Britų Vakarų Ramiojo Vandenyno Teritorijos

**Britų vakarų Ramiojo vandenyno teritorijos** () – Britanijos kolonija Okeanijoje (Polinezijoje ir Melanezijoje, iš dalies ir Mikronezijoje), egzistavusi 1877–1976 m., apėmusi dabartinius politinius vienetus: Fidžį, Vanuatu, Saliamono salas, Pitkerno salas, Kuko Salas, Niuė, Nauru, Tokelau, Tongą, Tuvalu, Kiribatį.

Nors atsiduria visiškai teritorijos centre, Britanija nevaldė Samoa salų, kurias dalinosi Vokietija ir JAV.

## Kolonijos istorija

### Įkūrimas
Kolonijos atsiradimas buvo nulemtas augančių Britanijos interesų Okeanijoje. Po to, kai buvo kolonizuota Australija ir Naujoji Zelandija, Britanija ėmė kolonizuoti aplinkui esančias salas.

Pirmoji kolonija buvo Fidžis, sukurta 1874 m. Fidžio sostine tapo Suva, kuri ilgainiui tapo visų britiškų Okeanijos kolonijų sostine.

### Ekspansija
Kolonijos plėtimas vyko tokiu būdu, kad kiekvienas naujai prijungtas vienetas suformuodavo atskirą administracinį vienetą:
* 1888: Kuko salos (Rarotonga karalystė) – viena pirmųjų įjungtų teritorijų.
* 1892: Gilberto ir Elis salos (dab. Kiribatis ir Tuvalu) – prijungtos kartu kaip protektoratas. 1916 m. gavo kolonijos statusą.
* 1893: Saliamono salos – gautos po konflikto su Vokietija ir JAV dėl Samoa salų. Britanijai atsisakius interesų šiame salyne, su Vokietija buvo sutarta pasidalinti Saliamono salyną, iš kurio Vokietijos Naujoji Gvinėja gavo tik šiauriausią salą: Bugenvilį.
* 1898: Junion salos – 1889 m. C. F. Oldham salose iškėlus Britanijos vėliavą, jos vėliau oficialiai tapo kolonija.
* 1898: Pitkerno salos
* 1900: Tonga – po Tongos karaliaus mirties Tongos karalystė buvo paskelbta britų protektoratu, bet joje išsaugota vietinė monarchija, kuri valdo iki šiol.
* 1900: Niuės karalystė – priimta pati pasiprašiusi
* 1906: Naujieji Hebridai – valdyta kartu su Prancūzija
* 1914: Nauru – formaliai administravo kartu su Australija ir Naująja Zelandija.
* 1916: Fenikso salos – beveik negyvenama salų grupė, nuo 1939 m. administruota kartu su JAV

### Pabaiga
Prasidėjus XX a. Britanija dalį savo Okeanijos kolonijų perdavė Naujajai Zelandijai. Per II Pasaulinį karą kai kurios jos kolonijinės teritorijos (Gilberto ir Elis salos, Nauru) buvo okupuotos Japonijos imperijos, bet vėliau sugrįžo. Dekolonizacija sunaikino šią britų koloniją visiškai.

Svarbiausia atsiskyrimų raida:
* 1901: Niuė – pabuvusi kolonijoje tik vienerius metus, Niuė atiduota Naujajai Zelandijai
* 1901: Kuko salos – atiduotos Naujajai Zelandijai
* 1926: Junion salos – perduotas administruoti Naujajai Zelandijai
* 1967: Nauru – paskelbė nepriklausomybę.
* 1970: Fidžis – paskelbė nepriklausomybę
* 1970: Tonga – pasibaigus sutarties galiojimui, Tonga tapo nepriklausoma monarchija.
* 1976: Gilberto ir Elis salos paskelbė nepriklausomybę kaip dvi valstybės – Kiribatis ir Tuvalu. Prie pirmojo teritorijos prijungtos Fenikso salos. Tuo metu oficialiai panaikintos ir Teritorijos kaip vienetas.

Likusios britų kolonijos Okeanijoje paskelbė nepriklausomybę kaip Saliamono salos (1978) ir kaip Vanuatu (1980). Vienintelė iki šiol išlikusi Britų kolonija Okeanijoje yra Pitkerno salos.

## Administracija
Teritorijos buvo valdomos kaip Britų imperijos dalis. Jų aukščiausias valdytojas buvo tituluojamas *High commissioner*. Koloniją sudarė šie vienetai: