės upelio. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Padabčiai

**Padabčiai** – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 2 km nuo Buivydžių. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Padabinka

**Padabinka** – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 4 km nuo Smalvų.

## Istorija

XX a. pr. įėjo į Novoaleksandrovsko apskritį. Tarpukariu kaimas priklausė Lenkijai (Breslaujos apskritis, Smalvų valsčius).

## Gyventojai

## Šaltiniai
Padaciūnai

**Padaciūnai** – kaimas Širvintų rajono savivaldybėje, 7 km nuo Peliškių. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Padagai

**Padagais** vadinami kaimai:

* Biržų rajone;
* Klaipėdos rajone;
* Mažeikių rajone;
* Panevėžio rajone.
Padaglė

**Padaglė** – viensėdis Alytaus rajono savivaldybėje, 16 km į šiaurės vakarus nuo Alytaus, Nemuno kairiajame krante, kilpoje, apsuptas Punios šilo. Pasiekiamas keliuku iš Panemuninkų.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Padainiai

**Padainiai** (anksčiau ***Pamiontkos***) – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 1 km į pietvakarius nuo Žemosios Panemunės.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Gintaras Petrikas

**Gintaras Petrikas** (g. 1961 m. lapkričio 30 d. Kaune) – Lietuvos sukčius, buvęs skandalingojo EBSW vadovas.

## Biografija
Gimė darbininkės ir tarnautojo šeimoje. Užaugo ir gyveno Kauno senamiestyje.

1979 m. baigė Kauno „Aušros“ vidurinę mokyklą. 1985 m. baigė Lietuvos valstybinio Kūno kultūros institutą, įgijo trenerio–pedagogo specialybę.

Daugkartinis karatė imtynių Lietuvos čempionas. 1989–1990 m. įkūrė kooperatyvus „Daiva“ ir „Triconas“, konsultuodavo akcines bendroves. 1993 m. tapo Lietuvos jaunųjų verslininkų sąjungos kolegijos nariu. 1993–1996 m. buvo Kauno pramonės ir prekybos rūmų prezidentu.

### Nusikaltimai
1994–1996 m. koncerno EBSW prezidentas. EBSW įmonės 15,6 tūkst. žmonių liko skolingos 80 mln. litų, valstybei – 144 mln. litų.

1995 m. spalio 17–20 d. buvo sulaikytas.

1996 m. kandidatavo į Seimą. 1996 m. pabėgo į užsienį, 7 metus slapstėsi nuo teisėsaugos. 2004 m. gegužės 2 d. Los Andžele sulaikytas FTB agentų.

2004 m. gegužės 3 d. – 2007 m. rugsėjo 20 d. kalėjo Los Andželo federaliniame kalėjime. 2007 m. rugsėjo 20 d. grąžintas į Lietuvą.

2009 m. suimtas teismo salėje. 2012 m. nuteistas 9 metų laisvės atėmimo bausme. Ją atliko Pravieniškių pataisos namuose-atvirojoje kolonijoje, viso nelaisvėje išbuvo 9 metus.

2013 m. lapkričio 8 d. paleistas.

## Nuorodos
Kasa (reikšmės)

Žodis **kasa** gali reikšti:

Daiktus ar organus:
* kasa – virškinimo sistemos organas, vidaus sekrecijos liauka
* kasa – dėžė ar spinta arba patalpa pinigams laikyti; įstaiga ar jos padalinys, kur atliekamos piniginės operacijos
* kasa – darinys iš supintų plaukų
* kasa – pynė iš svogūnų, būdas laikyti svogūnus
* kasa – skrybėlė, nacionalinės japonų aprangos dalis
* kasa – Korėjos viduramžių poezijos žanras

Valstybes, gyvenamuosius punktus:
* Kasa – kaimas Švedijoje
* Kasa – XV a. karalystė dabartiniame Senegale

Žmones:
* ledi Kasa – VIII a. japonų poetė
* Nadasi Kasa – X a. sakų karalienė
* Joseph Kasa-Vubu – pirmasis Kongo Demokratinės respublikos prezidentas


Image:Duodenumandpancreas.jpg|Dvylikapirštė žarna (*duodenum*) ir kasa (*pancreas*)
Image:SN851241.JPG|Plaukų kasa
File:Ticket office, Runcorn East railway station - DSC06721.JPG|Anglijos geležinkelio stoties bilietų kasa
File:Japanese buddhist monk hat by Arashiyama cut.jpg|Japoniška skrybėlė kasa
Vidraru užtvanka

**Vidraru užtvanka** () – užtvanka Rumunijoje, Ardžešo upėje. Užtvanka buvo pastatyta 1965 m. Pastačius užtvanką ir užtvenkus Arges upę, susidarė Vidraru ežeras. Šalia užtvankos yra hidroelektrinė, kurios galingumas siekia 220 MW.

Užtvankos aukštis siekia 166 m, plotis 305 m.

Užtvankos pastatymas truko penkis su puse metų. Po pastatymo užtvanka pagal dydį yra 5 Europoje ir 9 pasaulyje.
Vidraru tvenkinys

**Vidraru tvenkinys** () – tvenkinys, išsidėstęs šalia Fegerašo kalnų, Ardžešo apskrityje, vidurio Rumunijoje. Jis buvo sukurtas 1965 m. Ardžešo upėje pastačius Vidraru užtvanką. Tvenkinio dugne glūdi apsemtas kaimas.

Vidraru tvenkinys užima beveik 9 km² plotą. Tvenkinio ilgis yra 10,3 km, didžiausias gylis – 155 m. Šalia užtvankos yra įrengta hidroelektrinė, per metus pagaminanti 400 GWh elektros energijos. Tvenkinį papildo kelios, į jį įtekančios upės.

Ekstremalaus sporto mėgėjai prie ežero praktikuoja šuolius su guma.


Vaizdas:VidraruLac3.JPG|Nedidelė prieplauka
Vaizdas:Vidraru ežeras.JPG|Vidraru tvenkinys
Vaizdas:VidraruLac2.JPG|Užtvanka
Padagai (Klaipėda)

**Padagai** – kaimas Klaipėdos rajono savivaldybėje, 11 km nuo Veiviržėnų, 4 km nuo Judrėnų, 9,5 km į šiaurės rytus nuo Švėkšnos. Ribojasi su Pajudrio, Kurmių kaimais. Rytiniame pakraštyje yra Kelvėtų miškas, teka upė Graumena. Pro kaimą eina kelias iš Švėkšnos pro Vainotiškę į Judrėnus. Priklauso Šalpėnų seniūnaitijai.

## Istorija

1820 m., po Švėkšnos dvaro padalijimo, žemės priklausė Gedminaičių dvarui. 1846 m. bažnyčios sudarytame sąraše minimas Paryžiaus kaimas (*wieś Paryž*), kuriame gyveno Šlevinsko šeima. 1869 m. kovo 26 d. patvirtintas nurodymas, kad iš Gedminaičių dvaro paskirtas žemės plotas 75 dešimtinės (~82 ha) Astreikiškių (*Астрейкишки*)  kaimo gyventojams. 1877 m. rugsėjo 15 d. Raseinių apskrities matininkas Severinas Chotkevičius atliko matavimus ir minėtą plotą padalino į 25 dalis po 3 deš. (3,3 ha), kurias paskirstė 20-čiai savininkų, tarp kurių buvo ir Šlevinskų pavardės. Keletui savininkų atiteko po kelis sklypus, kiti iš karto pardavė savus sklypus kaimynams.

1923 m. gyventojų surašymo duomenimis jau ši vietovė minima: Padagų kaimas. Buvo 14 sodybų ir gyveno 59 žmonės. 1965 m., įvykdžius žemių melioracijos projektus, kaimo beveik neliko. 2001 metais buvo tik 3 gyventojai.

## Gyventojai

## Literatūra
* Kazys Rėbžda. Šalpėnai. Kaunas: UAB Lisaura, 2015.

## Šaltiniai
Padagai (Panevėžys)

**Padagai** – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 2 km į pietryčius nuo Porijų.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Ašarinės dujos

**Ašarinės dujos** () – lakrimatorių rūšis, dujų pavidalo medžiaga, dirginanti akis ir gleivines, sukelianti ašarojimą.

Ašarines dujas naudoja:
* Teisėsaugos organai chuliganaujančių grupių, masinių riaušių išvaikymui, besipriešinančių asmenų sulaikymui.
* Ginkluotosios pajėgos naudoja:
** kaip nemirtinąjį ginklą,
** kaip treniruočių priemonę apmokant personalą saugotis nuo cheminio ginklo ir radioaktyvaus užkrėtimo. Pvz., Tarybinėje Armijoje apsauginę aprangą užsivilkusius ir dujokaukes užsidėjusius kareivius kovinėje situacijoje dūmindavo ašariniais mišiniais.
* Privatūs asmenys – kaip savigynos priemonę.

## Naudojimo būdai
Ašarinės dujos gaminamos ir naudojamos kaip:
* aerozoliniai balionėliai
* rankinės granatos
* dūmadėžės
* šoviniai su dujiniu užtaisu specialiems karabinams ir signaliniams pistoletams
* šoviniai specialiems dujiniams pistoletams
* aerozoliniai kuprininiai purkštuvai. Dabar jau praktiškai nebenaudojami.

## TSRS ir Rusija
TSRS ir Rusijos Federacijos teisėsaugos organai ginkluotėje turi ašarines dujas „Čeriomucha“ ( 'Ieva') ir „Siren“ ( 'Alyvos'). Ukrainoje naudoja ašarines dujas „Teren“ ().


Image:Exploded tear gas can on the fly.jpg|Ką tik sprogusi ašarinė granata
|Policija apšaudo demonstrantus ašarinėmis dujomis
Image:RecznaWyrzytniaGranatowLzawiacych RWGL-3.jpg|Lenkiškas granatsvaidis RWGŁ-3 ašarinėms granatoms, padarytas iš AK-47
Vaizdas:US Navy 041029-N-5526M-002 Seabees assigned to Naval Mobile Construction Battalion One (NMCB-1) conduct tear gas attack training during field exercise Operation Gulf Mist.jpg|JAV laivyno kariai per manevrus atakuoja minosvaidžių minomis su ašarinėmis dujomis
File:SarukhTearGas.jpg|Izraelio ašarinė granatsvaidžio granata tolimajam apšaudymui
Brian Ching

**Brian Ching** (; g. 1978 m. gegužės 24 d.) – amerikiečių futbolininkas, JAV rinktinės ir Houston Dynamo klubo saugas.

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Išnašos

## Nuorodos
*
Pikteikiai

**Pikteikiai** – kaimas Klaipėdos rajono savivaldybės šiauriniame pakraštyje, 10 km į šiaurės vakarus nuo Vėžaičių, kairiajame Minijos krante. Kultūros paveldas:
* Senosios kaimo kapinės, vadinamos *Kapais, Maro, Marų kapeliais* (XVI–XIX a.).
* Antrosios senosios kaimo kapinės (XVII–XIX a.)
* Kapinių koplytėlė (XX a. I pusė; pastatė Pranas Butkus).

## Istorija

Kaime rastas gludintas akmeninis laivinis kovos kirvis liudija, kad žmonės Pikteikiuose gyvena nuo neolito laikų.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Plaukų kasa

**Plaukų kasa** – plaukų darinys, paprastai šukuosenos dalis, kai trys ar daugiau plaukų sruogos supinamos tam tikru būdu.

Pinant kasą paprastuoju būdu naudojamos trys sruogos. Kasos supintosios dalies galas sutvirtinamas gumele, surišamas raišteliu ar juostele, sutvirtinamas plaukų sege.

## Kasų istorija
Kai kurių genčių indėnai nešiojo kasas.

Egiptietės susipindavo daug smulkių kasyčių ir apkirpdavo jas šiek tiek žemiau ausų.

1644 m. į Kiniją įsiveržę mandžiūrai privertė visus kinus vyrus skusti priekinę galvos dalį, o užpakalinės dalies plaukus supinti į ilgą kasą.

Graikijoje ir Romoje moterys nešiojo sudėtingas šukuosenas iš kasų. Ovidijus ir kiti I–II a. autoriai minėjo įpinamas kasas.

Senovės Rusijoje merginos iki vestuvių supindavo plaukus į kasą, jos galą puošdavo juosta. Po vestuvių plaukus supindavo į dvi kasas ties smilkiniais. Egzistavo apeiga, kurio metu buvo atsisveikinama su mergystės laisve – vestuvių išvakarėse dainuojant liūdnas dainas vieną kasą perpindavo į dvi kasas. Ištekėjusios moters šukuoseną sudarydavo dvi kasos, kurias susukdavo į karūną galvos viršuje ir pridengdavo mažu audekliniu dangalu.


File:Abenaki Braid.gif|Abenakių genties indėno šukuosena su kasa
File:Braiding hair on Playa de Alcudia 2009.jpg|Daugelio kasyčių pynimas
File:Andalusian 2.jpg|Kasa arklio karčiuose
File:Drk Brown Braided Tail.jpg|Sudėtinga kasa arklio uodegoje
John O'Shea

**Džonas Frensis O`Ši** (g. 1981 m. balandžio 30 d. Voterforde, Airijoje) – buvęs Airijos futbolininkas, gynėjas, atraminis saugas. Atstovavo nacionalinei rinktinei.

## Karjera
; Futbolininko karjera
Nuo 1998 m. priklausė Manchester United (Anglija). Nuomos pagrindais buvo skolinamas Bournemouth (Anglija) ir Royal Antwerp (Belgija).

2011 m. liepos 7 d. pasirašė ketverių metų sutartį su Sunderland klubu (Anglija).

2018 m. birželio 6 d. sudarė vienerių metų trukmės sutartį su „Reading“ (Anglija).

2019 m. balandžio 30 d., sulaukęs 38-ojo gimtadienio, paskelbė apie pasitraukimą iš profesionalaus futbolo.

; Trenerio karjera
Nuo 2020 m. dirbo Airijos U-21 jaunimo rinktinės vyr. trenerio Jim Crawford asistentu.

Nuo 2023 m. vasario 22 d. talkino nacionalinės rinktinės vyr. treneriui Stephen Kenny. 2023 m. lapkričio mėn. pasitraukė iš pareigų 

2024 m. atsistatydinus Stephen Kenny, laikinai užėmė vyr. trenerio pareigas. Nuo 2024 vasario mėn. vadovavo komandai draugiškose rungtynėse prieš Belgiją ir Šveicariją.

2024 m. rugpjūčio mėn. naujuoju strategu paskelbus islandą Heimir Hallgrímsson, tapo jo asistentu.

## Rinktinė
2001 m. rugpjūčio 15 d. debiutavo Airijos nacionalinėje rinktinėje draugiškose rungtynėse prieš Kroatiją. Susitikimas baigėsi lygiosiomis 2-2 

2003 m. rugpjūčio 19 d. pelnė įvartį draugiškose rungtynėse prieš Australiją, o airiai laimėjo rezultatu 2-1.

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Išnašos

## Nuorodos
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Baublių pilkapynas

**Baublių pilkapių vieta** (valstybės saugoma kultūros vertybė: unikalus kodas – 16134, senas registro kodas – A1718, senas kultūros paminklų sąrašo Nr. AV1935) – pilkapynas pietinėje Kretingos rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Baubliuose (Žalgirio seniūnija), prie Stadiono gatvės, Minijos kairiajame krante.

## Pilkapių vieta
Pilkapiai buvę įrengti 80 m ilgio, 30 m pločio, 2,0–3,5 m aukščio kalvelėje, pailgoje šiaurės – pietų kryptimi. Pakraščiai apaugę medžiais ir krūmais, paviršiuje pastebimos buvusių bulviarūsių duobės, kurios čia kastos XX a. 4–8 dešimtmečiais.

1978 m. paskelbti vietinės reikšmės archeologijos paminklu (AV1935), 2003 m. įrašyti į nekilnojamųjų kultūros vertybių registro archeologinių vietų sąrašą (A1718), 2005 m. pripažinti valstybės saugoma kultūros vertybe.

Teritorijos plotas – 0,98 ha.

## Tyrimai
1974 m. išaiškino Kretingos kraštotyros muziejaus mokslinė bendradarbė Milda Jablonskytė. 1982 m. žvalgė Mokslinė metodinė kultūros paminklų apsaugos taryba (vadovas Romas Olišauskas), kartografavo – SSRS žemės ūkio ministerijos aerofotogeodezinių tyrinėjimų institutas, 1992 m. žvalgė Lietuvos kultūros paveldo mokslinis centras (vadovas Vilnius Morkūnas), kartografavo Valstybinis žemėtvarkos institutas.

1977 m. Ignas Jablonskis (Lietuvos kraštotyros draugijos Kretingos skyrius) ištyrė 94 m² plotą, kuriame aptiko smarkiai apardytų III–II a. pr. m. e. pilkapių su degintiniais kapais liekanas.

Pilkapį sudarė akmenų vainikas ir virš jo supiltas žemių sampilas. Vainikų akmenys gulėjo ant nejudinto grunto. Nesunaikintų kapų nerasta. Perkastuose plotuose aptikta išmėtytų degintinių kauliukų, suodžių ir urnų šukių. Manoma, kad sudegintų mirusiųjų palaikai buvo supilami į urnas arba nedideles duobes. Urnos lipdyto molio, iki 20 cm skersmens, lygiu ir grublėtu paviršiumi. Tarp keramikos šukių rasta pora akmeninių trintuvų.

Baublių pilkapynas priklauso Vakarų baltų pilkapių kultūros sričiai ir yra Vakarų Lietuvos pilkapių arealo rytiniame pakraštyje.
 
Radiniai saugomi Kretingos muziejuje.

## Šaltiniai
Šuštaras

**Šuštaras** () – miestas pietvakarių Irane, Chuzestano provincijoje, ~92 km į šiaurės rytus nuo Ahvazo, prie Karūno upės. Verčiamasi daugiausia žemės ūkiu, cukraus pramone, turizmu. Dauguma gyventojų ir pramonės susitelkę 1972 m. suplanuotoje naujojoje miesto dalyje.

## Paveldas

Šuštaras – senovinis įtvirtintas miestas. Mieste yra pasaulinės reikšmės architektūros ir inžinerijos paminklas – Bande Kaisaras. Tai romėnų laikų irigacinė sistema ir užtvanka (su arkiniu tiltu) per Karūno upę.

## Istorija

Elamitų laikais miestas buvo žinomas kaip Adamunas, achemenidų laikais – Šurkutiras. Dabartinis pavadinimas kilo nuo Sūzo miesto ir reiškia „geresnis nei Susas“. Sasanidų laikais miestas buvo Karūno upės saloje, su pakrantėmis sujungtas keletu tiltu. Mieste poilsiaudavo persų valdovai, čia buvo tvirtovė. Buvo sukurta sudėtinga kanalų sistema, kuri leido Šuštarą paversti klestinčiu žemdirbystės centru. Romėnams užkariavus Persiją buvo nutiestas 500 m ilgio arkinis tiltas, simbolizuojantis imperijos galybę, taip pat įrengta užtvanka. Per šį tiltą ėjo svarbus kelias iš Pasargadų į Ktesifoną. Užtvanka taisyta daugelį kartų ir naudota iki pat XIX a. pab. Užtvankai suirus, sunyko ir Šuštaro irigacinė sistema. 2009 m. miesto senoji dalis įtraukta į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.
Lakrimatoriai

**Lakrimatoriai** () – cheminiai junginiai, kurie dirgina akių ragenos nervus ir sukelia ašarojimą, skausmą, kartais net laikiną aklumą.

Lakrimatoriai susidaro kai kuriuose augaluose. Pvz., pažeistuose svogūno audiniuose specialūs fermentai skaldo aliiną ir susidaro lakrimatorius *propantialio S oksidas* (*propanthial S-oxide*). Tokie lakrimatoriai yra augalų apsaugos priemonė.

Kai kuriose laboratorinėse ar pramoninėse cheminėse reakcijose susidaro junginiai, turintys lakrimatorių savybių, kurios yra nepageidautinos. Tokių medžiagų pavyzdžiai yra benzilchloridas, sulfinilchloridas ir acetanhidridas.

Kai kurie cheminiai junginiai gaminami tam, kad būtų naudojami kaip lakrimatoriai. Jie naudojami kaip nemirtinasis cheminis ginklas. Tokie lakrimatoriai vadinami ašarinėmis dujomis. Pvz., nonivamidas, bromacetonas, fenacilo bromidas, ksililo bromidas. Dalis ašarinio veikimo cheminių agentų vadinami dviraidėmis santrumpomis – CS dujos, OC aerozolis, CR (dibenzoksazepinas), CN (chloracetofenonas).

Lakrimatorių molekulės dažnai turi struktūrinį elementą Z=C-C-X, kur Z žymi anglies ar deguonies, o X – bromo ar chloro atomą.

## Poveikis
Lakrimatoriai veikia dirgindami akių, nosies, burnos ir kvėpavimo takų gleivines. Dirginimas sukelia ašarojimą, čiaudėjimą, kosėjimą, apsunkintą kvėpavimą, skausmą akyse, kartais – laikiną aklumą.

Vienas spėjamų lakrimatorių receptorių yra TRPA1 jonų kanalas, kurio yra trišakio nervo galūnėlėse akyse, nosyje, burnos gleivinėse.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Lachrymatory Factor Synthase
Padaliai

**Padaliai** – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 7 km į šiaurės rytus nuo Stabintiškių, kairiajame Neries krante. Per Nerį plukdo Padalių-Čiobiškio keltas.

Padalių (Padalijos) kaimo pušyne yra prancūzkapiai, toliau – Padalių senovės gyvenvietė, kurioje rasta mezolito–vėlyvojo neolito titnaginių radinių, III–V a. keramikos šukių, verpstukas. Kaimo laukuose rastas pentinis kirvis, ietigalis.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kasa (skrybėlė)

: *Apie kitas kasas skaitykite [[Kasa (reikšmės)]].*

**Kasa** () – tradicinė japoniška skrybėlė.

Skrybėlės rūšį nurodo žodis prieš , ir tuomet *kasa* virsta į *gasa*.

Budistų vienuoliai nešiojo iš ryžių šiaudelių nupintas dideles dubenėlio ar grybo kepurės pavidalo skrybėles. Jos neturėjo smaigalio kaip ryžių augintojo skrybėlė ar išilginės briaunos viršuje kaip kelioninė samurajų skrybėlė. Didelė vienuolio skrybėlė dengia viršutinę veido pusę ar du jo trečdalius. Taip vienuolius būdavo sunku atpažinti, jie galėdavo keliauti netrukdomi kitų žmonių žvilgsnių.

## Kasų tipai
* *Amigasa*
* *Fukaamigasa*
* *Jingasa*
* *Sandogasa*
* *Sugegasa* (kūginė kasa, ryžių augintojų kasa)
* *Torioigasa*
* *Takuhatsugasa* (budistų vienuolių kasa)
* *Yagyūgasa*
* *Roningasa*
* *Ajirogasa'

== Galerija ==
<gallery>
Image:Japanese buddhist monk hat by Arashiyama cut.jpg|Budistų vienuolis su *takuhatsugasa*
File:Rice 02.jpg|*Sugegasa* - kūginė kasa, kitaip ryžių augintojų kūginė skrybėlė
File:Komuso Buddhist monk beggar Kita-kamakura.jpg|Elgetaujantis vienuolis su *komusō*
Image:Awaod001.jpg|Moterys *Awa'' šokių šventėje dėvi būdingas tam šokiui skrybėles
Fulufjeleto nacionalinis parkas

**Fulufjeleto nacionalinis parkas** () yra Švedijos nacionalinis parkas Dalarnos regione. 

Fulufjeleto nacionalinis parkas įkurtas 2002 m., plotas 385 km². Parke yra aukščiausias Švedijos krioklys − Njupeskeras.

## Nuorodos
* Fulufjället National Park  
* Fulufjället Description from PAN Parks
Baublių lobis

**Baublių lobis** – Kretingos rajono savivaldybės teritorijoje, Baublių kaime rastas sidabro monetų lobis.

## Lobis
Lobį 1937 m. lapkričio 13 d. savo sodyboje rado ūkininkas Juozas Drungilas. Puodą su monetomis jis išarė toje vietoje, kur seniau stovėjusi smuklė. Pradinės mokyklos mokytojo paskatintas, kelias dešimtis monetų išsiuntė Vytauto Didžiojo kultūros muziejui, o 1800 monetų, sveriančių apie 5 kg, perdavė Kretingos muziejui.

1967 m. inventorizavus numizmatikos rinkinį nustatyta, kad muziejuje beliko 933 Lenkijos, Lietuvos, Prūsijos, Švedijos ir Olandijos valdovų XVII-XVIII a. pr. kaldintos 15 rūšių monetos. Didžiausią jų dalį (806) sudaro prūsiški šeštokai, iš kurių jauniausia moneta yra Prūsijos karaliaus Frydricho I 1709 m. Karaliaučiuje kaltas šeštokas.
 
Lobį saugo Kretingos muziejus.

## Šaltiniai
Eugenijus Ivanauskas. Lietuvos pinigų lobiai. Vilnius, 1995.
Njupeskeras

**Njupeskeras** – krioklys Fulufjeleto nacionaliniame parke, šiaurės vakarų Dalarnoje, Švedijoje. Krioklio aukštis siekia 93 m.

Njuspeskeras yra viena pagrindinių Fulufjeleto nacionalinio parko lankytinų vietų, lengvai pasiekiamas pėsčiųjų takais.


File:Fulufjallet np.JPG
File:Njupeskaer-Sweden-01.jpg
File:Njupeskaer-Sweden-04.jpg
File:Njupeskaer-Sweden-05.jpg
File:Njupeskar-Fulufjall-Sweden-2011-07-19-15-50-012b.jpg
File:Njupeskär Fulufjället.jpg


## Išnašos
Tachte Soleimanas

**Tachte Soleimanas** ( – „Saliamono sostas“) – archeologinė vietovė šiaurės vakarų Irane, Vakarų Azerbaidžano provincijoje, netoli Takabo miesto (pusiaukelėje tarp Urmijos ir Hamadano).

Senovėje tai buvęs įtvirtintas miestas prie kraterinio ežero kranto. Yra išlikusios zoroastrizmo šventyklos, pastatytos Sasanidų laikais, liekanos. Joje degė viena iš trijų karališkųjų amžinųjų liepsnų. Taip pat rasta V a. pr. m. e. radinių iš Achamenidų laikų, partų gyvenvietės liekanų. Rasta Sasanidų karalių, bei Bizantijos karaliaus Teodosijaus lobis.

Pasak legendos, karalius Saliamonas 100 m gylio krateryje įkalinęs siaubūnus. Kitame krateryje forto centre buvo šaltinis, kurį irgi sukūręs Saliamonas. Tačiau manoma, kad ši legenda atėjusi iš arabų. Persai, bandydami išgelbėti savo paveldą nuo arabų sunaikinimo, dažnai suteikdavo jiems iš arabų mitologijos kilusius pavadinimus.

Tachte Soleimanas 2003 m. įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.
Dmitrijus Zubovas

**Dmitrijus Zubovas** (, 1764 m. gegužės 17 d. – 1836 m. vasario 14 d.) – Aleksandro Zubovo ir Jelizavetos Voronovos sūnūs, Platono Zubovo vyresnysis brolis, grafas, Rusijos generolas majoras, imperatoriaus rūmų kamerheris, grafų Zubovų giminės Lietuvos šakos pradininkas.

## Biografija

1827 m. jam atiteko Šiaulių ekonomija ir kiti Lietuvoje buvę brolio Platono Zubovo dvarai (Didždvaris, Ginkūnai, Joniškis, Plungė, Kretinga ir kt.).

Vasaromis Dmitrijus Zubovas su šeima rezidavo Šiauliuose, Didždvario dvare, o žiemą gyvendavo kituose dvaruose, dažniausiai Ginkūnuose, kuriuose tvarkė svarbiausius savo ūkio ir šeimos reikalus. Be tradicinės žemdirbystės, Ginkūnuose plėtojo gyvulininkystę, įkūrė veislinių, iš Vokietijos atgabentų galvijų bandą, o jiems prižiūrėti pasamdė veterinarijos gydytoją. Vėliau didesnį dėmesį skyrė augalininkystei, pradėjo auginti cukrinius runkelius, įvedė daugialaukę sistemą. Be to vertėsi vynininkyste.

Labiausiai nuo Šiaulių atitolusį Kretingos dvarą 1828 m. balandžio 20 d. užstatė 9 metams grafui Mykolui Tiškevičiui. Dvaro vietininkas Tarvydų kaimo žemėse 1829 m. įkūrė Kretingos dvaro ūkinį padalinį – dvaro savininko garbei Dimitravu pavadintą palivarką, o tarp jo ir Joskaudų kaimo plytėjusias nederlingas, smėlingas žemes užsodino spygliuočių mišku (dabar – Dimitravo ir Joskaudų miškų masyvas).

Grafas skyrė daug dėmesio savo dvarų sodybų puoselėjimui ir atnaujinimui. Jo laikais pastebimai išaugo Ginkūnų dvaras, tapęs ekonomijos centru. Didždvario vasaros rezidencijoje buvo pradėti statyti nauji rūmai, pagalbiniai dvaro pastatai, pradėtas kurti parkas. Kretingos ir Plungės dvarų sodybose baigti formuoti peizažiniai parkai, kurie 1839 m. drauge su Gargždų, Rietavo ir Šateikių parkais buvo priskiriami prie žymiausių ir gražiausių angliško landšaftinio stiliaus parkų Telšių apskrityje.

1834 m. rugpjūčio 29 d. grafas D. Zubovas ir Kretingos bernardinų vienuolyno gvardijonas Silvestras Stanevičius pasirašė sutartį dėl vienuolynui priklausančios kasmetinės duoklės mokėjimo, dėl kurios ginčai tarp dvaro ir vienuolyno vyko nuo Platono Zubovo valdymo laikų.

## Vaikai

Dmitrijus Zubovas buvo vedęs kunigaikštytę Praskovją Viazemskają (*Прасковья Александровна Вяземская*; 1772-1835), su kuria susilaukė 4 dukterų ir vienintelio sūnaus.

Vyriausioji duktė Jezilaveta (1790-1862) ištekėjo už barono Grigorijaus fon Rozeno (1782-1841). Antroji duktė Varvara pirmąkart ištekėjo už grafo Pavelo fon Suchteleno, o antrąsyk – už Zelštremo. Trečioji duktė Jekaterina (1801-1821) ištekėjo už Andriejaus Paškovo, tačiau netrukus, keturioliktą dieną po vienintelės dukters Jevdokijos gimdymo 1821 m. balandžio 27 d. mirė. Ketvirtoji duktė Ana(† 1869) ištekėjo už grafo Karlo Knuto.

Vienintelio sūnaus Nikolajaus (1801-1871) palikuonys tvirtai įsikūrė Lietuvoje, susigiminiavo su vietiniais bajorais, rėmė tautinį lietuvių judėjimą, pasižymėjo švietėjiška ir kultūrine veikla.

## Šaltiniai
Kėdainių stačiatikių kapinės

**Kėdainių stačiatikių kapinės** – stačiatikių kapinės Kėdainiuose, greta Lakštingalų gatvės, netoli Kėdainių Viešpaties Atsimainymo cerkvės. Užima nedidelį 0,6 ha plotą  tarp Lakštingalų, Kadagių ir Klevų gatvių. Naudojamos seniai, yra carinės Rusijos laikų (XIX a. vid. – pab.) kapų. Rytinėje pusėje yra tarybinių karių kapai ir jiems skirtas paminklas.

Seniau kapinėse stovėjo medinė Šv. Andriejaus cerkvė.

## Šaltiniai
Manono sala

**Manono sala** – Apolimos sąsiauryje tarp pagrindinių Samoa salų – Savajo ir Upolu.

Saloje yra keturi kaimai, o iš viso gyvena 889 gyventojai (2006 m.). Elektra saloje buvo įvesta tik 1995 m.

Artimiausia salos kaimynė yra Apolimos sala. Dar viena Apolimos sąsiaurio sala – Nuulopa.
Apolimos sąsiauris

**Apolimos sąsiauris** – maždaug 10 km ilgio sąsiauris, skiriantis dvi pagrindines Samoa salas – Savają ir Upolu. Sąsiauryje yra trys mažesnės šalies salos – Manono, Apolima ir Nuulopa.

## Išnašos
Apolima

**Apolima** – ketvirta pagal dydį gyvenama Samoa sala, esanti Apolimos sąsiauryje. Saloje yra mažas Apolima Tai kaimelis, kuriame gyvena 75 gyventojai (2006 m.). Šalia salos yra dvi mažesnės Samoa salos – Manono ir Nuulopa.

## Galerija

File:Entrance.to.Apolima.left.side.Thomas Andrew photo.jpg|Įėjimas į Apoliną iš kairės pusės
File:Apolima.village,Apolima.Island.circa 1890-1910.jpg|Apolimos kaimas, apie 1890 - 1910
File:Interior.of.Apolima.Island.Andrew.Thomas 1904.jpg|Salos vidus, 1904 m.
Nuulopa

**Nuulopa** – maža negyvenama sala Samoa Apolimos sąsiauryje. Šalia salos yra dvi didesnės Samoa salos – Apolima ir Manono.

## Šaltiniai
Silisilis

**Silisilis** – aukščiausia Samoa viršukalnė. Ji yra Savajo saloje. 

Silisilio viršūnė siekia 1 858 m aukštį. Žodis *silisilis* Samoa kalba reiškia *aukščiausias*.
Aleipatos salos

**Aleipatos salos** – keturios negyvenamos Samoa salos. Aleipatos salos yra rytinėje Upolu salos dalyje ir kartu sudėjus užima ~1,7 km² plotą.

Sudaro šios salelės:
* Namua (0,20 km²)
* Fanuatapu (0,15 km²)
* Nuutelė (1,08 km²)
* Nuulua (0,25 km²)

## Šaltiniai
Holger Badstuber

**Holgeris Badštuberis** (; g. 1989 m. kovo 13 d.) – buvęs vokiečių futbolininkas, Vokietijos rinktinės gynėjas.

## Karjera
2007 m. pradėjo profesionalaus žaidėjo karjerą. Atstovavo Miuncheno „Bayern“, žaidė antrojoje komandoje, o 2009 tapo pagrindinės komandos nariu. Debiutiniame sezone Holgeris sužaidė visas 34 Bundeslygos rungtynes ir įmušė 1 įvartį.

## Rinktinė
Nacionalinėje komandoje debiutavo 2010 metais ir su ja laimėjo 2010 metų pasaulio futbolo čempionato bronzą.

## Laimėjimai

* Bundesliga: 2009–10, 2012–13 m.
* DFB-Pokal: 2009–10 m.
* DFL-Supercup: 2010, 2012 m.
* UEFA Čempionų lyga: 2012-13 m.

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Išnašos

## Nuorodos
*
Havramanas

**Havramanas** () – istorinis Kurdistano regionas. Jis šiuo metu padalintas tarp Irano (dalis Kermanšacho ir Kurdistano provincijų) ir Irako.
 
Regionas apima Zagroso kalnyno pakraštį ir sutampa su Dijalos upės vidurupiu. Į šiaurės rytus nuo jo yra Ardalanas, pietryčiuose – Kermanšacho regionas, šiaurės vakaruose – Šarazoras.

2021 m. regionas buvo UNESCO pripažintas kaip pasaulio paveldo objektas Havramano/Uramanato kultūrinis kraštovaizdis.

## Istorija
I tūkst. pr. m. e. asirų šaltiniuose regionas buvo žinomas kaip Paršua ir priklausė Asirijos imperijai. Vėliau kraštą kolonizavo kurdai. Čia įsitvirtino kurdų goranių atšaka – hevramiai. Nors kultūriškai jie laikomi kurdais, jų kalba (gorani) laikoma atskira, gimininga talyšų ir zazaki kalboms. Iš gyvųjų iranėnų kalbų, gorani yra artimiausia avestos kalbai.

Per savo istoriją regionas buvo valdomas kitų kurdų bei nekurdų valstybių, daugiausia Ardalano, ir valstybingumo neturėjo. Tačiau jis buvo labai svarbus kurdams kultūrine prasme. Dar senovės laikais čia egzistavo daug zoroastrizmo šventovių, kurios iki dabar išliko svarbios piligriminės vietos.

XIV a. čia susiformavo savotiška kurdų religija jarsanizmas, kurią įkūrė Sultan Sahakas. Ši religija padarė didelę įtaką aplinkiniams kurdų regionams. Kadangi šventieji Jarsano raštai buvo rašomi goranių kalba, tai išplatino ją kitų kurdų tarpe, ji laikoma šventąja kalba religijos išpažinėjų tarpe.

## Šaltiniai