open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Užubalių piliakalnis

**Užubalių piliakalnis**, *Kartuvių Kalnas* – piliakalnis Rokiškio rajono savivaldybės teritorijoje, prie Užubalių kaimo, Juodupės seniūnija, ant Lietuvos ir Latvijos sienos. Pasiekiamas keliu Skuomantai (Užubaliai) – Vizgybė, Užubaliuose, miško pradžioje pasukus į dešinę šiaurės kryptimi sunykusiu keliuku ir paėjus mišku link sienos 1 km, yra miške, ant Lietuvos–Latvijos sienos. Latvijoje jis žinomas *Petruki (Petriki)* vardu.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas apylinkėje dominuojančios kalvos, esančios ant sienos su Latvija, viršūnėje (altitudė 134,6 m). Aikštelė ovali, pailga šiaurės rytų – pietvakarių kryptimi, 26x13 m dydžio. Šiaurės vakarų šlaite, 2 m žemiau aikštelės yra 2 m pločio terasa. Šlaitai statūs, iki 35 m aukščio, viršutinėje 2 m aukščio dalyje dirbtinai statinti.

Aikštelėje stovi pasienio stulpas 1251. Lietuvai priklauso tik 6 m ilgio aikštelės šiaurės rytų kraštas ir piliakalnio kalvos pietinis bei rytinis šlaitai. Latvijos pusėje papėdėje 1937 m. rastas akmeninis kirvelis. Piliakalnis apaugęs mišku su prakirsta sienos juosta.

Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečio pr. m. e. pabaiga – I tūkstantmečio pradžia. 2009 m. gruodžio 9 d. Kultūros paveldo departamento prie Kultūros ministerijos nekilnojamojo kultūros paveldo vertinimo tarybos posėdyje (protokolo Nr. VT-94) nutarta Užubalių piliakalniui suteikti teisinę apsaugą, įrašyti į Kultūros vertybių registrą, apibrėžti teritorijos ribas.

## Šaltiniai

* Juris Urtāns. Elkšņi – Alksniai. Pieminekļi abpus robežai // Labietis. Chicago, 1993. p. 2972–2976.

## Nuorodos
* Lietuvos piliakalniai. Užubaliai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Achnophora

**Achnophora** – astrinių (*Asteraceae*) šeimos augalų vienarūšė gentis. Aprašyta 1883 m.

Vienintelė genties rūšis *[[Achnophora tatei]]* endeminė Kengūrų saloje (Pietų Australija). Randama drėgnose, pelkėtose vietose.

## Išnašos

## Nuorodos
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF)
Nasvytis

* Algimantas Nasvytis – architektas, pedagogas
* Algirdas Leonas Nasvytis – inžinierius, sporto ir visuomenės veikėjas
* Motiejus Nasvytis – gydytojas, pedagogas, visuomenės veikėjas
* Steponas Nasvytis – farmacininkas, vaistininkas, Barborlaukio dvarininkas
* Vytautas Nasvytis – architektas, dailininkas, pedagogas
Barborlaukio dvaras

**Barborlaukio dvaras** (arba ***Barbarypolio dvaras***) –  naujojo savininko renovuotas dvaras Vidurio Lietuvoje, lietuviškoje Šveicarijoje (Barborlaukis, Dumsių seniūnija, Jonavos rajonas). Šiuo metu dvaras orientuojasi į asmenines ir verslo šventes, deja, tačiau nėra atviras lankytojams. Anksčiau, kol dvaras nebuvo atnaujintas, jame vykdavo kasmetinis renginys „Barborlaukio godos” (šventė). Dvaro istoriją 2005–2006 m. projekto „Išsaugokime kultūros paveldą“ metu užrašė Šveicarijos pagrindinės mokyklos bendruomenės nariai – 3, 4, 7, 8 klasių mokiniai (amžius: 11-14 m.), mokytojai.

Nuo 2021 m. dvare žiemos sezonu būna atidarytas Kalėdinis kiemelis.

## Istorija
XIX a. Barborlaukis minimas kaip „dvaras Kauno paviete prie Varpės upelio tėkmės, 26 varstai nuo Kauno“. Senojo Barborlaukio dvaro valdos buvo gana didelėje teritorijoje, kurio ribos – apie 6 km nuo Skarulių ir 2 km nuo Neries upės. Dvaras priklausė Čapskiams, apsigyvenusiems dvare 1863 m. sukilimo įvykių metu), vėliau – Popovams.

1922 m. po žemės reformos dvaro žemė išdalinta savanoriams. B. Daunoravičius pardavinėjo dvaro žemes. Vėliau apie 90 ha nupirko Gabrielius ir Alina Januškevičiai, iš jų – Steponas Nasvytis (1883–1972). Dvare lankydavosi žymūs politikai, pvz., Lietuvos Prezidentas Antanas Smetona (atvažiuodavo 3 automobiliais su palyda), visuomenės veikėjai.

## Asmenybės
* Dvarą valdė vienas įtakingiausių žmonių Jonavoje ir gerai žinomas visuomenės veikėjas, vaistininkas Steponas Nasvytis (1883–1976);
* Undinė Nasvytytė, bajorė

## Šaltiniai
Bažavalės piliakalnis

**Bažavalės piliakalnis su gyvenviete**, *Barsukalnis* – piliakalnis ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas 23750) Raseinių rajono savivaldybės teritorijoje, į vakarus nuo Ariogalos, Ariogalos seniūnija. Pasiekiamas iš plento  pasukus į kairę pietų kryptimi link Turbinavos, čia, kiek neprivažiavus autostrados , pasukus į kairę šiaurės rytų kryptimi, pavažiavus 1,3 km iki posūkio į dešinę pietryčių kryptimi, toliau 400 m iki sodybos, nuo jos paėjus 100 m į pietryčius.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas Dubysos dešiniojo kranto aukštutinės terasos krašte, bevardžio Dubysos intako kairiajame krante. Aikštelė keturkampė, orientuota šiaurės rytų – pietvakarių kryptimi, 10 m ilgio, 11 m pločio. Aikštelės vakarinėje pusėje supiltas 2 m aukščio, 22 m pločio kūgio formos pylimas, kurio 5 m aukščio išorinis šlaitas leidžiasi į 10 m pločio, 0,3 m gylio griovį. Pietrytiniame, šiaurės rytų ir šiaurės vakariniame šlaituose, 5 m žemiau aikštelės yra 3 m pločio terasa. Šlaitai statūs, 10 m aukščio.

Piliakalnis apardytas arimų, griovys - bulviarūsių. Jis dirvonuoja, šiaurinis šlaitas apaugęs lapuočiais. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu - II tūkstantmečio pradžia. 

## Gyvenvietė
Šiaurės vakarų ir pietvakarių papėdėse, 1 ha plote yra papėdės gyvenvietė. 200 m į pietus nuo piliakalnio yra IV a. – VI a. Kalniškių kapinynas, tyrinėtas 1985 m., 1989-2004 m. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 1,8 ha.

## Tyrimai
1961 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. 

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.164
* Dowgird T. Mapka archeologiczna okolicy nad dubiskiej od miasteczka Betygoły do okolicy Surwiłły // Przegląd historyczny. Warszawa. 1909. T. VIII, p. 365.
* Krzywicki L. W poszukiwaniu grodu Mendoga // Przegląd historyczny. Warszawa. 1909. T. VIII. Z. 1, p. 24-25.
* Покровский Ф. В. Археологическая карта Ковенской губернии. Вильна, 1899, c. 134.

## Nuorodos
* Lietuvos piliakalniai. Bažavalė
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Achnopogon

***Achnopogon*** – astrinių (*Asteraceae*) šeimos augalų gentis. Pavadinimas sudarytas sujungus du graikų kalbos žodžius: *achne* (pelai) ir *pogon* (barzda).

## Rūšys
**[[Achnopogon quelchioides]]*
**[[Achnopogon steyermarkii]]*
**[[Achnopogon virgatus]]*

## Nuorodos
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF) 
*
Longvangas

**Longvangai** ( – „Drakonas karalius“) – kinų mitologijoje keturios jūros dievybės, turinčios drakono išvaizdą. Jos valdo jūras, pagal kinų kosmologiją esančias keturiose pasaulio šalyse.

## Kilmė
Longvangų atsiradimo prielaidos buvo keturi drakonai (四龍), ant kurių jodinėjo mitiniai imperatoriai keturių šalių globėjai. Jie vadinosi keturiomis spalvomis, priklausomai nuo pasaulio šalies. Tokiu būdu buvo Baltasis drakonas, Mėlynasis drakonas, Raudonasis drakonas ir Juodasis drakonas (dar sakoma, kad centre viešpatavo Geltonasis drakonas). Ilgainiui jie sutapatinti su keturių pasaulio šalių globėjais.

Vėlyvųjų keturių drakonų Longvangų, kaip jūrų globėjų, atsiradimui didelę įtaką padarė Budizmo mitologijos dievybė Nagaradža. Jie ypač išpopuliarėjo XVI a., kuomet buvo aprašyti romanuose.

Dievybės yra vaizduojamos kaip drakonai, bet gali įgyti ir žmogaus išvaizdą. Jie gyvena krištolo rūmuose jūros dugne, kur jiems patarnauja krevetės, krabai. Drakonai ne tik atsakingi už audras jūrose, bet taip pat valdo debesis ir lietų.

## Sąrašas
Keturi longvangai turi savo vardus, kurie varijuoja. Romane Kelionė į Vakarus jų vardai šie:

* Rytų longvangas: Ao Guang (敖廣) – turintis didžiausią valdžią;
* Pietų longvangas: Ao Qin (敖欽);
* Vakarų longvangas: Ao Run (敖閏);
* Šiaurės longvangas: Ao Shun (敖順);

Longvangams garbinti yra pastatyta daug šventyklų, ypač rytinėje Kinijoje. Viena jų stovi Pekine.
Tabala

**Tabala**:

*Tabala, gyvenvietė Deltuvos seniūnijoje, Ukmergės raj. 
*Tabala, gyvenvietė Šilų seniūnijoje, Jonavos raj.
Kopūstas

**Kopūstas** (*Brassica oleracea*) – bastutinių (*Brassicaceae*) šeimos augalų rūšis. Tai dvimetis (kai kurie varietetai vienmečiai) žydintis augalas, kurio žiedai gausiažiedėje kekėje. Vainiklapiai geltoni, kartais balti. Ankštaros labai stambios. Stiebas lapuotas, apatiniai lapai stambūs, mėsingi. Visas augalas pilkai žalias.

Maistingosios medžiagos susikaupusios lapuose; čia yra vitaminų A, B1, B2, C, riebalų, angliavandenių ir kt. Jau graikai ir romėnai žinojo 3-10 kopūstų atmainų. Dabar jų yra šimtai.

Žymiausi kopūsto varietetai: gūžinis kopūstas, brokolis, žiedinis kopūstas (kalafioras), Briuselio kopūstas, ropinis kopūstas (kaliaropė), garbanotasis kopūstas ir kt.

Nuo kada kopūstai auginami Lietuvoje tiksliai nežinoma, greičiausiai XIV a. lietuviai kaip ir prūsai kopūstų neaugino. Tai liudija Prūsijos žemės kronika, kurioje rašoma, kad pamatę kryžiuočius valgant kopūstus prūsai stebėjosi, kad šie gali valgyti žolę.

## Produkcija

## Etimologija
Žodis *kopū̃stas* (dar minimas kaip *kapūstas*), kaip ir  – skolinys iš slavų kalbų (, rus., ukr., ). Slaviškas pavadinimas greičiausiai iš persimaišiusių žodžių: viduramžių ,  (‘mišinys, sudėtis; kompotas; trąšos’ ← ‘sudėti žalumynai, mišrainė’; plg. vid. vok. aukšt. *kumpost* ‘kompotas; rauginti
kopūstai’) ir vid. vok. aukšt. *kаррȗʒ* (‘kopūsto kotas, kočėnas’ ←  ‘galva’).

## Šaltiniai
Jonavos Europa

**Jonavos Europa** – Jonavos rajono dalis, apimanti vietos gyvenvietes su Europos sostinių ir valstybių pavadinimais (Paryžius, Londonas, Šveicarija ir Venecija). Taip pat Jonavos krašto muziejaus Turizmo informacijos centro maršrutas. Ekskursija suaugusiems ir vyresnių klasių moksleiviams (pvz., autobusu, trukmė – 3 valandos). Gegužės 1 d. (Lietuvos įstojimo į Europos Sąjungą dieną) jonaviečiai pažymėjo europietiškus pavadinimus turinčiuose Jonavos rajono kaimuose. Įvairias akcijas ir ekskursijas čia organizavo Jonavos kūno kultūros ir sporto centras, sveikatos stiprinimo klubas „Šaltinėlis" bei Jonavos krašto muziejus. Žygiuose po Jonavos „Europą“ dalyvauja dviratininkai, pėstieji ir orientacinio sporto mėgėjai. Viena iš didžiausių rengiamų akcijų – dviračių žygis Jonava-Paryžius-Londonas-Šveicarija (kiekviename šių kaimų dalyviai pasodino po ąžuoliuką, o į Jonavą iš minėtų kaimų parvežė žemės Europos medžio sodinimui)

## Šaltiniai
Varšuvėlė

**Varšuvėlė** – viensėdis Trakų rajono savivaldybėje, 4 km nuo Rūdiškių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Jonavos turgus

**Jonavos turgus** – prekyvietė (turgus) Jonavos rajone. Pagrindinis – Jonavos miesto centre (Turgaus g. 7; kitas – Fabriko g.). Atitinkama vieta nuo seno žinoma kaip turgaus prekyvietė; jos gatvė pavadinta Turgaus vardu.

## Istorija
1750 m. Augusto III M. Kosakovskienei suteiktoje privilegijoje tarp kitų tautos atstovų minimi kaip galimi būsimi gyventojai (*…įkurti Jonavos [[miestelis|miestelį]], leisti jame [[turgus]] ir prekymečius, apgyvendinti [[laisvė|laisvus]] įvairių religijų žmones, t. y. [[krikščionybė|krikščionis]], [[totoriai|totorius]], žydus…*).

1836 m. nutiesus traktą Peterburgo-Varšuva, vystėsi prekyba augo Jonavos gyventojų skaičius. Miestelyje padaugėjo pirklių, taip pat atvykstančių į turgus ir muges. Jonavos turgūs ir mugės garsėjo grūdų, arklių prekyba. Tarpukariu mugės Jonavoje vykdavo retai, daugiausia prekiauta tik turgų dienomis.

2010 m. turgus atnaujintas, įrengtas stogas, atnaujintos tvoros, įrengti atskiri vidaus prekystaliai, paviljonai.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Jonavos turgavietėje ir jos prieigose daugiausia teisės pažeidimų padaro romų tautybės asmenys  (Naujienų portalas, Alfa.lt)
* Atgijo BLUSŲ turgus
Darbutų II piliakalnis

**Darbutų II piliakalnis** – piliakalnis Raseinių rajono savivaldybės teritorijoje, į pietus nuo Darbutų kaimo, Betygalos seniūnija, Dubysos regioninis parkas, 400 m į šiaurės vakarus nuo Darbutų pirmojo piliakalnio. Pasiekiamas plentu Ariogala – Betygala pervažiavus Kirkšnovę, pakilus plentu į Dubysos šlaitą, jame pasukus į kairę vakarų kryptimi žvyrkeliu, vedančiu Vandžių link, pavažiavus 100 m – yra 30 m į dešinę šiaurėje, miške.

## Piliakalnis

Piliakalnis rengtas Dubysos aukštutinės terasos krašte esančiame aukštumos kyšulyje. Aikštelė keturkampė, pailga pietų – šiaurės kryptimi, 25x8 m dydžio. Jos šiauriniame gale supiltas 9 m ilgio, 1,7 m aukščio, 14 m pločio pylimas, kurio išorinis 3 m aukščio šlaitas leidžiasi į 9 m pločio, 1 m gylio griovį. Šlaitai statūs, 15-20 m aukščio.

