open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Elena Bradūnaitė

**Elena Bradūnaitė-Aglinskienė** (g. 1948 m. liepos 5 d. Miunchene, Vokietija) – JAV etnologė, JAV lietuvių bendruomenės veikėja.

## Biografija
1970 m. baigė antropologijos studijas Čikagos universitete, 1970–1971 m. jame dėstė lietuvių kalbą. 1973 m. Kalifornijos universitete įgijo magistro laipsnį. 1974–1977 m. studijavo tautosaką Indianos universitete, 1976 m. jame dėstė lietuvių kalbą.

Iki 1985 m. dirbo Kongreso bibliotekoje Vašingtone. 1972 m. lietuvių kolonijose Pensilvanijoje užrašė liaudies dainų. Čikagos, Los Andželo, Vašingtono Lietuvių bendruomenių valdybų, JAV lietuvių bendruomenės tarybos narė. Dirbo Lituanistikos instituto Tautotyros ir kraštotyros skyriaus vedėja. Nuo 1985 m. etninių kultūrų konsultantė Havajuose.

## Bibliografija
* Pensilvanijos angliakasių Lietuva, viena autorių, 1977 m.

## Šaltiniai
Grožio peilis

**Grožio peilis** () – amerikiečių sukurtas medicininės dramos televizijos serialas, pasakojantis apie du plastikos chirurgus, Šoną Maknamarą (Dilanas Volšas) ir Kristianą Trojų (Julian McMahon). Serialo autorius – Rajanas Merfis.
Jonas Boruta (1915)

**Jonas Boruta** (1915 m. vasario 24 d. Kūlokai, Liudvinavo valsčius – 1996 m. balandžio 18 d. Kaunas) – Lietuvos inžinierius, pasipriešinimo sovietiniam okupaciniam režimui veikėjas.

## Biografija
Brolis rašytojas Kazys Boruta, sūnus vyskupas Jonas Boruta. Nuo 1936 m. studijavo Vytauto Didžiojo universiteto Technologijos fakultete, jį baigė 1942 m. 1939 m. baigė Karo mokyklos atsargos karininkų kursus, jaunesnysis leitenantas.

Nuo 1940 m. Palemono plytinės Kaune inžinierius. 1942 m. spalio mėn. – 1945 m. balandžio mėn. Statybinių medžiagų pramonės tresto Gamybos skyriaus viršininkas. 1943 m. spalio mėn. – 1948 m. vasario mėn. dėstė Vytauto Didžiojo universiteto Technologijos fakultete. Nuo 1945 m. balandžio mėn. Lietstatprojekto plytinių projektų vyr. inžinierius. 1944 m. pabaigoje įsitraukė į pasipriešinimo sovietiniam okupaciniam režimui V. Selioko grupę, nuo 1947 m. Bendro demokratinio pasipriešinimo sąjūdžio (BDPS) prezidiumo narys. 1947 m. rugsėjo 22 d. pakeitė suimtą V. Selioką, tapo BDPS prezidiumo pirmininku. 1947 m. pabaigoje su kitais BDPS nariais *Linonio* slapyvardžiu pasirašė į užsienį siunčiamus BDPS dokumentus. 1948 m. vasario 5 d. NKVD suimtas ir 1948 m. liepos mėn. Ypatingojo pasitarimo Maskvoje 24 asmenų byloje nuteistas 25 m. kalėti. 1948–1956 m. kalėjo Komijoje, Intos lageriuose. 1956 m. paleistas grįžo į Lietuvą, iki 1975 m. dirbo Rokų (prie Kauno) keramikos gamyklos inžinieriumi konstruktoriumi. 1989 m. sausio 6 d. pasirašė Ateitininkų federacijos Lietuvoje atkūrimo aktą. Palaidotas Kauno Seniavos kapinėse.

Parašė atsiminimų apie brolį K. Borutą.

## Įvertinimas
1998 m. Vyčio kryžiaus 2 laipsnio ordinas (po mirties).

## Šaltiniai
M11 (Baltarusija)

**Magistralinis kelias M11** - kelias Baltarusijoje, europinio tinklo kelio E85 dalis. Jungia Vilnių su Bienekonių miesteliu.
Jakuma

**Jakuma** (, ) – upė šiaurės rytų Bolivijoje, Beni departamente; Mamorės kairysis intakas. Prasideda Andų priekalnėse, netoli sienos su La Paso departamentu. Teka į šiaurę per Santa Rosa del Jakumą, vėliau pasuka į rytus, teka pro Santa Ana del Jakumą. Didžiausi intakai: Rapulas, San Cheronimas, Bio.

## Šaltiniai
Brandenburgo pilis

**Brandenburgo pilis** – Vokiečių ordino pilis Prūsijoje, Notangos žemėje, Pokarviuose prie Aismarių, Prėskingos () žiočių dešiniojoje pusėje.

## Istorija
Pilį tarp Balgos ir Karaliaučiaus pilių pastatydino Vokiečių ordinui į pagalbą atvykęs Brandenburgo markgrafas Otonas III Brandenburgietis per Didįjį prūsų sukilimą (1260–1274 m.) tuoj po Vokiečių ordino 1261 m. pralaimėto Pokarvio mūšio. Iš pradžių buvo medinė, pilį sunaikinus varmių vado Glapo sukilėliams, Otonas su didele kariuomene sugrįžo į Prūsiją ir toje pat vietoje 1267 m. pastatydino mūrinę pilį. 1275–1290 m. pilis buvo labai sustiprinta, keturkampę keturių korpusų pilį su dideliu papiliu saugojo vandens kliūtys ir gynybiniai grioviai.

Iš Brandenburgo pilies Vokiečių ordinas puldinėjo Sūduvą, lietuvių pilis Nemuno dešiniajame krante, net Gardino, Brastos apylinkes, Žemaitijos pietvakarių dalis. 1362 m. puolė Kauno, 1375 m. – Trakų, 1382 m. ir 1394 m. – Vilniaus pilis. 1415–1422 m. pilyje kalintas buvęs didysis Vokiečių ordino magistras Heinrichas fon Plauenas. 1454–1456 m. apgriauta Lenkijos kariuomenės, 1520 m. sudegė, netrukus atstatyta. 1525–1752 m. pilyje rezidavo Brandenburgo apskr. viršininkas, vėliau apleista. Išliko pilies ir bažnyčios, statytos 1320 m. griuvėsiai.

## Šaltiniai
Valentinas Brandišauskas

**Valentinas Brandišauskas** (g. 1961 m. birželio 27 d. Kalniškiuose, Molėtų rajonas) – Lietuvos istorikas, humanitarinių mokslų daktaras.

## Biografija
1986 m. baigė Vilniaus universitetą. 1993–1995 m. dirbo Lietuvos archyvų sistemoje. 1995 m. humanitarinių mokslų daktaras. Nuo 1995 m. dirba Lietuvos gyventojų genocido ir rezistencijos tyrimo centre; nuo 1997 m. koordinuoja programą „Pirmoji sovietinė ir nacių okupacija“. Tiria 1941 m. Birželio sukilimą prieš sovietinius okupantus, 1940–1941 m. sovietinės okupacijos, holokausto Lietuvoje problemas.

## Bibliografija
* Siekiai atkurti Lietuvos valstybingumą (1940 06 – 1941 09). – Vilnius: Valstybinis leidybos centras, 1996. – 206 p. – ISBN 9986-09-100-4
* 1941 m. Birželio sukilimas: dokumentų rinkinys. – Vilnius: Lietuvos gyventojų genocido ir rezistencijos tyrimo centras, 2000. – 378 p. – ISBN 9986-757-35-5
* Mano senelių ir prosenelių kaimynai žydai: antrasis moksleivių darbų konkursas / sud. Linas Vildžiūnas, Valentinas Brandišauskas. – Vilnius: Garnelis, 2002. – 15 p. – ISBN 9955-428-25-2
* Lietuva, 1940–1990: okupuotos Lietuvos istorija / Arvydas Anušauskas, Juozas Banionis, Česlovas Bauža, Valentinas Brandišauskas, Arūnas Bubnys, Algirdas Jakubčionis, Laurynas Jonušauskas, Dalia Kuodytė, Nijolė Maslauskienė, Petras Stankeras, Juozas Starkauskas, Arūnas Streikus, Vytautas Tininis, Liudas Truska. – Vilnius: Lietuvos gyventojų genocido ir rezistencijos tyrimo centras, 2005. – 710 p.: iliustr. – ISBN 9986-757-65-7

## Šaltiniai
Dirdos

**Dirdos** – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 10 km į pietryčius nuo Obelių, ant šiaurinio Dirdų ežero kranto. Į kaimą veda kelias iš Antanašės.

## Istorija

Po 1950 m. kaimas kurį laiką buvo Obelių rajone.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Adomas Brakas

**Adomas Brakas** (1886 m. balandžio 5 d. Jankaičiai, Klaipėdos apskritis – 1952 m. vasario 2 d. Bijskas, Altajaus kraštas) – Mažosios Lietuvos kultūrinio gyvenimo organizatorius, dailininkas, architektas, pedagogas.

## Biografija

Brolis Martynas Brakas. 1908–1909 m. studijavo Paryžiaus dailės akademijoje. Nuo 1914 m. gyveno Klaipėdoje. Pažiūrų formavimąsi nulėmė Vydūno idėjos. 1918 m. *Prūsų lietuvių tautos tarybos* narys. 1920–1923 m. Klaipėdos kraštą valdant prancūzams Lietuvininkų susivienijimo Prūsuose tarybos pirmininkas. 1922 m. Paryžiuje, Ambasadorių konferencijoje, įrodinėjo, kad Klaipėdos kraštą būtina prijungti prie Lietuvos. Per Klaipėdos sukilimą 1923 m. sausio mėn. suorganizavo Gelbėjimo komitetą.

Po Pirmojo pasaulinio karo vadovavo jaunimo draugijų sąjungai „Santara“, su kitais įsteigė ir vadovavo giedotojų draugijai „Aida“, kultūros ir švietimo draugijai „Aukuras“, įsteigė Klaipėdos konservatoriją (muzikos mokyklą), operą, simfoninį orkestrą, Klaipėdos krašto muziejų.

Režisavo daugiau kaip 100 spektaklių, tarp jų 14 Vydūno dramų, daugeliui spektaklių piešė ir dekoracijas. 1922–1939 m. Klaipėdos Vytauto Didžiojo gimnazijoje dėstė piešimą. Sukūrė apie 300 grafikos, molbertinės tapybos kūrinių. Vienas pirmųjų XX a. lietuviškų knygų iliustruotojų, knygų grafika sudaro didžiąją jo kūrybos dalį. Iliustravo Vydūno knygas, 1909 m. Tilžėje išleistus V. Kudirkos „Raštus“ (6 t., su savo mokytoju E. Loevy). Tyrė ir piešė lietuvių antkapinius paminklus, medines namų puošmenas. Kūrybai būdinga dekoratyvi stilizacija, simbolizmas, lietuvininkų etnografiniai motyvai. Pagal jo eskizus projektuoti Lietuvos banko pastatas Pagėgiuose ir Pagėgių K. Donelaičio progimnazijos pastatas. Priekulėje – mokykla. Jo architektūriniais sprendimais naudotasi statant Klaipėdos Vytauto Didžiojo gimnaziją.

1939 m. kovo mėn. Klaipėdos kraštą užėmus Vokietijai kalintas, turėjo išvykti iš Mažosios Lietuvos. Apsigyveno ir mokytojavo Kaune. 1940–1941 m. atsisakė pasinaudoti vokiečių repatriacijos teise. 1941 m. birželio mėn. su sūnumi Tautvydu NKVD ištremtas į Altajaus kraštą. 1947 m. apkaltintas antisovietine agitacija ir įkalintas Bijsko lageryje. Mirė apakęs ir netekęs sveikatos.

## Šaltiniai

## Literatūra
* Bernardas Aleknavičius. *Adomas Brakas – Vydūno dvasios pakylėtasis*: istorinės apybraižos. Klaipėda: Eglės leidykla, 2007.
Mamorė

**Mamorė** () – upė Bolivijoje ir Brazilijoje, Amazonės baseine; Madeiros ištaka. Prasideda centrinėje Bolivijoje, Kočabambos departamente, susiliejus Anduose prasidedančioms upėms – Čaparei ir Ičilui. Aukštupyje vadinama ***Mamoresilju*** ir sudaro sieną tarp Kočabambos ir Santa Kruso departamentų. Teka į šiaurę per Beni departamentą. Vaga labai vingiuota, gausu meandrų, senvagių. Nuo santakos su Gvapore teka Bolivijos–Brazilijos siena. Ties Vilja Belja susilieja su Beni upe ir sudaro Madeirą – ilgiausią Amazonės intaką.

Mamorės žemupyje yra 2,58 km² ploto Suareso sala (ginčytina tarp Brazilijos ir Bolivijos). Upė laivuojama 1049 km ruože.

Didžiausi intakai: Sekurė, Aperė, Jakuma, Jata (kairieji), Grandė, Ivari, Gvaporė (dešinieji).

Upės baseinas retai gyvenamas ir mažai tyrinėtas. Vandens lygis labai svyruoja. Vandeningiausia gruodį–balandį.

Pagrindiniai miestai prie Mamorės: Eksaltasjonas, Puerto Silesas, Santa Rosa de Vigas, Gvajaramerinas (Bolivija), Gvažara Mirinas, Nova Mamorė (Brazilija).

## Šaltiniai
Balys Bratkauskas

**Balys Bratkauskas** (1923 m. gruodžio 6 d. Jurgiškis, Alantos valsčius – 1983 m. balandžio 17 d. Vilnius) – lietuvių aktorius, kino ir televizijos režisierius.

## Biografija
1948 m. baigė Lietuvos dramos teatro studiją, 1945–1955 m. šio teatro aktorius, 1955–1962 m. Lietuvos kino studijos, nuo 1963 m. Lietuvos televizijos režisierius.

## Kūryba
Jo herojai dažniausiai stiprios asmenybės, maištininkai. Sukūrė vaidybinių kino, televizijos filmų, TV spektaklių. Režisūrai būdingas realistiškumas, charakterių išryškinimas, dinamiškas veiksmas.

## Vaidmenys
**Vaidmenys teatre:**
* Antonas – Borisas Gorbatovas. Tėvų jaunystė, 1948 m.
* Astrovas – Antonas Čechovas. Dėdė Vania, 1954 m.
* Blinda – Gabrielius Landsbergis-Žemkalnis. Tadas Blinda, 1958 m.

**Vaidmenys kine:**
* Algirdas Arminas – Tiltas, 1956 m., rež. Borisas Šreiberis
* Vladas, grafo sūnus – Ignotas grįžo namo, 1957 m., rež. Aleksandras Razumnas
* Ochrankos agentas - Julius Janonis, 1959 m., rež. Balys Bratkauskas, Vytautas Dabašinskas
* Būrio vadas – Gyvieji didvyriai, novelė „Lakštingala“, 1959 m.
* Geišė – Tas prakeiktas nuolankumas, 1970 m., rež. Algirdas Dausa
* Karininkas - Tadas Blinda, 1972 m., rež. Balys Bratkauskas
* Mindaugas – Perskeltas dangus, 1974 m., rež. Marijonas Giedrys
* Siltmenas, "Elnio rago" savininkas – Smokas ir Mažylis, 1975 m., rež. Raimondas Vabalas
* Valaitis – Nerami rudens diena, 1975 m., rež. Algimantas Kundelis
* Gestapo karininkas – Sodybų tuštėjimo metas, 1976 m., rež. Almantas Grikevičius
* Policijos viršininkas - Ko verkė pušys, rež. Balys Bratkauskas, 1977 m., LTV
* Stankus – Mažos mūsų nuodėmės, 1979 m., rež. Henrikas Šablevičius

**Režisuoti kino filmai:**
* Kai susilieja upės, 1958 m., antrasis režisierius (rež. Borisas Šreiberis)
* Julius Janonis, 1959 m., su rež. V. Dabašinsku
* Lakštingala, kino novelė filme „Gyvieji didvyriai“, 1960 m., Karlovy Varų kino festivalio prizas, 1961 m. LTSR valstybinė premija.

**Režisuoti televizijos filmai:**
* Du mažame miestelyje, 1965 m.
* Tadas Blinda, 1973 m.
* Ko verkė pušys, 1978 m.
* Dičiaus karjera, 1980 m.
* Endhauzo paslaptis, 1981 m.
* Kunigo naudą velniai gaudo, 1981 m.

**TV spektakliai:**
* Slavomiras Mrožekas. Atviroje jūroje, 1967 m.
* Balys Sruoga. Pavasario giesmė, 1978 m.

## Šaltiniai
Dalia Marija Brazauskienė

**Dalia Marija Dankevičiūtė-Brazauskienė** (1929 m. rugpjūčio 23 d. Plungėje – 2016 m. gruodžio 11 d. Kaune) – Lietuvos chemikė technologė, fizinių mokslų daktarė.

## Biografija
1952 m. baigė Kauno politechnikos institutą. Nuo 1952 m. Lietuvos žemės ūkio akademijos (nuo 1996 m. LŽŪU) dėstytoja, 1976–1991 m. Chemijos katedros vedėja, 1968–1987 m. docentė, nuo 1988 m. profesorė. 1966 m. chemijos mokslų kandidatė.

## Mokslinė veikla
Svarbiausi darbai iš vandeninių daugiakomponenčių sistemų (organinių ir neorganinių elektrolitų mišriuose tirpikliuose, mikroelementų ir sunkiųjų metalų įvairių ligandų terpėse) sudedamųjų dalių sąveikos, žemės ūkio produktų užterštumo nitratais ir sunkiaisiais metalais tyrimo.

## Bibliografija
* Organinė chemija: trumpas kursas / Dalia Brazauskienė, Ričardas Adomas. – Vilnius, 1963. – 184 p.
* Chemija buityje: vadovėlis (su kitais). – Vilnius, 1960. – 212 p.
* Chemija buityje: vadovėlis (su kitais). – Vilnius, 1965. – 195 p.
* Nitratų kiekio daržovėse ir bulvėse mažinimo būdai: mokslo darbų rinkinys. – Kaunas: LŽŪA, 1988. – 66 p.: iliustr.
* Neorganinė chemija: vadovėlis / Dalia Brazauskienė, Danutė Pukelienė. – V.: Mokslas, 1989. – 317 p.: iliustr. – ISBN 5-420-00257-4
* Sveikai mitybai – saugus maistas. – Kaunas: Kauno sveiko miesto biuras, 1996. – 79 p.: iliustr. – ISBN 9986-9102-2-6
* Dietinių maisto produktų paklausa ir pasiūla Kauno mieste / Dalia Brazauskienė, Stanislava Domarkienė, Skolastika Sūdžienė. – Kaunas: LŽŪU, 1998. – 31 p.: lent. – ISBN 9986-545-81-1
* Agroekologija ir chemija: vadovėlis. – Kaunas: Naujasis lankas, 2004. – 207 p.: iliustr. – ISBN 9955-03-254-5
* Moterims apie aplinkosaugą. – 2-asis leidimas. – Akademija (Kauno raj.): LŽŪU, 2005. – 81 p.: iliustr.
* Gamtojautos ugdymas šeimoje ir mokykloje. – Kaunas: Lietuvos žaliųjų judėjimas, 2005. – 51 p. – ISBN 9955-9737-1-4
* Žemės ūkio chemija: vadovėlis / Dalia Marija Brazauskienė, Gražina Pranciška Rutkauskienė. – Kaunas: Šviesa, 2006. – 156 p.: iliustr. – ISBN 5-430-03851-2

## Įvertinimas
* 1984 m. LSSR nusipelniusi dėstytoja
* 1988 m. LSSR valstybinė premija

## Šaltiniai
Vytautas Brazdylis

**Vytautas Brazdylis** (g. 1947 m. lapkričio 16 d. Kaune) – Lietuvos baleto artistas, baletmeisteris.

## Biografija
1964–1966 m. mokėsi Maskvos choreografijos mokykloje. 1966–1973 m. LSSR operos ir baleto teatro baleto solistas. 1974–1978 m. mokėsi Leningrado N. Rimskio-Korsakovo konservatorijoje. 1978–1980 m. LSSR operos ir baleto teatro baletmeisteris, 1980–1991 m. vyr. baletmeisteris. Nuo 1992 m. Lietuvos muzikos ir teatro akademijos dėstytojas, Vilniaus baleto mokyklos (nuo 2001 m. Nacionalinė Mikalojaus Konstantino Čiurlionio menų mokykla) meno vadovas.

Pastatymams būdinga santūrus emocingumas, šiuolaikinio šokio plastikos elementai. Gastroliavo Europoje, Pietų Amerikoje, JAV, Rusijoje, Jungtiniuose Arabų Emyratuose.

## Kūryba

### Vaidmenys
* Espada ir Bazilis – Liudvigas Minkus. Don Kichotas, 1968 m.
* Kunotas – Juozas Indra. Audronė, 1969 m.
* Albertas – Adolfas Adamas. Žizel, 1975 m.
* Francas – Johanas Štrausas. Žydrasis Dunojus, 1976 m.

### Pastatyti baletai
* Liudvigas Minkus. Don Kichotas, 1978 m.
* Viačeslavas Ganelinas. Baltaragio malūnas, 1979 m.
* Juozas Gruodis. Jūratė ir Kastytis, 1980 m.
* Leo Delibas. Kopelija, 1980 m., 1983 m.
* Antanas Rekašius. Amžinai gyvi, 1982 m.
* Piotras Čaikovskis. Gulbių ežeras, (su P. Gusevu), 1983 m., Spragtukas, 1987 m.

## Įvertinimas
* 1985 m. LTSR nusipelnęs artistas

## Šaltiniai
Pranas Brazdžius

**Pranas Brazdžius** (1895 m. gruodžio 5 d. Lopiniuose, Subačiaus valsčius – 1980 m. spalio 22 d. Akmenėje) – Lietuvos keramikas, pedagogas.

## Biografija
Brolis Vytautas Brazdžius. 1912–1917 m. mokėsi N. Gogolio taikomosios dailės mokykloje Myrhorode (Ukraina), vienerius metus lankė pedagoginius kursus. 1918 m. grįžęs į Lietuvą dėstė dailę 1919–1920 m. Kalvarijos, 1920–1922 m. Marijampolės, 1922–1927 m. Viekšnių, (kur įkūrė keramikos dirbtuves), 1928–1931 m. Mažeikių gimnazijose. 1931–1940 m. dirbo Kauno meno mokykloje, 1931–1934 m. vadovavo Keramikos studijai, vėliau dėstė. 1935–1940 m. dar ir mokytojavo Kauno I amatų mokykloje. Ketvirtajame dešimtmetyje vadovavo Žemės ūkio rūmų organizuotiems keramikų vasaros kursams.

## Kūryba
Nuo trečiojo dešimtmečio dalyvavo dailės parodose. Sukūrė buitinių ir dekoratyvinių indų (servizai, vazos, lėkštės), daugiausia animalistinės tematikos lipdytosios ir presuotosios skulptūrinės keramikos („Erelis“, „Lapė“, „Vilkas“ 1928–1935 m.). Indai puošti lipdytu arba raižytu ornamentu, įvairiaspalvėmis glazūromis. Pirmasis lietuvių keramikoje įdiegė redukcine glazūrą.

## Šaltiniai
Manų kruopos

**Manų kruopos** – 0,25–0,75 mm skersmens dalelėmis malti kviečių grūdai.

Manų kruopos gaminamos stambiai sumalus aukščiausios rūšies kviečius ir atrinkus šviesias, maždaug 1–1,5 mm dydžio gryno endospermo daleles.

Manuose yra daug mineralinių medžiagų: kalio, kalcio, magnio, geležies, natrio, fosforo, vitaminų B1 ir B2, PP. 100 gramų kruopų yra 350 kcal, baltymų – 9 %, riebalų – 1 %, lyginant su kitomis kruopomis, daugiausiai angliavandenių – 75 % (įvairiose kruopose jų yra nuo 65 iki 77 %), tačiau turi mažai ląstelienos – 0,2 %. Kruopose yra daug glitimo ir fitino.

## Mityba
Manų kruopas galima laikyti universaliu produktu kulinarijoje ir konditerijoje. Jos greitai išverda, greitai pasisavinamos. Iš manų kruopų dažniausiai verdamos košės, taip pat įeina į sudėtį, kepant blynus, apkepus, omletus, pyragus, dedamos į faršą, galima naudoti mėsos ir žuvies pavoliojimui prieš kepimą vietoj džiūvėsėlių, pabarstyti kepimo formą kepamiems gaminiams.

## Gydomosios savybės
Žmogaus organizmas manus greitai virškina ir lengvai pasisavina, todėl košė tinka mažų vaikų mitybai. Skysta manų košė skiriama taip pat suaugusiems, sergantiems skrandžio ir žarnyno trakto ligomis, jos įtraukiamos į dietas po skrandžio bei žarnyno operacijų.

## Taip pat skaitykite
Kuskusas
Vytautas Brazdžius

**Vytautas Brazdžius** (1897 m. birželio 25 d. Lopiniai, Subačiaus valsčius – 1969 m. kovo 15 d. Merkinė) – Lietuvos dailininkas keramikas. Vienas profesionaliosios keramikos pradininkų Lietuvoje.

## Biografija
Brolis Pranas Brazdžius. Per Pirmąjį pasaulinį karą pasitraukė į Rusiją. Dalyvavo 1917 m. Spalio perversme. 1922–1926 m. studijavo Kauno meno mokykloje, 1927–1929 m. keramikos mokykloje Bechynėje (Čekija).

1929–1940 m. mokytojavo Alytaus gimnazijoje, dirbo Dzūkijos kraštotyros muziejuje, vienas jo steigėjų. Nuo 1946 m. sovietų kalintas Mordovijos lageryje, vėliau ištremtas į Krasnojarsko kraštą. 1956 m. grįžo į Lietuvą.

## Kūryba
Surengė individualias parodas 1929 m. Kaune (su K. Sklėriumi), 1932 m. Alytuje, 1934 m. Marijampolėje. Ketvirtajame dešimtmetyje Alytuje ir Merkinėje įkūrė keramikos dirbtuves.

Sukūrė klasikinės formos, saikingo dekoro buitinių ir dekoratyvinių indų (taurė boksininkui J. Šarkiui-Žukauskui), animalistinės tematikos apibendrintų formų realistinių skulptūrėlių („Lapė“, „Lokys“, „Paukštis“). Sukūrė Vyčio projektą Lietuvos mokykloms. Kūrybinis palikimas išsklaidytas arba sunaikintas.

## Šaltiniai
Brazilijos lietuvių bendruomenė

**Brazilijos lietuvių bendruomenė**, **BLB** () – Brazilijos lietuvių organizacija, jungianti lietuvių imigrantus, Pasaulio lietuvių bendruomenės padalinys.

## Istorija
Įkurta 1958 m. E. Draugelio iniciatyva. Apie 1960 m. veikla nutrūko, vėl atkurta 1967 m. Z. Bačelio iniciatyva.

1976 m. BLB ir Brazilijos lietuvių Romos katalikų Šv. Juozapo bendruomenė kartu nupirko žemės sklypą lietuvių sodybai „Lituanika“ Atibajoje, netoli San Paulo. 1979–1989 m. BLB atstovavo lietuviams imigrantų meno parodose San Paule, kuriose dalyvavo apie 60 šalių atstovai. 1980 m. BLB įsteigė Brazilijos lietuvių studentų fondą, 1981 m. – Vila Zelinos bibliotekos lietuvių knygų skyrių. Nuo 1981 m. BLB dalyvauja Pietų Amerikos lietuvių kongresuose. 1982 m. surengė Pietų Amerikos lietuvių bendruomenių pirmininkų I suvažiavimą. 1984–1986 m. BLB iniciatyva San Paulo popiežiškajame katalikų universitete skaitytas lituanistikos kursas.
Nuo 1972 m. BLB globoja Literatų būrelį įkurtą 1971 m., kuris 1981 m. įsteigė Brazilijos lietuvių muziejų ir archyvą.

BLB kasmet rengia Vasario 16-osios, Birželio 14-osios minėjimus. XX a. devintojo dešimtmečio pradžioje kartu su „Kunigų vienybe“ pasiekė, kad birželio 15 d. būtų paskelbta „Maldų už Lietuvą“ diena daugelyje Brazilijos parapijų.

## Organizacija
BLB nariai dvejiems metams renka BLB tarybą. 1967 m. rinkimuose dalyvavo 358, 1970 m. – 821, 1976 m. – 685, 1999 m. – 177 nariai. Taryba renka valdybą ir Revizijos komisiją. Valdybos būstinė įsikūrusi San Paulo priemiestyje Vila Zelinoje, nuo 1993 m. Šv. Juozapo parapijos patalpose. BLB apylinkė veikia Rio de Žaneire.

## Valdybos pirmininkai
* Juozas Sliesoraitis
* J. Tijūnėlis
* P. Šimonis
* A. D. Petraitis
* A. Sliesoraitis
* Algimantas Saldys
* Jonas Tatarūnas
* Ana Vera Tatarūnienė

## Šaltiniai
Bratoniškių stovyklavietė ir gyvenvietė

**Bratoniškių stovyklavietė ir gyvenvietė** – stovyklavietė ir archeologinė gyvenvietė Vilniaus rajono savivaldybės teritorijoje, prie Bratoniškių kaimo, Neries kairiajame krante.

## Stovyklavietė
Neries viršutinėje terasoje, smiltyne, yra vėlyvojo paleolito stovyklavietės liekanų. 1933 m. stovyklavietę surado H. Cehak-Holubovičova, 1942–1957 m. archeologinius dirbinius rinko Konstantinas Jablonskis, 1979 m. žvalgomuosius tyrimus atliko Mokslinės metodinės kultūros paminklų apsaugos tarybos archeologai.

Stovyklavietėje rasta Svidrų kultūrai būdingų titnago dirbinių: strėlių antgalių, rėžtukų, gremžtukų, grandukų, retušuotų skelčių, nuoskalų.

## Gyvenvietė
Prie stovyklavietės esančioje gyvenvietėje rasta 1,0 x 1,2 m dydžio židinio liekanų, lipdytos keramikos liekanų, II tūkstantmečio iki m. e. titnago dirbinių – lancetinių, trapecinių, trikampių bei lapelio pavidalo strėlių antgalių, gremžtukų, gramdukų, skaldytinių. Radinius saugo Lietuvos nacionalinis muziejus.

## Šaltiniai
Balkonas (filmas)

**Balkonas** – 2008 m. lietuvių režisierės Giedrės Beinoriūtės filmas visai šeimai apie pirmąją meilę, draugystę.
 
Filmo premjera įvyko 2008 m. spalio 16 d. „Forum Cinemas Vingis“ Vilniuje.
 
## Siužetas

Sovietų aštuoniasdešimtieji. Nedidelis miestelis provincijoje. Vienuolikametės Emilijos kaimynystėje po tėvų skyrybų apsigyvena jos bendraamžis Rolanas su tėčiu. Tarp vaikų mezgasi ryšys. Tačiau iš drovumo ar baimės atsiverti jie bendrauja tik per sieną, sėdėdami kiekvienas savo balkone arba per rozetę, jungiančią jų butus. Pasirodo, jog Emilijos tėvai taip pat ties skyrybų riba. Vaikai atranda bendrų temų. Tačiau vos tragiškai nepasibaigęs nelaimingas atsitikimas užkerta Emilijai kelią į balkoną. Tai paskatina vaikus išsiruošti į „tikrą“ pasimatymą…

## Aktoriai
* Elzbieta Degutytė – Emilija
*Rolandas Kazlas – Emilijos tėtis
* Viktorija Kuodytė – Emilijos mama
* Karolis Savickis – Rolanas
* Saulė Rašimaitė – Emilijos sesuo
* Dovilė Tarvydaitė – Ina(Emilijos draugė)
* Irmantas Bačelis  – Rolano tėtis

## Apdovanojimai
2009 m. filmas pelnė Sidabrinę gervę.

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficialus filmo puslapis
Špicrutenas

**Špicrutenas** (; iš  'ietis' + *Rute* 'virbas, rykštė') – ilgas, lankstus medinis virbas, skirtas kūno bausmėms, naudotas XVII–XIX a.

Atsirado Švedijos armijoje, vėliau paplito Prūsijos ir kitose Europos armijose.

## Špicrutenai Rusijoje
Rusijos sausumos kariuomenėje bausmes špicrutenais 1701 m. įvedė Petras I. Špicrutenus mirkydavo sūdytame vandenyje.
Rusijoje špicrutenais karo teismo nutarimais (pvz., valstiečių sukilimų dalyvius) ar remiantis tremtinių statutais bausdavo ir civilius

Nuteistąjį versdavo praeiti 100–800 kareivių rikiuotę, kur kareiviai virbais mušdavo nuteistąjį į nugarą. XIX a. pradžioje būdavo baudžiamas net 6000 špicrutenų smūgių. Tokia bausmė paprastai būdavo lygiavertė mirties bausmei.

Kareivius špicrutenais bausdavo už:
* klaidas, nesistengimą mokantis rikiuotės, netvarkingumą, netvarkingai dėvimą uniformą – iki 100 smūgių ir daugiau
* girtuokliavimą – 300–500 smūgių
* vogimą iš draugų – 500 smūgių
* pabėgimus:
** pirmas pabėgimas – 1500 smūgių
** antras pabėgimas – 2500-3000 smūgių
** trečias pabėgimas – 4000-5000 smūgių.

Rusijoje bausmes špicrutenais panaikino 1863 m. balandžio 17 d.
Brazilijos lietuvių Romos katalikų Šv. Juozapo bendruomenė

**Brazilijos lietuvių Romos katalikų Šv. Juozapo bendruomenė** – seniausia Brazilijos lietuvių organizacija, įkurta 1928 m. rugsėjo 9 d. San Paule labdaros, lietuvių religinių ir kultūrinių tradicijų puoselėjimo tikslais.

## Istorija
Bendruomenės kūrimo iniciatorius ir pirmasis pirmininkas iki 1931 m. buvo Brazilijos lietuvių kolonijos kapelionas kunigas J. Valaitis. 1999 m. bendruomenei priklausė Lietuvių katalikių moterų draugija, Maldos apaštalavimo draugija, Šv. Juozapo vyrų brolija.

Bendruomenė išlaiko 1936 m. pastatytą Šv. Juozapo bažnyčią San Paulo priemiestyje Vila Zelinoje, kleboniją, lituanistinę mokyklą. Nuo 1937 m. veikia bendrijos choras. Benrija nuo 1976 m. yra lietuvių sodybos „Lituanika“ su senelių ir svečių namais, t. p. buvusios Šv. Kazimiero parapijos pastatų viena savininkių. 1931 m. turėjo 43, 1935 m. apie 1500, 1972 m. – 120, 1999 m. – 169 narius.

## Pirmininkai
* Jurgis Valaitis – 1928–1931 m.;
* Benediktas Sugintas – 1931 m.;
* Pijus Ragažinskas;
* Aleksandras Arminas;
* Juozas Šeškevičius – nuo 1974 m.

## Šaltiniai
Džeferson Sitis

**Džeferson Sitis** () – JAV miestas, yra Misūrio valstijos sostinė. Miestas pavadintas trečiojo prezidento Tomo Džefersono garbei. 2006 metais mieste gyvena 39 274 žmonių.

## Istorija

Džeferson Sitis buvo įkurtas 1821.

## Nuorodos

*  Džeferson Sičio miesto oficiali svetainė 
* Džeferson Sičio oficialus turizmo tinklapis
Bronius Krikštopaitis

**Bronius Krikštopaitis** (1902 m. gruodžio 14 d. Alančiai, Raguvos valsčius, Panevėžio apskr. – 1999 m. rugsėjo 27 d. Čikagoje, JAV) – Lietuvos tolimojo plaukiojimo kapitonas.

## Biografija
Bronius Krikštopaitis gimė ūkininkų šeimoje. Baigęs Vadoklių pradinę mokyklą, mokėsi Panevėžio gimnazijoje. 1923–1925 m. mokėsi Kauno aukštesniosios technikos mokyklos Jūrininkų skyriuje. 1925 m. išvyko studijuoti jūreivystės mokslų į Suomiją. 1925–1928 m. atliko plaukiojimo praktiką G. Eriksono burlaivyje „Archibald Russel“. Du kartus šiuo burlaiviu apiplaukė pasaulį, kartu ir piečiausią Pietų Amerikos iškyšulį – Horno kyšulį. 1930 m. baigė Abo (dabar Turku) Navigacijos institutą Suomijoje, kartu su kitai devyniais Lietuvos jūrininkais įgijo tolimojo plaukiojimo kapitono diplomą. Metus stažavosi vokiečių laivyne ir grįžęs į Lietuvą tapo pirmuoju Lietuvos jūrų kapitonu.

1927 m. vedė pedagogę Mykoliną Obelenytę, sūnus Juozas Algimantas Krikštopaitis.

1932 m. ledlaužio „Perkūnas“, 1933–1935 m. garlaivio „Friesland“, 1935–1936 m. garlaivio „Rimfrost“ šturmanas. Vadovavo Baltijos Lloydo prekiniams laivams „Maistas“ (1936–1937 m.), „Marijampolė“ (1937–1938 m.), „Kaunas“ (1938–1939 m.). 1939 m. netoli Anglijos krantų jo vadovaujamą „Kauną“ torpedavo vokiečių povandeninis laivas U-57. 1940–1941 m. garlaivio „Marijampolė“ kapitonas. Žurnalo „Jūra“ redkolegijos narys.

Sovietams okupavus Lietuvą 1944 m. pasitraukė į Vokietiją, o 1950 m. apsigyveno Čikagoje, JAV. Santuokoje su Marija Paplauskaite susilaukė dukters Gražinos (1943) ir sūnaus Ramūno (1947). 1979 m. išleido savo prisiminimų knygą „Jūrų keliais“. Palaidotas Čikagoje, šv. Kazimiero lietuvių kapinėse.

## Bibliografija
* „Jūrų keliais”, Čikaga, 1979 m.
* „Jūrų keliais”, Mokslo ir enciklopedijų leidybos centras, Vilnius, 2015 m.
Kazachstano parlamentas

**Kazachstano Respublikos parlamentas** () – aukščiausias Kazachstano respublikos atstovaujamasis organas, vykdantis įstatymų leidybos funkcijas.

Parlamentas susideda iš dviejų pastoviai veikiančių Palatų: Senato ir Mažiliso.

Aukštutinė Palata – Senatas (47 vietos). Senatą sudaro deputatai, po du atstovaujantys kiekvieną sritį, respublikinio pavaldumo miestus ir Kazachstano respublikos sostinę. Renkami netiesioginiais rinkėjais. 15 senato deputatų paskiria respublikos Prezidentas. Deputato įgaliojimų terminas – 6 metai. Po pusę deputatų perrenkami kas 3 metus.

Žemutinė palata – Mažilisas (107 vietos). 98 deputatai išrenkami proporcine sistema. Egzistuoja 7 % barjeras. 9 deputatus išrenka Kazachstano liaudies Asamblėja. Deputatų įgaliojimo terminas – 5 metai.

Parlamento deputatai negali tuo pačiu metu būti abiejų palatų nariais.
Krepšinis 1972 m. vasaros olimpinėse žaidynėse

**Krepšinis 1972 m. vasaros olimpinėse žaidynėse** vyko Miunchene, Vokietijoje nuo rugpjūčio 27 d. iki rugsėjo 9 d. Buvo tik vyrų krepšinio turnyras.

Šių Olimpininių žaidynių krepšinio rungtyje JAV vyrų krepšinio rinktinė pirmą kartą nuo krepšinio įtraukimo į žaidynių programą nelaimėjo aukso medalio. Dramatiškame finale nugalėjo TSRS vyrų krepšinio rinktinė, rezultatu 51:50 (26:21) įveikusi JAV rinktinę, kuri iškart po rungtynių baigties padavė protestą, reikalaudoma peržaisti rungtynes. Speciali FIBA komisija, išnagrinėjusi JAV skundą, jį atmetė. JAV rinktinė atsisakė priimti sidabro medalius. TSRS rinktinės sudėtyje Olimpiadoje žaidė ir olimpiniu čempionu tapo Modestas Paulauskas.

## Turnyras

|-----
| style="background-color:lightgreen;" |
| patenka į pusfinalius
|-----
| style="background-color:yellow;" |
| patenka į 5-8 vietas
|}

### Grupė A

! Vt.
! Šalis
! Laimėjo
! Pralaimėjo
! Taškai
|-----
|-style="background-color:lightgreen;" |
| **1**
| JAV
| 7
| 0
| **14**
|-----
|-style="background-color:lightgreen;" |
| **2**
| 
| 6
| 1
| **13**
|-----
|-style="background-color:yellow;" |
| **3**
| 
| 4
| 3
| **11**
|-----
|-style="background-color:yellow;" |
| **4**
| Čekoslovakija
| 4
| 3
| **11**
|-----
| **5**
| 
| 3
| 3
| **9**
|-----
| **6**
| 
| 3
| 3
| **9**
|-----
| **7**
| Japonija
| 1
| 6
| **8**
|-----
| **8**
| 
| 0
| 7
| **7**
|}

### Grupė B

! Vt.
! Šalis
! Laimėjo
! Pralaimėjo
! Taškai
|-----
|-style="background-color:lightgreen;" |
| **1**
| Sovietų sąjunga
| 7
| 0
| **14**
|-----
|-style="background-color:lightgreen;" |
| **2**
| Italija
| 5
| 2
| **12**
|-----
|-style="background-color:yellow;" |
| **3**
| Puerto Rikas
| 5
| 2
| **12**
|-----
|-style="background-color:yellow;" |
| **4**
| 
| 5
| 2
| **12**
|-----
| **5**
| Vakarų Vokietija
| 3
| 4
| **10**
|-----
| **6**
| 
| 2
| 5
| **9**
|-----
| **7**
| Filipinai
| 1
| 6
| **8**
|-----
| **8**
| 
| 0
| 7
| **7**
|}

## Pusfinaliai

## Kitos rungtynės

### 5-8 vietos

## Rikiuotė
#  Sovietų sąjunga
# 
# 
# 
# 
#  Puerto Rikas
# 
#  Čekoslovakija
# 
# 
# 
#  Vakarų Vokietija
#  Filipinai
#  Japonija
#  Senegalas
#  Egiptas
Svindonas

**Svindonas** – miestas pietų Anglijoje, tarp Bristolio ir Redingo. Geležinkelio stotis. Automobilių, telekomunikacijų pramonė. Miestas žinomas žiedinių sankryžų gausa. Svindone įrengta garsiausia, vadinamoji *Magic Roundabout* sankryža. Ši žiedinė sankryža sudaryta iš pagrindinio žiedo ir aplink jį įrengtų 5 mažesnių žiedų, į kuriuos įvažiuojama iš 6 gatvių. 

## Istorija
Svindonas minimas 1806 m. Paskutiniojo teismo knygoje. 1843 m. per meistą nutiesta Great Western geležinkelio atkarpa.

## Demografija

## Sportas

* Swindon Town FC (futbolas)

## Šaltiniai

## Nuorodos
* oficiali svetainė
AÉP Páfos

**Pafo AÉP** – buvęs Kipro futbolo klubas iš Pafo.

## Istorija
AEP Paphos (Greek: Αθλητική Ένωση Πάφος, Athlitiki Enosi Pafos; "Athletic Union Paphos") buvęs klubas iš Pafo. 

Klubas įsikūrė 2000 m., kai susijungė du klubai iš Pafo. (APOP ir Evagoras Páfos). 

2013/2014 m. Antrojo diviziono pirmenybėse klubas turėjo trisdešimties taškų nuobaudą. Sezoną baigė turėdami minus aštuonis taškus.

AEP Paphos nebeliko, kai 2014 m. birželio 9 d. susijungė su AEK Kouklia ir buvo sukurtas naujas klubas, pavadintas Pafos FC.

## Pasiekimai

## Sezonai

|}

## Išnašos

## Nuorodos
* SOCCERWAY
Vokingas

**Vokingas** – miestas pietryčių Anglijoje, 37 km į pietvakarius nuo Londono (faktiškai miegamasis sostinės rajonas). Geležinkelio stotis. Stovi Šv. Petro bažnyčia, meno ir paveldo centras.

## Istorija

VIII a. minimas Vokingo vienuolynas.
APÉP Kyperoúnta

**Kiperuntos APEP** – Kipro futbolo klubas iš Kiperuntos.

## Istorija
Klubo ištakos siekia 1979 m. 2021–2022 m. rungtyniavo Trečiame divizione (trečia pakopa).

## Pasiekimai

## Sezonai

|}

## Išnašos

## Nuorodos
* SOCCERWAY
* RSSSF duomenų bazė
Atrómītos Geroskī́pou

**Atrómītos Geroskýpoy** – Kipro futbolo klubas iš Jeroskipu gyvenvietės.

## Istorija
Klubo ištakos siekia 1956 m. Žaidė aukščiausioje šalies lygoje.

2013 m. pranešta, kad klubas nutraukė savo veiklą.

## Pasiekimai

## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF duomenų bazė
Votfordas

**Votfordas** – miestas pietų Anglijoje, 30 km į šiaurės vakarus nuo Londono. Koliziejus, *Cassiobury* parkas, rūmų teatras, menų centras.

## Sportas
* Watford FC (futbolas)
Kauno apskrities herbas

**Kauno apskrities herbas** – vienas iš Kauno apskrities heraldikos atributų (kitas – Kauno apskrities vėliava).

## Aprašymas

Herbo raudoname lauke sidabrinė tauro galva su auksiniu kryžiumi tarp ragų. Mėlyname bordiūre 10 dvigubų auksinių kryžių.

## Istorija

Kauno apskrities, kaip teritorinio-administracinio vieneto, pradžią galima laikyti 1564–1566 m., kai reformos metu buvo įkurtas Trakų vaivadijai priklausantis Kauno pavietas. Tuomet Kaunui, kaip ir kitiems Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės pavietams, buvo leista turėti žemės teismo antspaudą su Lietuvos raiteliu. Be didesnių pakeitimų Lietuvos raitelis naudotas apie 250 metų, tik XVIII a. po Lietuvos herbu imtas dar vaizduoti žemės raštininko herbas, kad būtų lengviau nustatyti, kada tas ar kitas dokumentas išduotas.

Pirmaisiais Rusijos imperijos valdymo metais, siekiant parodyti Kauno priklausomybę Rusijai, žemės teismo antspauduose atsirado du simboliai: viršutinėje dalyje vaizduotas Rusijos dvigalvis erelis, o po juo – Lietuvos raitelis. Tokia simbolika išliko iki 1831 m. sukilimo. 1842 m. gruodžio 18 d. įkurta nauja Kauno gubernija. Iš pradžių siūlyta gubernijos herbe vaizduoti pilies kieme obeliską, Lietuvos raitelį ir Žemaitijos lokį. Tačiau istorinių simbolių neliko, buvo įteisinta vien rusiška (stačiatikiška) atributika. 1843 m. pastatyta Kauno rotušės aikštėje Borodino paminklo kopija tapo Gubernijos herbo simboliu ir išliko iki XX a. pradžios. Vėliau Kauno apskritis herbo neturėjo.

Svarstant herbo idėjas, nė viena iš dviejų negalėjo tinkamai reprezentuoti Kauno apskrities. Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės laikais naudotas valstybės herbas, o Rusijos imperijos metais sukurtas gubernijos herbas buvo skirtas rusiškumui ir stačiatikybei pabrėžti. Pritarta Kauno apskrities administracijos prašymui, kad jų heraldika būtų susieta su Kauno miesto (apskrities centro) simbolika. Į apskrities herbą įdėta tik tauro galva su lotynišku kryžiumi tarp ragų. Be to, jame apskrities statusą rodo mėlynas bordiūras su 10 dvigubų auksinių kryžių.

2003 m. liepos 16 d. Kauno apskrities herbas patvirtintas Lietuvos Respublikos Prezidento dekretu Nr. 159. Herbo etalono autorius – dailininkas Rolandas Rimkūnas.

## Šaltiniai
Vircava

**Vircava** () – kaimas Latvijoje, Jelgavos savivaldybėje, 13 km į pietryčius nuo Jelgavos, prie Virčiuvio upės ir Lapumiškio. Valsčiaus centras. Vieškeliai į Platuonę, Lapes, Pilsrundalę. Yra vidurinė mokykla, tautos namai, medicinos punktas, biblioteka, paštas. Išlikęs Kronvircavos dvaras (past. 1785 m.).

## Istorija
Vircava šaltiniuose minima nuo 1566 m. Tarybiniais metais buvo Vircavos tarybinio centrinė gyvenvietė.
Dumbarton FC

**Dambartono FC** – Škotijos futbolo klubas iš Dambartono.

## Sezonai

## Spalvinė gama

## Apranga
;Sportinių aprangų gamos pokyčiai:
* Namuose žaidžia geltonos ir juodos spalvos aprangomis. 

## Pasiekimai

## Sezonai

|}

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
Saint Bernard's FC

**Edinburgo „Saint Bernard's“** – buvęs Škotijos futbolo klubas iš Edinburgo.

## Istorija
Klubas įkurtas 1874 m. **Third Edinburgh Rifle Volunteers** pavadinimu.

Vėliau tapo **St Bernard's F.C.** 1878 m. