open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Mata Hari

**Margareta Gertrūda Zelė** (*Margaretha Geertruida Zelle*;  1876 m. rugpjūčio 7 d. –  1917 m. spalio 15 d.), geriau žinoma slapyvardžiu **Mata Hari** – Nyderlandų šokėja, modelis, kurtizanė, apkaltinta šnipinėjimu ir I pasaulinio karo metais sušaudyta.

## Biografija

Gimė olandų šeimoje Leuvardene, pasiturinčio verslininko šeimoje. Tačiau verslas bankrutavo, tėvai išsiskyrė. Mokėsi būti darželio auklėtoja, gyveno su patėviu, vėliau pas dėdę. Būdama 18-os Margareta ištekėjo už Rytų Indijų kompanijos armijos kapitono Rudolfo Makloido. Jiedu persikėlė į Malango miestą Javoje, susilaukė dviejų vaikų. Ten Margareta susidomėjo vietinėmis šokių tradicijomis. Jos santuoka buvo nesėkminga, abu vaikai mirė. 1902 m. ji grįžo į Nyderlandus, o 1907 m. pora oficialiai išsituokė.

1903 m. Margareta išvyko į Paryžių, kur pradžioje vaidino cirke, vėliau tapo modeliu. 1905 m. ji pradėjo egzotinių šokių šokėjos karjerą, prisistatydama kaip Mata Hari (iš indoneziečių kalbos – „Saulė“, pažodžiui – „dienos akis“). Ji dažnai šokdavo rytietiškus šokius, vaidino indų dievybes, susilaukė didelio Prancūzijos aukštuomenės dėmesio. Vėliau, po 1910 m., atsirado ne viena Mata Hari pamėgdžiotoja, o jos populiarumas blėso.

Prasidėjus I pasauliniam karui Nyderlandai liko neutralūs, todėl Mata Hari, kaip jų pilietė, galėjo keliauti laisvai. Jos kelionės bei pažintys su įtakingais asmenimis sukėlė įtarimą ir 1916 m. Anglijoje ji buvo sulaikyta. Ji prisipažino esanti Prancūzijos agentė, bet buvo paleista. 1917 m. Vokietijos atašė Madride pranešė Berlynui apie naudingą agento H-21 veiklą. Prancūzai, pagavę šį radijo pranešimą, nusprendė, kad agentas H-21 yra Mata Hari. Tais pačiais metais ji buvo suimta Paryžiuje ir apkaltinta šnipinėjimu Vokietijai. Kaip įrodymas pateiktas jos kambaryje rastas slaptas rašalas. Mata Hari kaltę neigė, sakė esanti tik šokėja. Ji buvo nuteista ir spalio 15 d. sušaudyta.

Ar Mata Hari buvo agentė, tebelieka nežinoma. Keliama versija, kad Prancūzija ją pasirinko kaip atpirkimo ožį dėl savo nesėkmių kare. Taip pat nėra žinomas jos kūno likimas. Jis turėjo būti perduotas Paryžiaus anatomijos muziejui, bet iš ten dingęs.

Mata Hari vėliau tapo *[[femme fatale]]* sinonimu, apie ją sukurta keletas filmų ir knygų.
Rumunijos Juodosios jūros kurortai

**Rumunijos Juodosios jūros kurortai** (), *Rumunijos Rivjera* – pajūrio kurortai, išsidėstę nuo nuo Dunojaus deltos šiaurėje iki Bulgarijos Juodosios jūros pakrantės. Kranto linijos ilgis – 275 km.

Svarbiausias kurortas yra Mamaja, esanti šiauriau Konstancos nerijoje, skiriančioje Juodąją jūrą nuo *Siutghiol* ežero (limano). Mamaja yra populiari Rumunijos ir užsienio turistų poilsio vieta, išvystyta investavus dideles lėšas į turizmo infrastruktūros vystymą.

Kiti svarbūs kurortai pavadinti vardais iš romėnų ir graikų mitologijų: *Eforie Nord*, *Neptun*, *Venus*, *Saturn*, *Jupiter*, *Olimp*. Kiti kurortai yra *Eforie Sud*, *2 Mai*, *Cap Aurora*.

Kostineštis (*Costineşti*) yra tradicinis studentų kurortas, o pačiuose pietuose, prie sienos su Bulgarija, esantis *Vama Veche* yra žvejų kaimas, žinomas savo „hipiška“ atmosfera.

Pagrindiniai regiono miestai yra Konstanca (didžiausias Rumunijos uostamiestis), Mangalija, Nevodaris ir Sulina. Tulčos apskrityje didžiausias kurortas yra *Gura Portiţei*.

Rumunijos Rivjerą aptarnauja Konstancos oro uostas, kuris vasarą užsakomaisiais skrydžiais susietas su pagrindinėmis Europos sostinėmis.
Timišoaros Trajano Vujos tarptautinis oro uostas

**Timišoaros Trajano Vujos tarptautinis oro uostas** () – trečias pagal pervežamų keleivių skaičių Rumunijos oro uostas (jį lenkia Bukarešto Anrio Koandos ir Bukarešto Aurelo Vlaiku tarptautiniai oro uostai). Šis oro uostas yra svarbiausias Vakarų Rumunijoje. 

Oro uostas yra Timišoaroje (Banato regionas), netoli sienos su Vengrija ir Serbija. Uostas buvo pervadintas 2003 m. vasario 6 d. pagerbiant Trajaną Vują (*Traian Vuia*), Rumunijos aviacijos pionierių, kilusį iš Timišo apskrities. 

## Istorija
Pirmasis Timišoaros oro uostas buvo už keleto kilometrų nuo dabartinio oro uosto, *Moşniţa Veche* mieste. Jame pirmasis lėktuvas nusileido 1935 m. liepos 17 d. 

Dabartinėje vietoje oro uostas buvo pastatytas 7-ojo dešimtmečio pradžioje. Vietinių skrydžių terminalas ėmė veikti 1964 m. 1980 m. oro uostas gavo tarptautinio oro uosto statusą.

## Aviakompanijos ir skrydžių punktai

### Cargo airlines

### Karinis panaudojimas
Timišoaros Trajano Vujos tarptautinis oro uoste buvo Rumunijos oro pajėgų 93-oji oro bazė, kuri buvo panaikinta 2004 m. rugpjūtį, o jos naikintuvai MiG-21 Lancers ir sraigtasparniai IAR 330 perkelti į Kimpija Turzyje]] esančią 71-ąją oro bazę. 
Oro bazės ginkluotėje buvę MiG-23 Flogger buvo išbraukti iš ginkluotės 2002 m. pradžioje. Virš 30 MiG-23 tebėra saugomi Timišoaros oro uoste. Šio oro uosto karinė dalis šiuo metu yra 71-osios oro bazės padalinys, joje veikia 714-oji transporto sraigtasparnių eskadrilė, ginkluota IAR 330.
RATMIL

**RATMIL**, PM Md. 1996 ( '1996 m. modelio pistoletas kulkosvaidis') – rumuniškas 9 mm pistoletas kulkosvaidis su kairėn užlenkiama petine atrama. Šiuos pistoletus kulkosvaidžius naudoja Rumunijos žandarmerija.

Pradžioje vadintas *PM md. 96*, bet vėliau imtas vadinti *PM md. 96 RATMIL*, kadangi Rumunijoje yra ir šturmo pistoletas kulkosvaidis *PM md. 96*.

RATMIL naudoja laisvos spynos principą. Uoksas dėžutės pavidalo. Spyna apgaubia vamzdžio drūtgalį. Vamzdis apgaubtas orinio aušinimo apgaubu, kuris turi priekinę rankeną. Šaudymo sparta – 650 šūv./min. Šaudymo režimo perjungiklio svirtelė dešinėje pusėje, turi tris padėtis: saugiklis, pavieniai šūviai, trišūvės papliūpos. Nenutraukiamo šaudymo režimo nėra.

Užtaisymo rankenėlė yra uokso viršuje. Rankenėlė turi išilginę išdrožą, tad rankenėlė naudojama kaip mechaninis taikiklis.

Šoviniai – 9×19 mm Parabellum.

Gamintojas – *RomArm via Uzinele Mecanice Cugir*.
Georgijus Lvovas

**Georgijus Lvovas** (, 1861 m. lapkričio 2 d. Dresdene – 1925 m. kovo 7 d. Paryžiuje) – Rusijos valstybės veikėjas, pirmasis Rusijos Laikinosios vyriausybės ministras pirmininkas.

## Biografija
Gimė kunigaikščio Jevgenijaus Lvovo šeimoje, Drezdene. Netrukus po Georgijaus gimimo, šeima pervažiavo į Tulos guberniją. Baigęs privačią Maskvos Polivanovo gimnaziją įstojo į Maskvos universitetą.  1885 m. baigė Maskvos universiteto Teisės fakultetą. Dirbo Tulos gubernijos teismuose ir žemietijoje (zemstvoje). Rusijos ir Japonijos karo metu organizavo paramą Rusijos kariuomenei. Nuo 1905 m. kadetų partijos narys. Buvo išrinktas į pirmąją Rusijos Valstybės Dūmą. Rėmė persikeliančius į Sibirą ir Tolimuosius Rytus asmenis. Pirmojo pasaulinio karo metu vadovavo Žemietijų ir miestų sąjungų jungtiniam komitetui, kuris rėmė kariuomenės aprūpinimą. 1917 m. kovo 15 d. imperatorius jį paskyrė Rusijos Laikinosios vyriausybės ministru pirmininku, o kovo 23 d. tapo ir vidaus reikalų ministru. Liepos 21 d., po masinių bolševikų organizuotų neramumų, atsistatydino iš visų pareigų. Naujuoju Laikinosios vyriausybės vadovu tapo Aleksandras Kerenskis. Po Spalio perversmo G. Lvovas apsigyveno Tiumenėje. 1918 m. žiemą bolševikų buvo suimtas, pervežtas į Jekaterinburgą, kur netrukus pasirašius pasižadėjimą neišvykti, buvo paleistas. Tačiau G. Lvovas pasitraukė į Čekoslovakų korpuso užimtą Omską, kuriame veikė Laikinoji Sibiro vyriausybė. Ji G. Lvovui pavedė susitikti su JAV prezidentu V. Vilsonu ir derėtis dėl pagalbos su bolševikais kovojantiems baltiesiems. 1918 m. spalį nuvykęs į JAV, G. Lvovas turėjo grįžti į Paryžių, kuriame prasidėjo Taikos konferencija. Nuo 1918 m. iki 1920 m. vadovavo Rusijos politiniam pasitarimui, organizacijai rėmusiai baltųjų judėjimą. Dirbo amatininko darbus, parašė atsiminimus. Palaidotas Paryžiaus rusų kapinėse Sainte-Geneviève-des-Bois.

## Šaltiniai
Amano muchafaza

**Amano muchafaza** arba **Asimos („sostinės“) muchafaza** () – muchafaza Jordanijos centrinėje dalyje, rytuose ribojasi su Saudo Arabija. Administracinis centras – Amanas.

## Geografija

Vakarainė muchafazos dalis kalnuota (vietomis aukštis viršija 1000 m), gan drėgna, o rytuose plyti dykumos. Muchafazos teritorija teka Zarkos upė.

## Administracinis suskirstymas

Muchafaza padalinta į 9 nahijas (skliaustuose – administracinis centras).

* Kasabos nahija (Abdalis)
* Markos nahija (Marka)
* Kvesmės nahija (Džuvaida)
* Unversiteto nahija (Džubeiha)
* Vadi as Siro nahija (Vadi as Siras)
* Nauro nahija (Nauras)
* Sahabo nahija (Sahabas)
* Džizos nahija (Džiza)
* Muvakaro nahija (Mušakaras)

## Didžiausios gyvenvietės

* Amanas (1 243 908 gyv.)
* Kuvaisima (248 017)
* Halda va Tilal al Ali (238 346)
* Vadi as Siras (175 133)
* Huraibat as Sukas (174 719)
* Džubeiha (102 637)
* Suvailis (78 559)

## Galerija


Image:Amman Hotel Regency.jpg|Abdali rajonas Amane
Image:Umm Rasas House ruins.JPG|Um ar Rasas
Image:Naour in Spring 2012.jpg|Pavasariška gamta Nauro apylinkėse


## Šaltiniai
Zarkos muchafaza

**Zarkos muchafaza** () – muchafaza Jordanijos šiaurinėje dalyje, rytuose ribojasi su Saudo Arabija. Administracinis centras – Zarka.

## Geografija

Vakarainė muchafazos dalis kalnuota, gan drėgna, ja teka Zarkos upė. Rytinėje pusėje plyti Sirijos dykuma su Azrako oaze, kurios šlapynės saugomos Azrako šlapynių draustinyje.

## Administracinis suskirstymas

Muchafaza padalinta į 3 nahijas (skliaustuose – administracinis centras).

* Kasabos nahija (Zarka)
* Ruseifos nahija (Ruseifa)
* Hašemijos nahija (Hašemija)

## Didžiausios gyvenvietės

* Zarka (486 042 gyv.)
* Ruseifa (369 165)
* Mušairfat Ras al Ainas (65 551)
* Dulailas (48 814)
* Hašemija (47 468)
* Šnilaras (45 960)

## Galerija


Image:20100922 qasralazrak42.JPG|Azrakas
Image:Qasr Al-Hallabat mosque.jpg|Kasr al Halabatas
Image:20100922 qasr amra11.JPG|Kasr Amra


## Šaltiniai
Femme fatale

***Femme fatale*** (iš prancūzų k. – 'mirtina moteris') – literatūrinis ir meninis archetipas: gundanti, žavinga moteris, pražudanti ją įsimylėjusius vyrus. *Femme fatale* tradiciškai vaizduojama kaip labai graži, seksuali, tobula flirtuotoja, apgavikė, melagė, kartais turinti nepaprastų galių (ragana, vampyrė, burtininkė). Ji sugeba lengvai pasiekti vyrų dėmesį, bet prie jų neprisiriša (arba prisiriša tik tiek, kiek jai naudinga) ir sugadina savo meilužių gyvenimą, pavyzdžiui, priverčia juos vykdyti nusikaltimus, sužlugdo karjerą, priveda prie savižudybės, nužudo pati.

*Femme fatale* archetipas randamas daugelyje mitologijų, Biblijoje, antikinėje literatūroje (Lilita, Salomėja, Afroditė, Medėja, Kleopatra, Fėja Morgana). Šiuolaikinėje Europos literatūroje ir mene *Femme fatale* motyvas atsirado XIX a., prasidėjus romantizmo erai.
Karako muchafaza

**Karako muchafaza** () – muchafaza Jordanijos centrinėje dalyje, vakaruose ribojasi su Izraeliu. Administracinis centras – Karakas.

## Geografija

Muchafazos teritorija kalnuota, ja driekiasi Moabo kalnai. Vakaruose paviršius leidžiasi į tektoninį slėnį, kuriame telkšo Negyvoji jūra. Link jos driekiasi vaizdingus kanjonus sudarantis vadis – Vadi Mudžibas.

## Administracinis suskirstymas

Muchafaza padalinta į 10 nahijų (skliaustuose – administracinis centras).

* Kasabos nahija (Karakas)
* Pietų Mazaro nahija (Muta)
* Pietų Agvaro nahija (Safis)
* Kasro nahija (Raba)
* Gur al Mazraajos (Gur al Mazraa)
* Faku nahija (Faku)
* Aji nahija (Aji)
* Moabo nahija (Huseinija)
* Katranės nahija (Katranė)
* Mudžebo nahija (Mugiras)

## Didžiausios gyvenvietės

* Karakas (24 470 gyv.)
* Gaur Safis (22 359)
* Muta (17 883)
* Mazar al Džanubis (13 431)
* Mazaras (11 949)

## Galerija


Image:WadiMujib-Canyon.jpg|Vadi Mudžibo kanjonas
Image:Karak Castle 01.jpg|Karako pilis


## Šaltiniai
Maano muchafaza

**Maano muchafaza** () – muchafaza Jordanijoje, užimanti visą pietrytinę šalies dalį. Ribojasi su Saudo Arabija. Administracinis centras – Maanas.

Maano muchafaza yra didžiausia iš visų Jordanijos muchafazų.

## Geografija

Didžiąją dalį teritorijos užima Sirijos dykuma. Vakaruose paviršius kyla į Šaros kalnus, kuriuose iškrenta >500 mm kritulių pe metus, o žiemą būna sniego. Čia stūkso Biblijoje minimas Horo kalnas. Maano muchafazoje yra žymusis senovinis Petros miestas.

## Administracinis suskirstymas

Muchafaza padalinta į 4 nahijas (skliaustuose – administracinis centras).

* Kasabos nahija (Maanas)
* Petros nahija (Vadi Musa)
* Šubako nahija (Šubakas)
* Huseinijos nahija (Huseinija)

## Didžiausios gyvenvietės

* Maanas (33 270 gyv.)
* Vadi Musa (19 391)
* Džafras (8 956)
* Huseinija (8 316)

## Galerija


Image:Montreal Castle 03.jpg|Monrealio pilis
Image:Great Temple of Petra 02.jpg|Petra
Image:Mt Harun from Taybe.JPG|Horo kalnas


## Šaltiniai
Tafilos muchafaza

**Tafilos muchafaza** () – muchafaza Jordanijos pietinėje dalyje, vakaruose ribojasi su Izraeliu. Administracinis centras – Tafila.

## Geografija

Muchafazos teritorija kalnuota, ja driekiasi Moabo kalnai, iškylantys virš 1500 m. Vaizdingiausia kalnų dalis įtraukta į Danos biosferos rezervatą. Vakaruose paviršius leidžiasi į tektoninį Vadi Arabos slėnį.

## Administracinis suskirstymas

Muchafaza padalinta į 3 nahijas (skliaustuose – administracinis centras).

* Kasabos nahija (Tafila)
* Bozros nahija (Bozra)
* Hasos nahija (Hasa)

## Didžiausios gyvenvietės

* Tafila (29 057 gyv.)
* Ain al Beida (11 408)
* Kadisija (9 387)
* Bozra (8 779)
* Hasa (8 307)

## Galerija


Image:Danagorge.jpg|Danos kanjonas
Image:Bazra.JPG|Edomo sostinės Bozros griuvėsiai
Image:Dana Reserve 02.jpg|Danos biosferos rezervatas 


## Šaltiniai
Akabos muchafaza

**Akabos muchafaza** () – muchafaza Jordanijos pietinėje dalyje, vakaruose ribojasi su Izraeliu, pietuose su Saudo Arabija. Administracinis centras – Akaba.

## Geografija

Pietuose muchafaza turi siaurą priėjimą prie Akabos įlankos. Vakarinis teritorijos pakraštys kalnuotas, toliau vakaruose jis leidžiasi į Vadi Arabos tektoninį slėnį. Ties rytine kalnų papėde yra žymusis Vadi Rumo slėnis. Rytinę muchazafos pusę užima Sirijos dykuma.

## Administracinis suskirstymas

Muchafaza padalinta į 3 nahijas (skliaustuose – administracinis centras).

* Kasabos nahija (Akaba)
* Vadi Arabos nahija (Risha)
* Kuveiros nahija (Kuveira)

## Didžiausios gyvenvietės

* Akaba (108 561 gyv.)
* Kuveira (10 238)

## Galerija


Image:Aqaba Railway Corporation BW 1.JPG|Traukinys, kertantis dykumą
Image:Wadi Rum BW 13.JPG|Vadi Rumas
Image:Aqaba1.jpg|Akaba


## Šaltiniai
Mafrako muchafaza

**Mafrako muchafaza** () – muchafaza Jordanijoje, užimanti visą šiaurės rytinę šalies dalį. Ribojasi su Saudo Arabija, Iraku ir Sirija. Administracinis centras – Mafrakas.

Mafrako muchafaza yra antra pagal dydį šayje (po Maano muchafazos).

## Geografija

Praktiškai visą teritoriją užima Sirijos dykuma.

## Administracinis suskirstymas

Muchafaza padalinta į 4 nahijas (skliaustuose – administracinis centras).

* Mafrako nahija (Mafrakas)
* Ruvaišedo nahija (Ruvaišedas)
* Šiaurės Badijos nahija (Sabha)
* Vakarų Badijos nahija (Sama as Sarhanas)

## Didžiausios gyvenvietės

* Mafrakas (63 947 gyv.)
* Haldija al Džadida (14 538)
* Balama (13 450)
* Manšija Bani Hasanas (8 973)
* Hamra (8 766)
* Mugair as Sirhanas (8 435)
* Ruvaišedas (7 296)

## Galerija


Image:بلدية الخالدية.jpg|Chaledijos savivaldybė
Image:Qasr Kharana, Jordan.jpg|Kasr Charana – Omejadų rūmai
Image:JHR Bahnhof Marfaq.jpg|Mafrako geležinkelio stotis


## Šaltiniai
ROP 71-oji oro bazė

**Rumunijos oro pajėgų 71-oji oro bazė** () - Rumunijos oro pajėgų bazė netoli Kimpija Turzio (Klužo apskritis). Bazė įkurta 2002 m. birželio 1 d. pagal Rumunijos ginkluotųjų pajėgų reorganizavimo programą. 

Nuo įkūrimo 71-oji bazė laikoma geriausiu Oro pajėgų daliniu pagal pilotų parengimą dieniniams, naktiniams ir nepriklausomiems nuo orų skrydžiams bei pagal logistikos tarnybų veiklą.
2001 m. sausio mėn. dalinys apginkluotas naikintuvais *[[MiG-21]] LanceR*, pilotai permokyti juos pilotuoti. 

Bazėje įsikūrusios 711-oji ir 712-oji naikintuvų eskadrilės (MiG-21 LanceR) ir 713-oji ir 714-oji sraigtasparnių eskadrilės (IAR-330).

## Istorija
Kimpija Turzio karinis aerodromas buvo pastatytas 1952-1953 m., jame bazavosi TSRS gamybos šturmuotuvai Iljušin Il-10. 1969 m. aerodrome buvo suformuotas priešlėktuvinės gynybos dalinys. 
1980 m. buvo suformuotas parašiutininkų pulkas ir priskirtas Kimpija Turzio aerodromui. 1982 m. birželio 30 d. į aerodromą buvo atkelta pirmoji naikintuvų eskadrilė, kuri 1986 m. tapo 71-uoju naikintuvų pulku.
1987 m. oro bazė buvo visiškai suformuota. Ji buvo ginkluota naikintuvais MiG-21.

2001 m. sausio 24 d. dalinys pirmasis oro pajėgose gavo modernizuotus MiG-21 LanceR naikintuvus. 

2002 m. liepos 1 d. 71-oji oro bazė buvo oficialiai įkurta. 2004 m. antroje pusėje buvo išformuota 93-oji oro bazė, o jos sraigtasparnių daliniai perkelti į 71-ąją bazę. Nuo įkūrimo 71-oji oro bazė dalyvavo daugelyje nacionalinių ir tarptautinių mokymų. Taip pat ji dažnai dalyvauja ir humanitarinėse misijose, kur bendradarbiauja su kitomis Rumunijos valstybinėmis institucijomis.

## 2007 m. dalyvavimas Baltijos oro policijoje

 
Keturi naikintuvai MiG-21 LanceR C iš 71-osios oro bazės 2007 m. rugpjūtį-lapkritį  veikė Šiauliuose kaip Baltijos oro policijos padalinys. 

Rumunų naikintuvų padalinys pakeitė Prancūzijos oro pajėgų naikintuvus Mirage 2000C iš *Escadron de Chasse 01.012* (Kambrė bazė), kurie policijos misiją vykdė nuo 2007 m. gegužės. Trijų mėnesių misiją atlikusius rumunus pakeitė Portugalijos oro pajėgų padalinys.

Lietuvoje veikė 4 naikintuvai ir 67 rumunų kariškiai (iš jų 9 - pilotai). 63 rumunų kariškiai veikė Zokniuose, o 4 tarnavo Kaune esančiame skrydžių valdymo centre, kur jie užtikrino ryšį su vietine valdžia.
Rumunų naikintuvų grupė buvo antras atvejis, kai Zokniuose buvo dislokuota tarybinės kilmės naikintuvų grupė (pirmasis atvejis buvo 2006 m. dislokuota Lenkijos oro pajėgų MiG-29 grupė.

## Galerija

File:PumaBaza71.JPG|Kyla du IAR 330 Puma iš 713-osios sraigtasparnių eskadrilės.
File:Pair of MiG-21s C at the RoAF 71st AB.jpg|Pora MiG-21 LanceR 'C' naikintuvų iš 711-osios eskadrilės.
File:Pair of Ro AF MiG-21 'A' at the 71st AB.jpg|Pora MiG-21 LanceR 'A' naikintuvų iš 712-osios eskadrilės. 
File:IAR-330s SOCAT at 71st Air Base.jpg|Du IAR-330 Puma SOCAT ant žemės.
File:IAR-330s on ground.jpg|Du transportiniai ir vienas MEDEVAC versijos sraigtasparniai IAR-330 Puma.


## Nuorodos

* Fortele Aeriene Romane
Upita

**Upita** – upė Klaipėdos savivaldybės teritorijoje, Veiviržo kairysis intakas.

Upita teka Klaipėdos rajone, Veiviržo kairysis intakas. Prasideda netoli Šukaičių, 7 km į š. r. nuo Veiviržėnų ir teka į p. žemupyje – į š. v. Įteka į Veiviržą 34,2 km nuo jo žiočių, 2 km į p. v. nuo Veiviržėnų.
Prie upės, Eidukuose – vandens matavimo postas.

Upita priklauso Veiviržo ichtiologiniam draustiniui. Nuo 2003 m. Upitoje saugomi šlakiai, upėtakiai, nėgės, paprastieji kūjagalviai.

Intakai:
* kairieji – Šliūžmė (atstumas iki žiočių 2,3&nbsp;km).

Upėvardis kilo nuo žodžio *upė* („vandens tėkmė“).

## Nuorodos
* Upės aprašymas
Aleksoto žydų kapinės

**Aleksoto žydų kapinės** – veikiančios kapinės H. ir O. Minkovskių gatvėje, Aleksoto sen., Kaune. Tai vienos iš kelerių žydų kapinių mieste, kitos – nebeveikiančios Žaliakalnio (Radvilėnų pl.), Vilijampolės (Kalnų g.) ir Panemunės kapinės (Vaidoto g.).

## Istorija

Žydų kapinėse Aleksote pradėta laidoti XIX a. Iki Antrojo pasaulinio karo žydų kapinėmis rūpinosi jų „Laidotojų brolija“. Ši organizacija paimdavo velionį, jį parengdavo laidojimui, aprengdavo įkapėmis. Brolija prižiūrėjo kapus, jų aplinką.

1978 m. į šias kapines buvo perkelti palaikai iš Kauno geto žydų kapinių Vilijampolėje, prie Varnių tilto.

## Teritorija

Kapinių užimamas plotas  – 1,03 ha. Jų teritorija įsiterpusi siaurame ruože tarp stambios pramonės įmonės AB Kauno grūdai užimamos teritorijos ir Aleksoto šlaito. Patenkama pro įmonės sandėlių kiemą H. ir O. Minkovskių g. 114. Kapinių pagrindiniai vartai įrengti už gamybinės paskirties pastatų, prie pat vietinės krovinių vežiojimo geležinkelio atšakos. Kapines eksploatuoja Kauno miesto savivaldybės įmonė „Kapinių priežiūra". Ji prižiūri kapinių teritoriją, bet pačių kapaviečių tvarkyti įmonė neturi teisės.

## Galerija

Vaizdas:Aleksoto žydų kapinės. Vartai.JPG|Kapinių vartai
Vaizdas:Aleksoto žydų kapinėse.JPG|Kapinėse 
Aleksoto žydų kapinės 2.JPG|Sakralinis statinys – mauzoliejus (*Ohel*)
Aleksoto žydų kapinės. Geto žydai.JPG|Geto aukų atminimo paminklas
Aleksoto žydų kapinės. Rumšiškių žydai.JPG|Rumšiškiškių žydų atminimo paminklas
Aleksoto žydų kapinės 1.JPG|Antkapinis statinys
Aleksoto žydų kapinės. C. L. Tacas.JPG|Pirmojo bendruomenės vadovo Josifo Taco kapas


## Šaltiniai

## Nuorodos

* Aleksoto žydų kapinės
* Žydų kapinių Kauno mieste tvarkymas
* Kauno žydų kapinės ''miestai.net'' portale
Mano mažasis ponis

**Mano mažasis ponis** gali reikšti:

* My Little Pony – žaislų ir susijusių produktų linija, kuriama kompanijos Hasbro.
* My Little Pony: Friendship is Magic – animacinis serialas.
Kovo 11-osios parkas

**Kovo 11-osios parkas** – parkas Gričiupio seniūnijoje, Kaune. Parkas apima kanalizuoto Girstupio upelio slėnio dalį, įsiterpusį išskirtinėje žemumoje tarp judrios Kovo 11-osios g. ties kultūros centru „Girstutis“, Dujotiekio g. ir Salų g. daugiaaukščių gyvenamųjų namų. 

Parkas suprojektuotas 1974 m., jo plotas – 2,65 ha. Parko ribos patvirtintos 1999 m. vasario 17 d. Kauno miesto valdybos sprendimu Nr. 137. Parke įrengti takai, apšvietimas, vaikų žaidimų aikštelė, kita minimali rekreacinė įranga gyventojų poilsiui ir aktyviam laiko praleidimui, vietos bendruomenės renginiams.

## Išnašos

## Nuorodos

* Kovo 11-osios parkas ''wikimapia.org'' svetainėje
* Kovo 11-osios gatvės bendrija
Aion (albumas)

**„Aion“** – penktasis studijinis iš Australijos kilusios eterinės/gotikinės muzikos grupės „Dead Can Dance“, išleistas 1990 m. Tai buvo pirmasis grupės albumas, sukurtas po Lizos Džerard ir Brendano Perio išsiskyrimo. Įrašytas Kivio bažnyčioje, Airijoje.

Albumui *Aion* būdinga viduramžių/renesanso Europos atmosfera ir tematika. Atlikėjai perkūrė kataloniškąjį viduramžiškąjį choralą „Sibilės daina“, neapoliečių šokių melodiją saltarelo, sukūrė keletą kūrinių Apokalipsės tematika. Prie kūrinio *The Arrival and the Reunion* įrašymo prisidėjo sopranas David Navarro Sust.

Albumo viršelyje pavaizduotas epizodas iš Jeronimo Boscho triptiko „Žemiškųjų malonumų sodas“ dalies, vaizduojančios Žemę. Albumo pavadinimas kilo nuo senovės graikų amžinybės, nekintančio laiko dievybės Ajono.

## Kūriniai
# „The Arrival and the Reunion“&nbsp;– 1:38
# „Saltarello“&nbsp;– 2:33
# „Mephisto“&nbsp;– 0:54
# „The Song of the Sibyl“&nbsp;– 3:45
# „Fortune Presents Gifts Not According to the Book“&nbsp;– 6:03
# „As the Bell Rings the Maypole Spins“&nbsp;– 5:16
# „The End of Words“&nbsp;– 2:05
# „Black Sun“&nbsp;– 4:56
# „Wilderness“&nbsp;– 1:24
# „The Promised Womb“&nbsp;– 3:22
# „The Garden of Zephirus“&nbsp;– 1:20
# „Radharc“&nbsp;– 2:48

## Šaltiniai
Into the Labyrinth

**„Into the Labyrinth“** (*į labirintą*) – 1993 m. išleistas šeštasis iš Australijos kilusios ethereal/darkwave grupės „Dead Can Dance“ albumas. Tai pirmasis jų albumas, susilaukęs pasaulinio populiarumo: jo parduota virš 500 tūkst. kopijų, jis buvo įtrauktas į Billboard 200 reitingą.

Su albumu *Into the Labyrinth* grupės kūryboje atsirado daugiau pasaulio etninės muzikos motyvų, mažiau tamsios viduramžiškos atmosferos. Tai buvo pirmasis „Dead Can Dance“ albumas, kurio įrašyme nedalyvavo jokie kviestiniai atlikėjai, visa muzika sukurta Brendano Perio ir Lizos Džerard. Albumas įrašytas Kivio bažnyčioje Airijoje.

*Into the Labyrinth* pasižymi senovės Graikijos mitologijos motyvais. Pavadinimas parinktas pagal legendą apie Tesėją, žengiantį į labirintą susigrumti su Minotauru. Šiai tematikai priklauso kūriniai *[[Ariadnė|Ariadne]]*, *Towards the Within*, *The Spider’s Stratagem*, *Emmeleia*. Kūrinys *Yulunga (Spirit Dance)* yra Australijos aborigenų tematikos, pats žodis *yulunga* viena iš vietinių kalbų reiškia 'šokį'. Šis kūrinys panaudotas filme „Baraka“. *The Wind That Shakes the Barley* yra Lizos Džerard perkurta airiška baladė. Kūrinys *How Fortunate the Man With None* yra išversta vokiečių poeto Bertoldo Brechto eilėraščio ištrauka.

## Kūriniai
# „Yulunga (Spirit Dance)“ – 6:56
# „The Ubiquitous Mr Lovegrove“ – 6:17
# „The Wind That Shakes the Barley“ – 2:49
# „The Carnival Is Over“ – 5:28
# „Ariadne“ – 1:54
# „Saldek“ – 1:07
# „Towards the Within“ – 7:06
# „Tell Me About the Forest (You Once Called Home)“ – 5:42
# „The Spider’s Stratagem“ – 6:42
# „Emmeleia“ – 2:04
# „How Fortunate the Man With None“ – 9:15

## Šaltiniai
ROP 93-oji oro bazė

**Rumunijos oro pajėgų 93-oji oro bazė** () – buvusi Rumunijos oro pajėgų oro bazė netoli Timišoaros, Timišoaros Trajano Vujos tarptautiniame oro uoste. Bazė panaikinta 2004 m. rugpjūčio mėn. vykdant Rumunijos ginkluotųjų pajėgų reorganizaciją ir išėmus iš ginkluotės MiG-23, kuriais buvo ginkluoti šios oro bazės daliniai.

Karinis sektorius Timišoaros Trajano Vujos tarptautiniame oro uoste liko, bet jis dabar yra ROP 71-osios oro bazės dalis. Jame bazuojasi 714-oji sraigtasparnių eskadrilė, ginkluota sraigtasparniais IAR-330L.

## Nuorodos

* Fortele Aeriene Romane
Pščelnikas

**Pščelnikas** (, iki 1945 m. – ) – kaimas Lenkijos šiaurės vakaruose, Myslibužo valsčiuje (*Gmina Myślibórz*), Vakarų Pamario vaivadijoje. Kaimas įsikūręs už 9 km į pietus nuo Myslibužo ir už 64 km į pietus nuo vaivadijos sostinės Ščecino. Gyventojų – 180 (2006 m. duomenys).

## Istorija

Iki 1945 m. gyvenvietė priklausė Vokietijai. 1975-1998 m. buvo Gožuvo vaivadijos sudėtyje.

## Lietuviai

Pščelnike 1933 m. liepos 17 d. žuvo Lietuvos didvyriai lakūnai Steponas Darius ir Stasys Girėnas. Pagal architekto Vytauto Landsbergio-Žemkalnio  projektą čia pastatytas paminklas istoriniam „Lituanikos“ skrydžiui atminti.

## Nuorodos

* Lituanicos skrydžio įamžinimas Pščelnike (lenkų k.) 
* „Lituanikos“ katastrofos priežastys
Jonavos Beit Midraš Hagadol sinagoga

**Jonavos [[Beit midrašas|Beit Midrash]] Hagadol sinagoga** (arba **Bit Medrash Hagadol**) – iki šių dienų viena iš dviejų išlikusi žymiai pakeista sinagoga Jonavoje, Vilniaus ir Sodų gatvių sankryžoje (Jonavos senamiestyje). 

## Istorija
Pastatas statytas istorizmo laikotarpiu (XIX a. antroje pusėje – XX a. pradžioje). Tarpukaryje Jonavoje veikė 7 sinagogos (Žydai Jonavoje 1941 m. sudarė 80 % miesto gyventojų).

1896 m. ir 1905 m. gaisrų metu apgadinta, bet vėliau atstatyta.

Tarybiniais laikais ir vėliau čia veikė kepykla, dabar pastatas privatizuotas.

2015 m. sinagoga įtraukta į kultūros vertybių registrą.

## Pavadinimas
Sinagogos pavadinimas (Bit Medrash Hagadol) reiškia „studijų namai“. Tai viena iš dviejų didžiųjų sinagogų Jonavoje stovėjusių viena šalia kitos. Šalia stovėjusi pagrindinė Jonavos Beit Knesset Hagadol sinagoga sunaikinta karo metais.

Baltu tinku padengtas pastatas buvo taip pat įgavęs Baltosios sinagogos pavadinimą ir kartu su šalia buvusia netinkuota raudonų
plytų Raudonąja sinagoga sudarė žydų religinio centro kompleksą.

## Šaltiniai

## Nuorodos
Jonavos senamiestis

**Jonavos senamiestis** – istorinė, buvusi centrinė Jonavos miesto dalis, kultūros paveldo objektas. Senamiestis išsidėstęs apie Kauno gatvę, prie Neries kranto. Apima Kauno, Vilniaus, Klaipėdos, Sodų, Taikos ir kitas gatves.

## Istorija

1750 m. pastatyta pirmoji medinė bažnyčia. 1776 m. Skarulių kaimui atitekus Juozapui Kazimierui Kosakovskiui, įkurtas Jonavos marijonų vienuolynas. 1791 m. pastatyta bažnyčia ir vienuolynas. Šie pastatai sudarė miesto centrą, o vėliau į jį pradėjo keltis ir pirmieji gyventojai iš aplinkinių kaimų.

XVIII a. Jonava buvo sudaryta iš dvaro ir gyvenvietės, kuri buvo įsikūrusi dešiniajame Neries krante. Pati gyvenvietė plėtėsi į vakarus nuo brastos.

## Pastatai
* Jonavos Šv. apaštalo Jokūbo bažnyčia, pastatyta 1793 m. pagal Lauryno Stuokos-Gucevičiaus projektą
* Jonavos vienuolynas, Vilniaus g. 11
* Jonavos sinagoga
* Jonavos Panerio pradinė mokykla, Kauno g. 9
* Jonavos Santarvės vidurinė mokykla, Kauno g. 53
* Jonavos Senamiesčio gimnazija, Kauno g. 76
* Jonavos rajono policijos komisariatas, Klaipėdos g. 4
* Jonavos rajono apylinkės prokuratūra
* Valstybinio socialinio draudimo fondo valdybos Kauno skyriaus Jonavos skyrius, Kauno g. 20 / Taikos g. 10

## Šaltiniai

* Jonavos Senamiestis (Wikimapia)
Maramurešo medinės bažnyčios

**Maramurešo medinės bažnyčios** – medinės stačiatikių bažnyčios, būdingos Maramurešo regionui šiaurės vakarų Rumunijoje. 1999 m. keletas pačių unikaliausių iš šių bažnyčių buvo įtrauktos į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.

Iš viso Maramurešo regione yra ~1000 liaudies architektūros formų medinių bažnyčių. Jos yra dažniausiai nedidelės, keturšlaičiais dvigubais stogais su aukšta, stogo gale įrengta varpine smailiu stogeliu. Tokio stiliaus bažnyčios statytos XVI–XVIII a. profesionalių dailidžių.

Maramurešo medinės bažnyčios yra unikalios architektūros, tačiau šiame Europos regione yra išlikę daug medinės sakralinės architektūros: Ukrainoje, rytų Slovakijoje, Mažojoje Lenkijoje.

## Objektai

Į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą įtrauktos bažnyčios:
* Žemutinio Budeščio Šv. Mykolo bažnyčia (Budeštis)
* Deseščio bažnyčia (Deseštis)
* Pojenile Izėjaus bažnyčia
* Birsanos bažnyčia
* Jeudo bažnyčia
* Plopišo bažnyčia
* Rogozo Šv. Arkangelo bažnyčia
* Šurdeščio bažnyčia


Image:Biserica de lemn din Mănăstirea Bârsana.jpg|Birsanos bažnyčia
Image:Biserica de lemn Sf.Arhangheli Rogoz (12).JPG|Rogozo bažnyčia
Image:Surdesti.bis jos.SE.1997.jpg|Šurdeščio bažnyčia
File:Biserica de lemn din Poiana Izei.jpg|Pojenile Izėjaus bažnyčia
Šiaurinės Moldavijos dekoruotos bažnyčios

**Šiaurinės Moldavijos dekoruotos bažnyčios** – stačiatikių bažnyčių grupė šiaurės rytų Rumunijoje, Moldavijos regione, Sučavos apskrityje. Šios bažnyčios pastatytos XVI–XVII a. ir pasižymi tiek unikalia architektūra, tiek gausia sakraliąja sienų tapyba. Freskomis dekoruoti ne tik pastatų interjerai, bet ir išorinės sienos. Statiniai masyvūs, pritaikyti gynybinėms reikmėms, apvaliais stogais.

Šiaurinės Moldavijos dekoruotos bažnyčios 1993 m. įtrauktos į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą. 2010 m. objektas papildytas Sučevicos vienuolyno bažnyčia.
 
## Objektai

* Šv. Jono Krikštytojo nukrisdinimo bažnyčia (Arborė)
* Buvusio Humoro vienuolyno Šv. Mergelės Marijos Ėmimo į Dangų bažnyčia (Humoras)
* Moldovicos vienuolyno Apsireiškimo bažnyčia (Moldovica)
* Petreucio Šv. Kryžiaus bažnyčia (Petreucis)
* Probotos vienuolyno Šv. Mykolo ir Katolikono bažnyčia (Probota)
* Sučavos Šv. Jurgio bažnyčia (Sučava)
* Buvusio Voroneco vienuolyno Šv. Jurgio bažnyčia (Voronecas)
* Sučevicos vienuolyno Prisikėlimo bažnyčia (Sučevica)


Image:Biserica Inaltarea Sf. Cruci din Patrauti.jpg|Petreucio Šv. Kryžiaus bažnyčia
Image:Biserica Arbore7.jpg|Freskomis puošta Arborės bažnyčia
Image:Manastirea Probota11.jpg| Probotos vienuolyno bažnyčios freska
Image:Voronet Intrare.JPG|Voroneco vienuolyno bažnyčia
ROP 86-oji oro bazė

**Rumunijos oro pajėgų 86-oji oro bazė** () - Rumunijos oro pajėgų bazė netoli Feteščio (Jalomicos apskritis). Bazėje įsikūrusios 861-oji ir 862-oji naikintuvų eskadrilės (MiG-21 LanceR, o 863-oji sraigtasparnių eskadrilė (IAR-330L) bazuojasi Mihailo Kogelničanu tarptautiniame oro uoste‎.

Nuo 1996 m. 86-osios oro bazės eskadrilės ėmė intensyviai treniruotis, kad galėtų dalyvauti NATO misijose. Buvo pradėtos specialios mokymo programos, turinčios užtikrinti aukštesnį sąveikos lygį. Naikintuvų bombonešių eskadrilė buvo visiškai aprūpinta MiG-21 LanceR lėktuvais. 2000 m. gale vykdant Rumunijos oro pajėgų reformą buvo pakeista 86-osios bazės struktūra, ji tapo moduline, atitinkančia NATO bazių standartą ir leidžiančia užtikrinti aukštesnį sąveikos lygį. 

## Nuorodos

* Fortele Aeriene Romane
Kepler-20f

**Kepler-20f** – egzoplaneta, skriejanti apie Kepler-20 žvaigždę. Ši planeta reikšminga tuo, kad jos spindulys (1,034+0,100 -0,127 Re) iš visų tuo metu atrastų egzoplanetų mažiausiai skyrėsi nuo Žemės spindulio. 

Kepler-20f yra ketvirta planeta pagal nuotolį nuo savo žvaigždės. Temperatūra (siekia 705 K) joje per aukšta, kad planetos paviršiuje galėtų egzistuoti skystas vanduo. Spėjama, kad Kepler-20f turi vandens garų atmosferą. 

Apie šios bei kitų keturių tos pačios sistemos planetų atradimą buvo paskelbta 2011 m. gruodžio 20 d.

## Orbita

Kepler-20f didysis pusašis yra 0,1104 av, orbitos periodas – 19,57706 dienos (galima paklaida itin maža). Planetos inklinacija – 88,68°, todėl jos tranzitai gali būti stebimi iš Saulės sistemos. Kaip ir kitos tos pačios sistemos planetos, Kepler-20f turi aukštą maksimalų ekscentricitetą – 0,32.

## Šaltiniai
Dakų tvirtovės Oreštijės kalnuose

**Dakų tvirtovės Oreštijės kalnuose** – dakų tvirtovių liekanų grupė vakarinėje Rumunijoje, Hunedoaros apskrityje, Oreštijės kalnuose. Šios tvirtovės pastatytos I a. pr. m. e. – I a. m. e. unikaliu *Murus Dacicus* architektūriniu stiliumi ir buvo skirtos apsiginti nuo romėnų antpuolių.

6 tvirtovės, sudariusios dakų karaliaus Decebalo gynybinę liniją, 1999 m. įtrauktos į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą. Pats svarbiausias tarp šių objektų yra buvusi dakų sostinė, karinis ir kultūrinis centras – Sarmizegetuza. Yra išlikusios šventyklų, centrinės aikštės, vandentiekio sistemos liekanos. Kiti objektai: Kosteščio-Četecujės, Kosteščio-Blidaru, Piatra Rošijės, Benicos, Kepilnos tvirtovių liekanos, Fecele Albės gyvenvietės archeologinė vieta.


Image:Cetatea Costesti.JPG|Kosteščio dakų tvirtovė
Image:Cetatea Blidaru.JPG|Blidaru dakų tvirtovė 
Image:Murus Dacicus.JPG|*Murus Dacicus* įtvirtinimai Sarmizegetuzoje
Zaleu

**Zaleu** () – miestas šiaurės vakarų Rumunijoje, Transilvanijoje, Zaleu slėnyje, prie Rytų Karpatų ir Apusenio kalnų sandūros. Selažo apskrities centras. Yra geležinkelio stotis, pro miestą eina Karėjaus–Klužo plentas. Miestas pasižymi savo architektūriniu paveldu: reformatų bažnyčia (1907 m.), Romos katalikų bažnyčia (1878 m.), graikų katalikų katedra (1934 m.), medinė Stinos bažnyčia (1778 m., priklauso Biko vienuolynui), XIX a. Transilvanijos teatras ir miesto rotušė, istorijos muziejus, nacionalinė kolegija, paminklas Miklošui Veseleniui. 8 km nuo miesto yra romėnų pilies Porolisumo liekanos.

## Istorija

Zaleu rašytiniuose šaltiniuose minimas nuo XIII a., bet įkurtas gerokai anksčiau, kadangi jau II a. šalia pastatyta romėnų pilis. 1241 m. miestas nuniokotas mongolų antpuolio, bet vėliau atstatytas. 1473 m. Zaleu suteiktos turgaus teisės.

## Galerija

Image:Reformed Church, 2006 Zilah 009.jpg|Reformatų bažnyčia
Image:Zilah 018.jpg|Rotušė
Image:Muzeul Judeţean de Istorie şi Artă, Zalău.jpg|Miesto muziejus
Image:Porta Praetoria at castra Porolissum, Romania - view from the side.jpg|Porolisumo pilies vartai
Višeu

**Višeu** () – upė šiaurės Rumunijoje, Maramurešo apskrityje; Tisos kairysis intakas. Prasideda Rodnos kalnuose, greta Prislopo perėjos. Teka į šiaurės vakarus kalnų slėniu, skiriančiu Rodnos ir Maramurešo masyvus. Įteka į Tisą Ukrainos pasienyje, netoli Bistros.

Didžiausi intakai: Vaseris, Ruskova (dešinieji).

Prie Višeu įsikūrę Boršos ir Višeu de Suso miestai.
Rodnos kalnai

**Rodnos kalnai** () – Rytų Karpatų kalnų masyvas šiaurės Rumunijoje, Maramurešo regione, netoli Ukrainos sienos. Sudaro ribą tarp Maramurešo ir Bistricos-Neseudo apskričių. Nusidriekę rytų–vakarų kryptimi ~50 km. Šiaurėje leidžiasi į Višeu slėnį (Prislopo perėją), pietine riba teka Didysis Somešas. Aukščiausia vieta – Pietrošu kalnas (2305 m).

Kalnuose yra ledyninių ežerų, urvų. Šlaitai daugiausia apaugę miškais. Vystomas turizmas, kalnų sportas. Pagrindinis turistinis centras – Borša. Rodnos kalnai paskelbti nacionaliniu parku.


Image:Varful Pietrosul Rodnei.jpg|Petrošu kalnas 
Image:Cascada cailor.jpg|Krioklys
Image:Rodna (2).jpg|Kalnų slėnis rūke
File:Rodna (21).jpg|Rodnos kalnai


## Šaltiniai
Prislopo perėja

**Prislopo perėja** () – kalnų perėja, esanti Rytų Karpatuose, šiaurės Rumunijoje, Maramurešo apskrityje. Jungia Višeu ir Bistricos slėnius, skiria Rodnos ir Maramurešo kalnų masyvus. Aukštis – 1416 m. Šia perėja eina Sigetu Marmaciėjaus–Viatra Dornėjaus kelias, jungiantis istorinius Maramurešo ir Bukovinos kraštus. Netoli perėjos yra Boršos miestas.
Iza

**Iza** () – upė šiaurės Rumunijoje, Maramurešo apskrityje; Tisos kairysis intakas. Prasideda Rodnos kalnuose, greta Sečelo kaimo. Teka į šiaurės vakarus kalnų slėniu, Ciblešo kalnų šiauriniu pakraščiu. Įteka į Tisą Ukrainos pasienyje, šalia Sigetu Marmaciėjaus.

Didžiausias intakas: Baiku (kairysis).

Prie Izos įsikūrę Selištia de Suso, Dragomireščio ir Sigetu Marmaciėjaus miestai.
Nicolae Timofti

**Nikolajė Timofti** (*Nicolae Timofti*, g. 1948 m. gruodžio 22 d.) – Moldovos politikas ir teisininkas, 2012-2016 m. Moldovos Prezidentas. Nikolajė buvo Moldovos Aukščiausiosios magistratūros tarybos pirmininku ir parlamento buvo išrinktas prezidentu, pakeisdamas dvejus metus laikinąsias prezidento pareigas ėjusį Marijaną Lupu.

Timofti prioritetiniu laiko Moldavijos proeuropinę orientaciją.

## Nuorodos

* Profile: Who Is Moldova's New President-Elect?
Feteštis

**Feteštis** () – Rumunijos miestas ir municipijus Jalomicos apskrityje. Jis išsidėstęs Beregeno lygumoje, prie Dunojaus atšakos Borčos. Feteštis yra antras pagal dydį Jalomicos apskrities miestas (po Slobozijos).

1895 m. per Dunojų į Černavodą pastatytas Karaliaus Karolio I geležinkelio tiltas. Naujesnis tiltas buvo pastatytas XX a. 9-tą dešimtmetį kaip A2 magistralės Bukareštas-Konstanca dalis.

## Istorija
Feteščio gyvenvietė pirmą kartą paminėta 1528 m. dokumente, išleistame Valakijos valdytojo *Radu de la Afumați*. 1868 m. Feteštis tapo Rumunijos komuna. 1934 m. Feteštis tapo miestu, o 1995 m. tapo municipijumi. Per tą laiką Feteštis iš prekybinio kaimo tapo Rumunijai svarbiu transporto mazgu ir pramonės centru.

## Gyventojų skaičius

## Sandara
Miestą sudaro keturi ketvirčiai – *Feteşti-Oraş, Feteşti-Gară, Buliga* ir *Vlaşca*. Formaliai paskutiniai trys yra atskiri kaimai. *Feteşti-Gară* turi virš 20 tūkst. gyventojų ir laikomas Fetersčio centru.
Beregano lyguma

**Beregano lyguma** () – stepių lyguma pietryčių Rumunijoje, sudaranti didelę dalį pietinės Valakijos lygumos. Garsėja juodžemiais, humuso gausa bei javų auginimu.
 
Pietuose ir rytuose ribojasi su Dunojumi, šiaurėje – su Dunojaus intakais Buzeu ir Kelmecujumi. Vakarinė riba yra linija, jungianti miestus Buzeu, Urzičenis, Budeštis ir Oltenica.

Bukareštas yra ne Beregeno lygumoje, o *Vlasiei* lygumoje.

## Didžiausi miestai
* Breila – 216 292 (2002)
* Kelerašis – 73 823 (est. 2005)
* Slobozija – 52 710 (2001)
* Feteštis – 33 294 (2002)
Buzeu, Urzičenis ir Oltenica laikomi esantys ant lygumos ribos, bet ne pačioje Beregano lygumoje.

## Istorija
Dėl miškų nebuvimo Beregano lyguma senovėje svarbus dabartine pietryčių Rumunija migravusių tautų maršrutas.

Beregeno stepė tradiciškai buvo Karpatų piemenų ganyklos, tačiau XIX a. pusėje tapo ariamomis žemėmis.

XX a. 6-tą dešimtmetį Rumunijos komunistinė valdžia naudojo Beregano lygumą kaip masinės deportacijos vietą. Iš Vakarinės Rumunijos čionai buvo deportuota apie 40 tūkst. politinių kalinių.

## Klimatas
Beregeno lyguma turi gana atšiaurų klimatą su karštomis sausomis vasaromis. Joje yra vietovė, kur buvo užfiksuota aukščiausia Rumunijoje oro temperatūra – +44,5 °C (*Ion Sion*). Žiemos šaltos, žiemą lygumoje būna pūgas sukeliantis vėjas *[[krivecas]]* (). Manoma, kad dėl šios savybės lyguma pavadinta *Bărăgan*, nes kumanų kalboje šis žodis reiškia 'vieta, kur siautėja pūgos'.

Dėl klimato ši lyguma laikoma prasčiausia vieta gyventi Rumunijoje.

Savo romane *Ciulinii Bărăganului* ('Beregeno dagiai') rumunų rašytojas Panaitas Istratis (*Panait Istrati*) Beregano lygumą aprašė taip:

Medžiai čia neauga, o nuo vieno šulinio iki kito taip toli, kad gali ir numirti iš troškulio pusiaukelėje. Beregano gyventojai nuolat tikisi, kad vieną dieną kas nors ateis ir pamokys, kaip geriau gyventi Beregane, šiose bauginančiose dykvietėse, kur vanduo slypi giliai žemės viduriuose ir kur niekas neauga, išskyrus dagius. Jie padengia žemės paviršių mažiau kaip per savaitę. Tai vienintelis dalykas, ką Neregenas pakenčia. Išskyrus avis, kurios geidžia šių dagių ir godžiai juos ėda. Ateina žiema, ir piemenys palieka šią Dievo užmirštą žemę bei grįžta namo. Tada Beregenas apsikloja savo balto kailio dangalu ir ilsisi šešis mėnesius. Jame niekas daugiau negyvena. Tai yra Bereganas.
Krivecas

**Krivecas** () – šiaurės rytų vėjas Rumunijoje (Beregeno lyguma) ir Moldovoje (Dobrudža). Dažniausiai būna žiemą. Gali būti laikomas europiniu žiemos kontinentiniu musonu. Bukarešte pusė vėjų atvejų žiemą yra krivecas. Žiemą gali būti labai stiprus, siekti uragano stiprumo (pučia iki 30-35 m/s, t. y., 108–126 km/h greitį). Sukelia pūgas. Paprastai lydi stiprūs šalčiai.

Kai kuriose vietose krivecas primena borą. Nuo Juodosios jūros pučiantis krivecas lydimas liūčių, snigimo, pūgų. Vasarą krivecas yra šiltas vėjas.

## Nuorodos
* КРИВЕЦ, русский ветер, немеро
Kelmecujus

**Kelmecujus** () – upė Rumunijoje, Dunojaus intakas. Ištakos yra keli kilometrai į pietus nuo Buzeu. Teka daugiausia į rytus ir įteka į Dunojų ties *Berteştii de Jos* komuna.

Intakai:
* kairieji: *Negreasca*, *Ruşavăţ*, *Batogu*,
* dešinieji: *Strâmbeanu*, *Puturosu*.

Miestai prie Kelmecujaus – Smeenis (*Smeeni*) ir Insurecėjus (*Însurăţei.*).
Commando (komiksas)

***Commando For Action and Adventure*** (), oficialiai yra žinomas kaip *Commando War Stories in Pictures* (), o šnekamojoje kalboje žinomas kaip *Commando Comics* (), yra britų komiksų knygų serija, kuri iš pradžių buvo piešiama remiantis įvairiais atvejais iš Pirmojo ir Antrojo pasaulinio karų. Komiksas iki šiol yra leidžiamas. Jis yra populiariausias komiksas apie karą Britanijoje.

Istorijoms yra būdingi tam tikri motyvai: drąsa, bailumas, patriotizmas, mirtis dėl savo šalies, kilnūs veiksmai, arbatos gaminimas pavojaus akivaizdoje ir kita.

## Publikacijos istorija

Komiksų serijos, tada vadinosi *Commando War Stories in Pictures*, buvo išleistos D.C. Thomson iš Dandi, Škotija, 1961 m. liepa.

Tai buvo papildymas kompanijos aukštų reitingų komiksų, tokių kaip The Beano irThe Dandy. Per komikso leidimo metus du numeriai buvo leidiami per mėnesį, bet dėl didėjančio populiarumo buvo pradėta leisti keturis numerius per mėnesį. Nuo 1971 m. jau buvo leidžiami aštuoni numeriai per mėnesį. Nuo 539 numerio kelios istorijos buvo perspausdintos. 1993 m. komikso pavadinimas pasikeitė į *Commando For Action and Adventure*.

Kaip ir komiksai, metraščiai buvo taip pat išleisti 1989 m. ir 1990 m., kiekviename buvo po septynias naujas istorijas. Metraščiai buvo spalvoti.

## Kitose kalbose

Komiksai buvo populiarūs Suomijoje, vadinosi „Korkeajännitys“, tai reiškia „aukštas susijaudinimas“ – tai žodžių žaismas su „korkeajännite“, kas reiškia „aukšta įtampa“.

Šie komiksai taip pat buvo leidžiami ir Indijoje.
Oltenica

**Oltenica** () – Rumunijos miestas ir municipijus Kelerašio apskrityje, kairiajame Ardžešo krante, toje vietoje, kur ši upė pasiekia Dunojų. Kitoje Dunojus pusėje yra Bulgarijos miestas Tutrakanas.

## Istorija
Kasinėjimai Gumelnicos kalvoje atskleidė įspūdingą neolito laikų gyvenvietę (Gumelnicos-Karanovo kultūra), datuojamą 4 tūkst. m. pr. m. e.

Šioje vietovėje pradžioje buvo senovės Romos įtvirtinimai, vėliau – Bizantijos. Vadinti jie *Constantiola*, čia buvo pirmųjų Dakijos vyskupų sostinė.

1515 m., valdant Neagoe Basarabui, pirmą kartą paminėtas miestas Oltenica.

Krymo karo metais šioje vietoje osmanų kariuomenė bandė forsuoti upę, Rusijos kariuomenė patyrė didelių nuostolių.
1877–1878 m. Rusijos-Turkijos karo metu Oltenica buvo svarbus punktus, per kurį Rumunijos kariuomenė įžengė į Bulgariją padėti Rusijos kariuomenei, apgulusiai Plevnos tvirtovę.

Pirmojo pasaulinio karo metais Oltenicos ir *Turtucaia* įgulos ne sykį imdavo apšaudyti viena kitą. Šią vietą pasirinko ir sąjunginės Vokietijos imperijos ir Bulgarijos kariuomenės, įsiveržimui į Rumunijos teritoriją.
Įdomus mūsų momentas

**Įdomus mūsų momentas** – bulvarinis savaitraštis, ėjęs 1928–1940 m. Šiauliuose.

## Istorija

1928–1933 m. vadinosi *„Momentas“*, 1930–1933 m. – *„Mūsų momentas“*. Tiražas 1933 m. – 3000 egz. Redaktorius Bronius Buišas.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* „Įdomus mūsų momentas“. E-paveldas.lt
Kepler-20e

**Kepler-20e** – egzoplaneta, skriejanti apie Kepler-20 žvaigždę. Tai pirmoji Saulės tipo žvaigždės sistemoje atrasta planeta, kurios spindulys mažesnis nei Žemės (0,868+0,074 R -0,096). Nuo Saulės sistemos Kepler-20e nutolusi apie 1000 šviesmečių, ji yra Lyros žvaigždyne.

Kepler-20e yra antra planeta (pirmoji Kepler-20b) pagal nuotolį nuo savo žvaigždės. Temperatūra (siekia 1040 K) joje per aukšta, kad planetos paviršiuje galėtų egzistuoti skystas vanduo. Viena planetos pusė yra nuolat atgręžta į žvaigždę, apie kurią skrieja. Veikiausiai ši planeta yra geologiškai aktyvi.

Apie šios bei dar vienos tos pačios sistemos planetos (Kepler-20f) atradimą buvo paskelbta 2011 m. gruodžio 20 d.

## Orbita

Kepler-20e didysis pusašis yra 0,0507 av, orbitos periodas – 6,098 dienos (galima paklaida itin maža). Planetos inklinacija – 87,50°, todėl jos tranzitai gali būti stebimi iš Saulės sistemos. Kaip ir kitos tos pačios sistemos planetos, Kepler-20e turi aukštą maksimalų ekscentricitetą – 0,28.

## Išnašos

## Nuorodos
*Planetos duomenys Nasa.gov svetainėje (anglų k.)
Izvestija C.I.K sovetov rab., kr. i kr.-arm. dep. Sov. Soc. Resp. L. i B.

**Izvestija C.I.K sovetov rab., kr. i kr.-arm. dep. Sov. Soc. Resp. L. i B.** () – komunistinis laikraštis, ėjęs 1919 m. balandžio 9 – 19 d. Vilniuje.

## Istorija

Išėjo keturi numeriai rusų kalba.

## Šaltiniai
Izveztija Vremennogo revoliucionnogo rabočekretjanskogo pravitelstva Litvy

**Izveztija Vremennogo revoliucionnogo rabočekretjanskogo pravitelstva Litvy** () – komunistinis laikraštis, išėjęs 1919 m. sausio 11 d. Daugpilyje rusų kalba.

## Istorija

Buvo paskelbta Tarybų Lietuvos laikinosios revoliucinės vyriausybės manifestas, vyriausybės ir Vilniaus darbininkų atstovų tarybos oficialių dokumentų, Vinco Kapsuko, Stanislavo Petrovskio straipsnių, korespondencijų apie Tarybų valdžios kūrimą Lietuvoje.

## Šaltiniai
Jaunas darbininkas

**Jaunas darbininkas** – LKP CK laikraščio „Darbininkų atstovas“ priedas jaunimui, ėjęs 1922 m.

## Istorija

Išėjo du numeriai. Bendradarbiavo Juozas Greifenbergeris, Antanas Virkutis. Redaktoriai Barbora Eidukevičienė ir Ignas Gaška.

## Šaltiniai
Jaunas darbininkas (laikraštis)

**Jaunas darbininkas** – LKJS Kauno rajono komiteto laikraštis, nelegaliai ėjęs 1932–1934 m. Kaune. 1934 m. redagavo Benjaminas Fogelevičius.

## Šaltiniai
Jaunasis komunistas

**Jaunasis komunistas** – LKJS Centro biuro laikraštis, nelegaliai ėjęs vieną kartą per mėnesį 1920–1922 m. Kaune, Tilžėje.

## Istorija

1920 m. leido Lietuvos ir Baltarusijos Komunistinės Jaunimo Sąjungos Centro biuras ir Kauno komitetas. Nr. 1-2 spausdintas hektografu, Nr. 3 – pogrindinėje spaustuvėje. Redaktoriai: Juozas Greifenbergeris ir Bronius Pranskus.

## Šaltiniai
Jaunasis komunistas (1920)

**Jaunasis komunistas** – Lietuvos ir Baltarusijos Komunistinės Jaunimo Sąjungos Lietuvos Centro biuro leidinys, išėjęs 1920 m. spalio 25 d. Kaune lietuvių, rusų ir jidiš kalbomis. Daugintas hektografu. Redaktorius Juozas Greifenbergeris.

## Šaltiniai
The Serpent's Egg

**„The Serpent’s Egg“** ('gyvatės kiaušinis') – ketvirtasis studijinis iš Australijos kilusios ethereal/gothic grupės „Dead Can Dance“ albumas, išleistas 1988 m. Jis įrašytas Londone, daugiabučio namo bute. Albumo viršelyje pavaizduota dviejų upių džiunglėse santaka.

Šiame albume įrašytas vienas garsiausių „Dead Can Dance“ kūrinių *The Host of Seraphim*. Jis panaudotas eilėje filmų, tarp jų „Baraka“, „Vexille“, „Pražūtingas rūkas“, „Pelėdų Karalystės sargai“ ir kt. Kitas albumo kūrinys *Severance* perdainuotas grupių „Ride“ ir „Bauhaus“.

## Kūriniai
# „The Host of Seraphim“ – 6:18
# „Orbis de Ignis“ – 1:35
# „Severance“ – 3:22
# „The Writing on My Father’s Hand“ – 3:50
# „In the Kingdom of the Blind the One-Eyed Are Kings“ – 4:12
# „Chant of the Paladin“ – 3:48
# „Song of Sophia“ – 1:24
# „Echolalia“ – 1:17
# „Mother Tongue“ – 5:16
# „Ullyses“ – 5:09

## Autoriai
* Lisa Gerrard – vokalas
* Brendan Perry – vokalas, ratukinė lyra
* Andrew Beesley – altas
* Sarah Buckley – altas
* Tony Gamage – violončelė
* Alison Harling – smuikas
* Rebecca Jackson – smuikas
* David Navarro Sust – vokalas
* John A. Rivers – prodiusavimas (kūriniai 1, 2, 7, 10)
* Vaughan Oliver – dizainas (su Brendan Perry)

## Šaltiniai
Informacie

**Informacie** () – komunistinis laikraštis, ėjęs 1933 m. liepos 11 d. – rugpjūčio 11 d. Kaune jidiš kalba.

## Istorija

Bendradarbiavo Barelis Fridmanas, Moisiejus Jofė, Chloinė Levinas. išėjo keturi numeriai, o Nr. 5 buvo konfiskuotas.

## Šaltiniai