Pylime iškasta duobė. Piliakalnis apaugęs mišriu mišku, medžiai nuo aikštelės kirsti.

Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu – II tūkstantmečio pradžia. Kultūros paveldo departamento Nekilnojamojo kultūros paveldo vertinimo tarybos 2007-02-20 aktas Nr. KPD-RM-238 dėl paskelbimo kultūros paminklu. Paminklo teritorijos plotas 24000 m².

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Lietuvos piliakalniai. Darbutai II
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Luke Howard

**Luke Howard** (1772 m. lapkričio 28 Londone, Didžioji Britanija – 1864 m.) – farmacininkas farmakologas, meteorologas.

## Biografija
Tėvai – Robertas Howard, verslininkas, motina – Elizabeth Howard. Lukas buvo 7 metams išsiųstas mokytis į *[[Grammar School]]* (Burforde, netoli Oksfordo). Domėjosi gamtos mokslais, meteorologija (ypač debesimis). 11 metų amžiaus vaikui
įsiminė neįprasti 1783 m. gamtos reiškiniai, Laki ugnikalnio įsiveržimas liepos 8 d.

Baigęs mokslus, 1787 m. grįžo į Londoną, mokėsi pas Ollive Sims Stockporte, studijavo chemiją, botaniką ir prancūzų kalbą. 1795 m. gavęs iš tėvo startinį kapitalą verslui. Įkūrė "Howards and Sons Ltd.". 1807 m. – farmacijos įmonę. Veika – aprūpinimas chininu. Laboratorijas perdavė savo sūnui John Eliot ir pasišventė meteorologijai ir botanikai.

## Bibliografija
* *Average Barometer.* (1800)
* *Theories of Rain.* (1802)
* *On the Modification of Clouds.* (1802)
* Beginn des *Meteorological Register* (1806, publikacijos *Athenaeum Magazine* nuo 1807)
* *The Climate of London.* (2 tomai 1818–1819, II leidimas – 3 tomai, 1833)
* *Seven Lectures In Meteorology.* (skaityta 1817, publikuota 1837)
* *Barometrographia.* (1847)
Steponas Nasvytis

**Steponas Nasvytis** (; 1883 m. rugpjūčio 19 d. Palolyčio viensėdyje, Vainuto valsčius, Tauragės apskritis – 1976 m. vasario 26 d. Klyvlende, JAV) – farmacininkas, vaistininkas, visuomenės veikėjas, lietuvybės skleidėjas, Jonavos ir Kauno politikas, Barborlaukio dvarininkas, Amerikos lietuvių veikėjas, visuomenininkas.

## Biografija
1900 m. baigė Palangos progimnaziją, 1900–1904 m. mokėsi Kauno kunigų seminarijoje. 1907 m. Charkovo universitete išlaikė provizoriaus padėjėjo egzaminus. 1918 m. išlaikė egzaminus prie Maskvos universiteto, diplomuotas provizorius.

Dirbo vaistinėje. 1908 m. įsigijo vaistinę Subačiuje. Čia gyvendamas dalyvavo lietuvių tautinėje veikloje.
1918 m. drauge su J. Makausku, A. Vienuoliu-Žukausku bei V. Narbutu įsteigė vaistų didmeninės prekybos namus Vilniuje.
1919 m. įsigijo vaistinę Jonavoje. Jonavos savivaldos veikėjas. 1920–1925 m. Jonavos miesto valdybos pirmininkas, 1920–1923 m. Kauno apskrities tarybos pirmininkas. Vėliau dalyvavo Tautininkų sąjungos veikloje.

1934–1939 m. Lietuvos vidaus reikalų ministerijos Sveikatos departamento farmacijos referentas. Jam vadovaujant, 1938 m. parengta ir išspausdinta Lietuvos farmakopėja. 1939–1940 m. Vaistų sandėlio direktorius, 1944 m. pasitraukė į Vokietiją, 1947 m. atvyko į JAV. 1948–1955 m. Užsienio kalbų instituto darbuotojas, 1950 m. Amerikos lietuvių tautinės sąjungos skyriaus pirmininkas, nuo 1953 m. Lietuvos bičiulių sąjungos Klyvlendo skyriaus pirmininkas.

Nuo 1922 m. Lietuvos farmacininkų sąjungos valdybos pirmininkas, 1923–1927 m. ir 1930–1933 m. Lietuvos vaistininkų draugijos pirmininkas, „Farmacijos žinios” redaktorius. 1924–1931 m. ūkininkavo Bečių dvare, o vėliau gyveno Barbarypolio dvare Jonavos rajone.

Vedęs; žmona Juzefa. Sūnus Algirdas Leonas Nasvytis (1910–1981), inžinierius. Dukra Birutė Nasvytytė-Smetonienė, pianistė (vyras – Antano Smetonos sūnus Julius Smetona, teisininkas). Anūkas Antanas Smetona (1939–2012), pianistas.

## Šaltiniai
Šveicarijos tvenkinys

** Šveicarijos tvenkinys** – tvenkinys Jonavos rajone, Šveicarijos kaime (Dumsių seniūnija), 28 km nuo Kauno. Sudarytas užtvenkus Varpės upę (Neries intakas) 3,8 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietryčių į šiaurės vakarus – 1,6 km, plotis – iki 0,15 km. Altitudė 62,1 m. Kranto linija vingiuota, yra 3 nemažos įlankos: 2 į pietus (0,26 km ir 0,24 km ilgio) ir 1 į šiaurę (0,13 km ilgio). Vakarinis krantas aukštokas, kiti žemesni. Vakarinis ir rytinis krantai apaugę mišku (Dumsių miškas). Šiaurinėje pakrantėje stūkso buvusio Barborlaukio dvaro sodyba. Netoli yra kaimo turizmo sodyba (Barborlaukis). Teka Varpės upelis. Tvenkinio rytinę dalį skersai kerta vietinės reikšmės kelias. Šalia užtvankos yra įrengtas paplūdimys. Šveicarijos slėnyje rengiamos Joninės (Dumsių kultūros centras).

Sudarytas 1982 m.

Pietinėje pakrantėje įsikūręs Barborlaukio kaimas.

## Šaltiniai

* Tvenkinių katalogas. Aplinkos apsaugos ministerija. Kaunas, 1998
Daugėliškių piliakalnis

**Daugėliškių piliakalnis**, vadinamas Ožnugariu – piliakalnis (unikalus objekto MC kodas 2303; registro iki 2005 m. balandžio 19 d. Nr. A175) Raseinių rajono savivaldybės teritorijoje, prie Daugėliškių kaimo, Ariogalos seniūnija. Pasiekiamas iš senojo Žemaičių plento  atkarpos Ariogala – Lesčiai prieš Gynėvę pasukus į dešinę pietvakarių kryptimi, pavažiavus 400 m iki sodybos, nuo jos paėjus 150 m lauku kairiau pietvakarių kryptimi, yra miško pakraštyje.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas Gynėvės dešiniajame krante (dabar - tvenkinys), jos santakoje su bevardžiu upeliu. Aikštelė trapecinė, pailga šiaurės – pietų kryptimi, 25 m ilgio, 11 m pločio šiaurėje pusėje bei 3 m pločio pietinėje dalyje, žemėjanti pietų kryptimi. Jos šiauriniame gale supiltas 11 m ilgio, 0,5 m aukščio, 7 m pločio pylimas, už kurio iškastas 4 m pločio 0,5 m gylio griovys. Už šio griovio supiltas antras 20 m ilgio, 0,3 m aukščio, 7 m pločio pylimas, už jo iškastas antras 25 m ilgio, 5 m pločio, iki 0,5 gylio griovys. Už jo yra 12 m pločio trečio pylimo vieta, už jo buvęs 6 m pločio, 1,5 m gylio griovys, jų liekanos matyti tik vakariniame šlaite, viršuje jie visiškai sulyginti. Šlaitai statūs, iki 20 m aukščio.

Į pietus nuo aikštelės dar yra 30 m ilgio palengva į pietvakarius žemėjantis šlaitas - greičiausiai likusi nenuplauta piliakalnio šlaito dalis. Piliakalnis labai apardytas arimų, šlaitai nuslinkę į upelį, rytinė aikštelės dalis nuplauta. Jis apaugęs mišriu mišku, aikštelė prakirsta. Lietuvos Respublikos kultūros ministro įsakymas dėl pripažinimo valstybės saugomu 2005-04-29; Nr. ĮV-190. Paminklo teritorijos plotas 11000 m².

## Tyrimai
1996 m. Arūnas Strazdas pirmajame pylime iškasė 4 m² šurfą, 15-20 cm gylyje rado molio tinko gabalų sluoksnį. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu - II tūkstantmečio pradžia.

## Šaltiniai

* Naujai išaiškinamų istorijos ir kultūros paminklų sąrašas LR KPI 1995 01 31 raštas Nr. 01-7-127
* Gintautas Zabiela. Naujas Lietuvos piliakalnių sąrašo papildymas (1995–2000 m.) // Kultūros paminklai. Vilnius. 2001. T. 8, p. 23 (Nr. 4).

## Nuorodos
* Lietuvos piliakalniai. Daugėliškiai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Cámara Argentina de Productores de Fonogramas y Videogramas

**Cámara Argentina de Productores de Fonogramas y Videogramas** (**CAPIF**) () – nepelno siekianti organizacija, kuri reguliuoja Argentinos muzikos industriją. Taip pat ji yra IFPI narė.

## Istorija
Ši organizacija buvo sukurta 1958 m. birželio 29 d. Organizacijos būstinė yra Buenos Airėse, o CAPIF prezidentas – José Adolfo Verde.

## Pardavimų atestacija

1980 m. sausį CAPIF nustatė reikalavimus gauti platininę ir auksinę sertifikaciją. Šie reikalavimai galiojo iki 2000 m.:

*[[Singlas|Singlai]]*:
* Auksinis: 50.000
* Platininis: 100.000

*[[Albumas|Albumai]]*:
* Auksinis: 30.000
* Platininis: 60.000
* Deimantinis: 500.000

*[[Kompiliacija (albumas)|Kompiliaciniai albumai]]:*
* Auksinis: 100.000
* Platininis: 200.000

Nauji kriterijai įsigaliojo 2001 m. sausio 1 d.:

* Auksinis: 20.000
* Platininis: 40.000
* Deimantinis: 250.000

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė (ispanų k.)
Gabrieliškių piliakalnis

**Gabrieliškių piliakalnis su gyvenviete**, vadinamas *Viškalniu* – piliakalnis ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas ) Raseinių rajono savivaldybės teritorijoje, į šiaurė nuo Žvirgždžių kaimo, Girkalnio seniūnija. Pasiekiamas keliu Girkalnis – Plingiai Naukaimyje pasukus į kairę pietų kryptimi, pavažiavus 700 m – yra į kairę, šiaurės rytuose. 

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje. Aikštelė ovali, pailga šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi, 34x23 m dydžio. 2 m žemiau aikštelės yra tarsi terasa. Šlaitai statūs, 6-7 m aukščio.

Aikštelė apardyta apkasų, arimų. Piliakalnis dirvonuoja, šiaurės rytų ir šiaurės vakarų pašlaitėse auga pavieniai beržai.

Pietinėje papėdėje, 0,3 ha plote yra papėdės gyvenvietė. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 0,76 ha, fizinio apsaugos zonos pozonio plotas 3700 m².

## Tyrimai
1910 m. Liudvikas Kšivickis ištyrė aikštelės pietinę pusę, 350 m². Aptiktas iki 1 m storio III a. – IV a. kultūrinis sluoksnis su akmenų grindiniais, lygia ir grublėta keramika, geležiniais (ietigaliai, peiliai) ir žalvariniais (antkaklių ir apyrankių fragmentai, žiedai) dirbiniais. Aikštelėje rasta 2x2,5 m dydžio duobė siaurėjančiu dugnu su suanglėjusiais grūdais, 6 Senovės Romos monetomis. 1967 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečio pirmąja puse. 

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.165

## Nuorodos
* Lietuvos piliakalniai. Gabrieliškės
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Nevermore

**Nevermore** – Jungtinių Amerikos Valstijų metalo muzikos grupė iš Sietlo, įkurta 1992 metais. Grupė sujungia skirtingus metalo muzikos žanrus, tokius kaip progresyvusis metalas, power metalas, thrash metalas bei groove metalas, naudodama labai plataus diapazono vokalą.

Grupė nebeaktyvi nuo 2011 m. dėl asmeninių nesutarimų tarp grupės narių.

## Istorija
Nevermore 1992 metais įkūrė Warrel Dane, Jim Sheppard ir Jeff Loomis po jų buvusios grupės, Sanctuary, iširimo.

1994 metais prie grupės prisijungė būgnininkas Van Williams. Nuo tada grupės nariai nesikeitė.

## Grupės nariai
### Dabartiniai nariai
* Warrel Dane - vokalas (1992–)
* Jeff Loomis - gitara (1992–)
* Jim Sheppard - bosinė gitara (1992–)
* Van Williams - mušamieji (1994–)

### Buvę nariai
* Pat O'Brien - gitara (1994–1996)
* Tim Calvert - gitara (1997–2000)
* Steve Smyth - gitara (2004–2007)
* Mark Arrington - mušamieji (1993–1994)

## Diskografija
### Studijiniai albumai
* *[[Nevermore (albumas)|Nevermore]]* (1995)
* *[[The Politics of Ecstasy]]* (1996)
* *[[Dreaming Neon Black]]* (1999)
* *[[Dead Heart in a Dead World]]* (2000)
* *[[Enemies of Reality]]* (2003)
* *[[This Godless Endeavor]]* (2005)
* *[[The Obsidian Conspiracy]]* (2010)

### Gyvo garso albumai
* *[[The Year of the Voyager]]* (2008)

### Dainų rinkiniai
* *[[Manifesto of Nevermore]]* (2009)

## Šaltiniai

## Nuorodos
* metal-archives.com
* myspace.com
*
Galkaičių piliakalnis

**Galkaičių piliakalnis su gyvenviete**, *Gručkalnis* – piliakalnis ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas ) Raseinių rajono savivaldybės teritorijoje, Viduklės seniūnija. Pasiekiamas nuo kelio Paliepiai – Anžiliai pro buvusias Anžilių fermas pasukus į kairę vakarų kryptimi keliuku ir per pievas paėjus 900 m – yra tvenkinio šiaurės rytiniame krante.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas aukštumos kyšulyje Upių kairiajame krante, dabar - tvenkinys. Aikštelė trikampė, pailga pietvakarių – šiaurės rytų kryptimi, 22 m ilgio, 15 m pločio šiaurės vakarų krašte. Čia supiltas 3 m aukščio, 20 m pločio pylimas, kurio išorinis 4,5 m aukščio šlaitas leidžiasi į 28 m ilgio, 12 m pločio, 1,5 m gylio griovį. Šlaitai statūs, 8,5 m aukščio.

Piliakalnis apardytas arimų, apaugęs lapuočiais. Šiaurinėje papėdėje, 1 ha plote yra papėdės gyvenvietė. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu - II tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 3,86 ha.

## Tyrimai
1967 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. 

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.166
* Krzywicki L. W poszukiwaniu grodu Mendoga // Przegląd historyczny. Warszawa. 1909. T. VIII. Z. 1, p. 21.
* Покровский Ф. В. Археологическая карта Ковенской губернии. Вильна, 1899, c. 151.
* Petras Tarasenka. Lietuvos archeologijos medžiaga. Kaunas, 1928, 129 (Gailaičiai).

## Nuorodos
* Lietuvos piliakalniai. Galkaičiai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Ginaičių piliakalnis

**Ginaičių piliakalnis**, *Kalniškių piliakalnis* – piliakalnis Raseinių rajono savivaldybės teritorijoje, į šiaurę nuo Kalniškių kaimo, Ariogalos seniūnija. Pasiekiamas plentu  už sodų dešinėje iškart pasukus į dešinę šiaurės kryptimi, už 550 m - kairę šiaurės rytų kryptimi, pavažiavus tiesiai iki sodybos 1 km – yra 100 m į šiaurės vakarus nuo sodybos, kitapus griovos.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas aukštumos kyšulyje Alėjos ir Dubysos santakoje. Aikštelė pailga rytų – vakarų kryptimi, 15x17 m dydžio, 2,5 m žemesne rytine dalimi. Išliko tik jos centrinė dalis, nes šonai ir rytinis galas nuplauti, likęs iki 100 m ilgio ties pagrindu žemėjantis kyšulys - buvęs kalvos pagrindas. Aikštelės vakariniame gale supiltas 12 m ilgio, 2 m aukščio, 6 m pločio pylimas, kurio išorinis 2 m aukščio šlaitas leidžiasi į 15 m ilgio, 12 m pločio, 1,5 m gylio griovį. Šlaitai statūs, 30-35 m aukščio.

Piliakalnis apaugęs tankiais lapuočiais medžiais ir krūmais. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu - II tūkstantmečio pradžia. 

## Tyrimai
1967 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. 

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.164
* Dowgird T. Mapka archeologiczna okolicy nad dubiskiej od miasteczka Betygoły do okolicy Surwiłły // Przegląd historyczny. Warszawa. 1909. T. VIII, p. 364.
* Krzywicki L. W poszukiwaniu grodu Mendoga // Przegląd historyczny. Warszawa. 1909. T. VIII. Z. 1, p. 27.

## Nuorodos
* Lietuvos piliakalniai. Ginaičiai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Mondajaus krioklys

**Mondajaus krioklys** (, ) – krioklys rytų Paragvajuje, Aukštutinės Paranos departamente, Presidente Franko rajone, Mondajaus upėje. Aukštis ~40 m. Sudaro du šuoliai: aukštesnis pirmasis ir nedidelis antrasis. Debitas labai skiriasi priklausomai nuo laikotarpio. Krioklys ir jo apylinkės įeina į rajoninį parką.


|2012
Lyduvėnų I piliakalnis

**Lyduvėnų I piliakalnis**, vadinamas Danutės kalnu – piliakalnis Raseinių rajono savivaldybės teritorijoje, Lyduvėnuose, Šiluvos seniūnija. Pasiekiamas Lyduvėnuose, už geležinkelio tilto pasukus į dešinę pietų kryptimi link Velpesių, yra miško pradžioje, dešinėje, šiaurės vakaruose.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas Dubysos dešiniojo kranto aukštutinės terasos kyšulyje Lyduvos dešiniajame krante, jos žiotyse. Aikštelė trapecinė, pailga šiaurės rytų – pietvakarių kryptimi, 47 m ilgio, 24 m pločio šiaurės rytų gale, 10 m pločio - pietvakariuose. Ji iš pietvakarių įtvirtinta 4 pylimais ir tarp jų iškastais grioviais. Aikštelės krašte supiltas 1 m aukščio, 12 m pločio pylimas, kurio išorinis 4 aukščio šlaitas leidžiasi į 5 m pločio, 0,5 m gylio griovį. Už griovio supiltas antras 0,1 m aukščio, 4 m pločio pylimas, už kurio iškastas antras 2 m pločio, 0,1 m gylio griovys. Už šio griovio supiltas trečias 0,7 m aukščio, 8 m pločio pylimas ir iškastas trečias 4 m pločio, 0,4 m gylio griovys. Už šio griovio dar supiltas ketvirtas 0,2 m aukščio, 6 m pločio pylimas. Šlaitai statūs, 15 m aukščio.

Piliakalnis apardytas arimų, pylimai smarkiai nuskleisti, aikštelėje šalia pylimo iškasta duobė. Piliakalnis apaugęs mišriu mišku, aikštelė dirvonuoja.

## Tyrimai
1967 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu - II tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 28300 m².

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.166

## Nuorodos
* Lietuvos piliakalniai. Lyduvėnai I
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Lyduvėnų II piliakalnis

**Lyduvėnų II piliakalnis**, vadinamas *Barsukalniu* – piliakalnis Raseinių rajono savivaldybės teritorijoje, Lyduvėnuose, Šiluvos seniūnija.

## Piliakalnis

Piliakalnis yra 350 m į pietvakarius nuo Lyduvėnų pirmojo piliakalnio. Jis įrengtas aukštumos kyšulyje Lyduvos kairiajame krante. Aikštelė netaisyklingo keturkampio formos, pailga šiaurės rytų – pietvakarių kryptimi, 44 m ilgio, 5-20 m pločio, 2 m žemesniu šiaurės rytų galu. Jos pietvakarių krašte supiltas 14 m ilgio, 1,5 m aukščio, 14 m pločio pylimas, kurio 2,5 m aukščio išorinis šlaitas leidžiasi į 10 m pločio, 1,5 m gylio griovį. Šiaurės rytų šlaite, 4 m žemiau aikštelės yra 3 m pločio terasa, dar 3 m žemiau – kita 9 m pločio terasa. Šlaitai statūs, 18 m aukščio.

Aikštelės kraštai nugriuvę. Piliakalnis apaugęs lapuočiais. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 11000 m².

## Legenda
Pasak legendos, kadaise piliakalnyje stovėjo pilis, kurioje gyveno kunigaikštytė Danutė. Ji išlydėjo savo mylimąjį į karą su kryžiuočiais ir nesulaukė jo grįžtant. Likusi viena ji vis liejo ašaras ir taip susidarė Lyduvos upelis. O Danutės liūdesio vietą pradėta vadinti Lyduvėnais.

## Tyrimai
1967 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu – II tūkstantmečio pradžia.

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.166
* Gitana Kazimieraitienė. *Legendos pasakoja: Lietuvos geografiniai objektai.* Kaunas: Šviesa, 2008, 33 p. ISBN 5-430-04769-4.

## Nuorodos
* Lietuvos piliakalniai. Lyduvėnai II
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Lyduvėnų III piliakalnis

**Lyduvėnų III piliakalnis**, vadinamas *Kaukuriu* – piliakalnis Raseinių rajono savivaldybės teritorijoje, į pietryčius nuo Lyduvėnų, Šiluvos seniūnija, Dubysos regioninis parkas. Pasiekiamas keliu Kalniškiai – Lyduvėnai Lyduvėnų pradžioje už bevardžio upelio pavažiavus į dešinę šiaurės kryptimi 100 m iki buvusios fermos, yra į šiaurę nuo jos.

## Piliakalnis

Piliakalnis, priklausęs Dubysos gynybinei sistemai, yra 850 m į šiaurės rytus nuo pirmojo piliakalnio. Jis įrengtas Dubysos kairiojo kranto aukštumos kyšulyje, santakoje su bevardžiu upeliu. Aikštelė keturkampė, pailga šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi, apie 50 m ilgio, 20 m pločio. Išliko tik jos 15 m ilgio pietrytinė dalis, nes likusi aikštelės dalis su šiaurės vakarų krašte buvusiais įtvirtinimais (pylimu-grioviu) XX a. antrojoje pusėje suardyta eksploatuojant karjerą – įtvirtinimų vietą žymi nedidelis įdubimas šiauriniame šlaite. Šiaurės rytų šlaite, 5 m žemiau aikštelės yra 6 m pločio terasa. Šlaitai statūs, 11-20 m aukščio, viršutinėje 5-10 m aukščio dalyje pastatinti.

Piliakalnis smarkiai apardytas karjero, šiaurės rytų šlaite iškastas apkasas, pietrytiniame šlaite yra seno kelio žymės. Išlikusi aikštelės dalis ir pietinis šlaitas dirvonuoja, kita dalis apaugusi lapuočiais medžiais. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu - II tūkstantmečio pradžia. 

250 m į pietvakarius nuo piliakalnio buvo I tūkstantmečio - II tūkstantmečio pradžios senkapis (sunaikintas). 

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Lietuvos piliakalniai. Lyduvėnai III
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Jordanijos herbas

**[[Jordanija|Jordanijos]] herbas** buvo sukurtas 1921 m., o paskelbtas oficialiu šalies herbu 1934 m. rugpjūčio  25 d. 

Herbo viršuje pavaizduota karūna, kuri simbolizuoja šalyje vyraujančią monarchijos sistemą. Herbo viduryje yra erelis, stovintis ant mėlyno skritulio, kuris rodo islamo paplitimą visame pasaulyje. Žemiau mėlyno gaublio yra bronzinis skydas, kuris rodo tiesos ir teisių gynimą pasaulyje. Iš abiejų erelio pusių kyla didžiojo arabų sukilimo vėliavos. Bronzinio skydo šonuose yra pavaizduoti tradiciniai arabų ginklai - ietys, kardai ir lankai. Žemiau bronzinio skydo dešinėje yra palmės šakelė, o kairėje - trys kviečiai. Herbo apačioje įrašyti trys sakiniai: dešinėje „Aunas, didysis Al Šarifo Al Huseino bin Ali senelis“, centre „Jordanijos karalystės karalius“, kairėje „siekiantys Dievo paramos ir palydos“.
Nepalo herbas

Po Nepalo pilietinio karo **Nepalo herbas** pasikeitė. 2006 m. gruodžio 30 d. buvo įteisintas naujasis šalies herbas. Jo viršuje yra Nepalo vėliava, nuo jo į abi puses leidžiasi dvi eilės rododendro gėlių, kurios yra nacionalinės šalies gėlės. Po vėliava pavaizduotas dar vienas Nepalo simbolis - Everesto kalnai. Žemiau kalnų žalia spalva vaizduojami kalnuoti šalies regionai. Jų fone yra parodyta šalies ribų forma. Apačioje pavaizduotas vyrų ir moterų rankų paspaudimas rodo lyčių lygybę. Herbo apačioje sanskritu parašytas šalies šūkis: *जननी जन्मभूमिश्च स्वर्गादपी गरीयसी* (motina ir tėvynė yra svarbiau už rojų).
Vietnamo herbas

**[[Vietnamas|Vietnamo]] herbe** vyrauja šalies komunistų partijos simbolika - geltona žvaigždė raudoname fone. Sraigtas ir kviečiai simbolizuoja agrikultūros ir industrijos kooperaciją pagal komunistinį modelį. Toks modelis naudojamas Kinijos Liaudies Respublikos bei Rytų Vokietijos herbuose. Šis herbas oficialiai buvo įteisintas 1955 m. lapkričio 30 d.
Maldyvų herbas

**Maldyvų herbe** vaizduojamas kokoso medis, pusmėnulis ir dvi sukryžiuotos šalies vėliavos.

Kokosas yra svarbus Maldyvų gyventojų pragyvenimo šaltinis, todėl šis medis parinktas būti herbe. Musulmoniškas pusmėnulis ir žvaigždė viduje simbolizuoja Maldyvų gyventojų tikėjimą. Herbo apačioje arabų kalba parašytas *الدولة المحلديبية‎* vietinio herojaus Mahalo Dibiyato vardas.
Urbonas VIII

**Urbonas VIII** (, tikrasis vardas *Maffeo Barberini*, g. 1568 m. balandžio 5 d. Florencija, Italija – 1644 m. liepos 29 d. Roma, Italija) – Romos katalikų bažnyčios popiežius, pareigas ėjęs nuo 1623 iki 1644 m.

## Biografija
M. Barberini gimė Florencijos pirklių šeimoje. Mokėsi Pizos universitete, kuriame 1589 m. gavo teisės daktaro laipsnį. 1601 m. paskirtas popiežiaus legatu Prancūzijoje. 1604 m. popiežius Klemensas VIII suteikė jam garbės – Nazareto arkivyskupo – titulą ir paskyrė nuncijumi Prancūzijoje. 1606 m. tapo kardinolu ir legatu Bolonijoje. 1623 m. rugpjūčio 6 d. susirinkusi konklava jį išrinko popiežiumi. Jo pontifikato metu Europoje vyko Trisdešimtmetis karas. Valdymo laikotarpiu Urbonas VIII rėmė jėzuitų misijas Pietų Amerikoje, Kinijoje ir Japonijoje, buvo kaltinamas Bažnyčioje itin išplitusiu nepotizmu, patvirtino Ignaco Lojolos kanonizavimą, taip pat kanonizavo kelis kitus asmenis. 1633 m. Urbonas VIII privertė Galilėjų atsisakyti heliocentrizmo pažiūrų. Urbonas VIII – paskutinis popiežius, 1641 m. pradėjęs vidinamąjį Castro karą ir jėga išplėtęs Popiežiaus valstybės teritoriją. Vatikane Urbonas VIII įsteigė arsenalą, o Tivoli mieste šalia Romos – ginklų fabriką. Popiežius taip pat buvo didelis menų rėmėjas. Valdant Urbonui VIII Popiežiaus valstybė įklimpo į dideles skolas.

## Nuorodos
* Sąrašas:Popiežiai
Samdrup Džongkharas

**Samdrup Džongkharas** () – miestas Butano šalies pietryčiuose, šalia Indijos sienos. Samdrupo Džongkharo rajono administracinis centras.
Achyrachaena

**Achyrachaena** – astrinių (*Asteraceae*) šeimos augalų vienarūšė gentis. Auga Kalifornijoje, pietų Oregone ir šiaurės Žemutinėje Kalifornijoje.

## Rūšys
* *[[Achyrachaena mollis]]*

## Nuorodos
* Jepson vadovas: ''Achyrachaena''
* Jungtinių Valstijų žemės ūkio departamentas (USDA) Gamtinių išteklių išsaugojimo tarnyba (NRCS)
* CalPhotos archyvo nuotraukos
Achyrocline

***Achyrocline*** – astrinių (*Asteraceae*) šeimos augalų gentis. Pavadinimas sudarytas sujungus du graikų kalbos žodžius: *achyr-* (pelai), *clinos* (linkti). 

## Rūšys
* *[[Achyrocline glandulosa]]*
* *[[Achyrocline hallii]]*
* *[[Achyrocline mollis]]*
* *[[Achyrocline satureioides]]*

## Nuorodos
*
Achyropappus

***Achyropappus*** – astrinių (*Asteraceae*) šeimos augalų gentis. Pavadinimas sudarytas sujungus du graikų kalbos žodžius: *achyr-* (pelai), *pappus* (žemyn).

Rūšis Achyropappus anthemoides yra kilusi iš centrinės Meksikos.

## Rūšys
* *[[Achyropappus acaulis]]*
* *[[Achyropappus ambiguus]]*
* *[[Achyropappus andinus]]*
* *[[Achyropappus anthemoides]]*
* *[[Achyropappus arenarius]]*
* *[[Achyropappus barbatus]]*
* *[[Achyropappus chondrilloides]]*
* *[[Achyropappus chrysanthus]]*
* *[[Achyropappus coronopifolius]]*
* *[[Achyropappus maritimus]]*
* *[[Achyropappus pedatus]]*
* *[[Achyropappus schkuhrioides]]*
* *[[Achyropappus schkunhrioides]]*
* *[[Achyropappus sessiliflorus]]*
* *[[Achyropappus woodhousei]]*

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF)
*
Pohjola

**Pohjola** – suomių mitologijoje – mitinė šiaurės žemė, Kalevos žemės priešingybė. Tai šalta, laukinė žemė, blogio karalystė, valdoma blogio valdovės Louhi.

Pasak Kalevalos, Pohjoloje įkalintos stebuklingosios Ilmarineno nukaltos girnos Sampo. Didvyris Veinemeinenas bando jas sugrąžinti.
Uzbekijos herbas

Dabartinis **[[Uzbekistanas|Uzbekistano]] herbas** herbas buvo įteisintas 1992 m. liepos 2 d. Jis yra panašus į buvusios Uzbekijos TSR respublikos herbą. Dabartiniame herbe buvo išimti komunistiniai simboliai.

Herbas yra ovalo formos – jame vyrauja nacionalinės šalies spalvos – mėlyna, žalia ir balta. Herbo vainikas sudarytas iš medvilnės kairėje ir kviečių dešinėje – pagrindinių agrikultūros šalies elementų.

Herbo viršuje yra islamo, kurį išpažįsta daugelis Uzbekistano gyventojų, simbolis – Rub El Hizbo žvaigždė. Herbo viduryje pavaizduotas mitologinis humo paukštis – laisvės meilės ir džiaugsmo simbolis. Už paukščio matyti Uzbekistano kraštovaizdis – virš kalnų tekanti saulė. Dvi tekančios upės simbolizuoja Amudarją ir Syrdarją.
Acomis

***Acomis*** – astrinių (*Asteraceae*) šeimos augalų gentis.

## Rūšys
* *[[Acomis acoma]]*
* *[[Acomis bella]]*
* *[[Acomis kakadu]]*
* *[[Acomis lesteri]]*
* *[[Acomis macra]]*
* *[[Acomis rutidosea]]*
* *[[Acomis rutidosis]]*
* *[[Acomis rutidosus]]*

## Nuorodos
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF) 
*
Odoakras

**Odoakras** (435–493 m. vasario 2 d.) – germanų federacijos generolas, kuris 476 m. rugsėjo 4 dieną nuvertė Romulą Augustulą – paskutinįjį Vakarų Romos imperatorių.

Apie ankstyvą Odoakro gyvenimą yra mažai žinoma. Jo tėvas buvo Edekas, hunų pavaldinys.

## Biografija

Kai Orestas 475 metais buvo Vakarų Romos imperatoriaus Julijaus Nepočio paskirtas karo vadu ir patricijumi, Odoakras tapo Italijos germanų federacijos vadu. Norėdamas įgauti jų paramą ir paimti valdžią, Orestas federatams pažadėjo trečdalį Italijos žemių, jeigu jie sukils prieš imperatorių Nepotį. Federatai priėmė pasiūlymą ir sukėlė maištą, kaip planuota.

475 m. rugpjūčio 28 dieną Nepotis pabėgo į Dalmatiją. Tada Orestas savo nepilnametį sūnų Momilą paskelbė imperatoriumi Romulu Augustulu. Odoakras nugalėjo Orestą, paėmė jį į nelaisvę ir nužudė. Po sukilimo, germanų federatai ir didelė dalis romėnų kariuomenės paskelbė Odoakrą Italijos karaliumi. 476 m. Odoakras užėmė Ravenos miestą ir tų pačių metų rugsėjo 4 dieną privertė Vakarų Romos imperatorių Romulą Augustulą atsisakyti sosto.

476 metais Odoakras oficialiai tapo pirmuoju germanų karaliumi Italijoje. Odoakras su jungtine romėnų ir germanų kariuomene nugalėjo vandalus Sicilijoje. Jis sugebėjo užkariauti visą salą 477 metais. 480 metais buvo užkariauta visa Dalmatija. Sudaryti paktai su vestgotais ir frankais dėl kovų su burgundais, alemanais ir saksais.

Didėjant karalystei, Odoakro populiarumas ir įtaka augo. Tai kėlė nerimą Zenonui, Rytų Romos imperatoriui. Norėdamas Odoakro atsikratyti, jis pasiūlė Panonijoje esantiems ostgotams ir jų vadui Teodorikui Didžiajam dalį Italijos žemių. 488 metais ostgotai perėjo Alpes.

Ostgotai, įsiveržę į Italiją, nugalėjo Odoakrą Akvilėjoje 488 m., Veronoje 489 m. ir prie Ado upės 490 metais. 490 metų pabaigoje ostgotai apgulė Raveną. Apgultis truko trejus metus. 493 m. vasario 2 d. tarp Odoakro ir Teodoriko Didžiojo buvo pasirašyta taikos sutartis. Po sutarties pasirašymo Odoakras buvo nužudytas.
Nionas

**Nionas** () – miestas Vo (Šveicarijos kantone), įsikūręs 25 km nuo Ženevos miesto centro. Nuo 1970 m. yra Ženevos metropoliteno dalis. Miestas įsikūręs prie pat Ženevos ežero. 2006 m. duomenimis mieste gyveno 17 916 gyventojų.

## Sportas
* FC Stade Nyonnais – futbolo klubas.
* „Colowray Sports Centre“ stadionas, talpinantis 7,2 tūkst. žiūrovų.

## UEFA

Nionas žymus tuo, kad jame įsikūrusi Europos futbolo federacijų asociacija (UEFA). UEFA Čempionų lygos ir UEFA Europos lygos burtai traukiami Nione.

## Galerija


Vaizdas:Nyon_castle.jpg|Pilis Nione
Vaizdas:Nyon_nma.jpg|Miesto vaizdas nuo ežero. Tolumoje matomi Žuros kalnai
Vaizdas:NyonDock.JPG|Nionas


## Nuorodos
* Miesto svetainė
Acourtia

***Acourtia*** (*Acourtia*) – astrinių (*Asteraceae*) šeimos augalų gentis. Gentis pavadinta XVIII a. anglų botanikės mėgėjos Mary Elizabeth Catherine Gibbes A'Court vardu.
Šios genties augalai žinomi kaip dykumų peonijos (). Auga Šiaurės ir Centrinėje Amerikoje. Šių augalų žiedai dažniausiai yra baltos, rausvos ar violetinės spalvos. 

## Rūšys

## Nuorodos
*Jepson vadovas
*
Nile

**Nile** – Jungtinių Amerikos Valstijų techniškojo death metalo muzikos grupė, įkurta 1993 metais. Kūrybai būdinga Senovės Egipto ir H. P. Lovecraft knygų tematika. Grupės gitaristas bei lyderis Karl Sanders taip pat turi atskirą instrumentinės muzikos projektą ta pačia tematika.

## Istorija
Nile buvo įkurta 1993 metais. Pirmieji nariai Karl Sanders (gitara/vokalas), Chief Spires (bosinė gitara/vokalas) ir Pete Hammoura (būgnai) debiutavo su EP *[[Festivals of Atonement]]*, išleistu 1995 metais. Po to grupė dalyvavo koncertiniame ture kartu su Obituary, Deicide bei Broken Hope.

1998 Relapse Records išleido debiutinį Nile studijinį albumą *[[Amongst the Catacombs of Nephren-Ka]]*.

Antrasis albumas *[[Black Seeds of Vengeance]]* buvo išleistas 2000 metais. Tais pačiais metais Pete Hammoura paliko grupę, tačiau Nile gretas papildė Dallas Toler-Wade, kaip antras gitaristas/vokalistas.

## Grupės nariai

### Dabartiniai nariai
* Karl Sanders – gitaros, klavišiniai, vokalas
* Dallas Toler-Wade – gitaros, vokalas
* George Kollias – mušamieji

### Buvę nariai
* Pete Hammoura – mušamieji
* Derek Roddy – mušamieji
* Tony Laureano – mušamieji
* Chief Spires – bosinė gitara
* Jon Vesano – bosinė gitara
* Joe Payne – bosinė gitara
* John Ehlers – gitaros

## Diskografija
### Studijiniai albumai
* *[[Festivals of Atonement]]* (1995)
* *[[Amongst the Catacombs of Nephren-Ka]]* (1998)
* *[[Black Seeds of Vengeance]]* (2000)
* *[[In Their Darkened Shrines]]* (2002)
* *[[Annihilation of the Wicked]]* (2005)
* *[[Ithyphallic]]* (2007)
* *[[Those Whom the Gods Detest]]* (2009)

### Dainų rinkiniai
* *[[In The Beginning]]* (1999)
* *[[Legacy of the Catacombs]]* (2007)

## Nuorodos
*  
* 
*
Bantai

**Bantai** – tautų grupė, gyvenanti subsacharinėje Afrikoje (į pietus nuo 6° šiaurės platumos). XX a. pab. iš viso gyveno ~200 mln. bantų. Kalba bantų kalbomis, priklausančiomis Nigerio kalbų šeimos, Nigerio-Kongo kalbų pogrupiui. Sudaro ~400 skirtingų tautų (žymesnės – zulai, suahiliai, tsvanai, kirundžiai, fangai, kikujai, kosai, nguniai ir kt.).

Dauguma bantų yra priėmę krikščionybę ar islamą (daugiausia Rytų Afrikoje), tačiau nemažai tebėra išlaikę senuosius tikėjimus. Gausus folkloras (sakmės, padavimai, legendos, pasakos). Verčiasi lydimine žemdirbyste, gyvulininkyste, medžiokle. Amatai: audimas, pynimas, puodininkystė, kalvystė.

Manoma, kad bantų protėvynė yra dabartinėje Kamerūno teritorijoje. II tūkstantmetį pr. m. e. – I tūkstantmetį m. e. bantai migravo į pietų ir pietryčių Afriką, išstumdami čiabuvius bušmėnus, hotentotus, pigmėjus. Jie išvystė žemės ūkį, metalo apdirbimą, tai leido užkariauti plačias teritorijas Afrikoje. Jie sukūrė keletą valstybinių junginių: Kongą, Bugandą, Monomotapą, Ruandą ir kt.). Gyveno gentimis ir genčių sąjungomis. XIX–XX a. dauguma pietinių bantų genčių kariavo su okupantais iš Europos. Dėl Afrikos kolonizacijos dauguma bantų genčių buvo išskirstytos į skirtingas valstybes ir tik nedaugelis jų turi savas valstybes. Pastaruoju laikotarpiu bantų populiacija smarkiai auga, tačiau tarp jų labiausiai išplitęs AIDS.

## Šaltiniai
Punčolingas

**Punčolingas** (bot. – ཕུན་ཚོགས་གླིང་) – miestas Butane, Čukchos rajono administracinis centras. Įkurtas šalia Indijos sienos. Šalies prekybinis centras. Tarpvalstybinė prekyba lėmė sėkmingą vietos ekonomiką, todėl Punčolinge įkurta *Butano banko* būstinė. 2005 m. mieste gyveno 20 537 gyventojai.

Ribą tarp Punčolingo ir Indijos miesto Jaigaono žymi siena su tibetietiško stiliaus vartais, kuriuos saugo Butano armija. Mieste taip pat priimami Nepalo pabėgėliai.

## Sportas
* Phuentsholing Heroes FC – futbolo klubas;

## Išnašos
Lomena

**Lomena** – upė Lietuvoje, Kaišiadorių rajono vakaruose; Neries kairysis intakas. Prasideda Vladikiškių apylinkėse, Strošiūnų miško pakraštyje. Teka į šiaurę, šiaurės vakarus. Žemupyje sudaro Jonavos ir Kaišiadorių rajonų ribą. Įteka į Nerį ties Tartoku.

## Geografija
Intakai:
* dešinieji – Žasla, Rudija, Uterna, Taurė, Vertimas, Nota, Neprėkšta;
* kairieji – Dumsė, Romatas, Živinta, Bistryčia, Verkstinė.

Vaga nuo ištakų iki Palomenės reguliuota. Aukštupyje upė teka melioracijos grioviais. Ilga upės vagos dalis yra ištiesinta, natūralus meandravimas prasideda už Palomenės. Kaišiadorių miesto prieigose įrengti du rekreacijai ir žvejybai skirti Girelės I ir Girelės II tvenkiniai, iš kurių ištekantis bevardis L-1 upelis yra pirmasis Lomenos intakas. Žemupyje upė smarkiai vingiuoja, kerta Gegužinės mišką. Ten įsteigtas Lomenos kraštovaizdžio draustinis, siekiant išsaugoti giliai įsirėžusius Lomenos upelio slėnius su riedulių atodangomis, senvagėmis, šaltiniais, raguvomis. Pavasario polaidžio metu Lomenos žemupiu driekiasi vaizdingas vandens turizmo maršrutas. Svarbesnės gyvenvietės prie Lomenos: Stasiūnai, Gudiena, Kaišiadorys, Palomenė, Bagdoniškės, Lomeniai, Tartokas.

Upės ekologinė būklė patenkinama. 

## Istorija
Upėvardis kilo nuo žodžio *loma* („įdubęs žemės plotas, klonis, slėnys“). Tiesa, anksčiau užrašyta žodžio lytis Laumena (*Łowmiana*), tad pavadinimas gali būti kilęs ir nuo mitinės būtybės laumės.

Lomena (*Lamen*) minima XIV a. Kryžiuočių kelių aprašymuose.

## Nuorodos

* [Łomiana [Lenkijos Karalystės ir kitų slavų kraštų geografinis žodynas|Lenkijos Karalystės ir kitų slavų kraštų geografiniame žodyne], Tom V, psl. 691 (lenk.)]

## Šaltiniai
Danijos-Norvegijos operacija

**Danijos-Norvegijos operacija**, **operacija „Vėzeriubung“** (), **Vėzerio manevrai** – Danijos (*Weserübung-Süd*) ir Norvegijos (*Weserübung-Nord*) užėmimo operacija, vykdyta Vokietijos 1940 m., Antrojo pasaulinio karo metu. Operacija prasidėjo balandžio 9 d.

Nuo Krymo karo Skandinavijos valstybės užsienio politikoje laikėsi neutraliteto. Nuo 1905 m. iki Pirmojo pasaulinio karo pabaigos Jungtinė Karalystė ir Vokietija darė spaudimą Norvegijai dėl jos geografinės padėties, leidžiančios kontroliuoti Šiaurės jūros rytus.

## Nuorodos
Čečėnai

**Čečėnai** (*Нохчий*) – Kaukazo tauta, gyvenanti daugiausia Rusijoje (Čečėnijoje, Ingušijoje, Dagestane, Stavropolio krašte, Volgogrado srityje, Kalmukijoje, Astrachanės, Saratovo ir Tiumenės srityse), taip pat Kazachstane, Gruzijoje, Turkijoje, Jordanijoje ir kitur. Populiacija – 1,5 mln. žmonių. Kalba čečėnų kalba, priklausančia Kaukazo kalbų šeimai.

Tikintieji – musulmonai sunitai. Verčiasi drėkinamąja žemdirbyste (augina javus, linus, arbūzus), kalnų ganykline gyvulininkyste (galvijai, avys, ožkos, arkliai), gamina gelumbės, odos, šilko, juvelyrikos dirbinius, užsiima kilimų audimu, kalvyste. Tradicinės čečėnų gyvenvietės didelės, jose yra nuo 500–600 iki 4000 kiemų, kiekviena gyvenvietė turi 3-5 aukštų gynybinį bokštą. Kaip ir daugeliui kitų Kaukazo tautų, čečėnams būdingi vaišingumo, bičiulystės, įbrolystės, kraujo keršto papročiai. Turi gausų folklorą ir ikimusulmoniškų dievybių panteoną (Nartų epas).

Čečėnai minimi VII a. armėnų, XIII a. persų šaltiniuose. Daugiausia buvo chazarų, alanų įtakoje. 1722 m. prasidėjus Petro I žygiams į Persiją, čečėnai atsidūrė rusų įtakos zonoje, tačiau nuožmiai priešinosi užkariavimui. 1944 m. TSRS apie 0,4 mln. čečėnų deportavo į Kazachstaną. Vėliau dalis jų grįžo. Po TSRS subyrėjimo čečėnai aktyviai kovoja prieš Rusiją. Dėl karo daug čečėnų emigravo į kitas Rusijos teritorijas, Europos valstybes.

## Šaltiniai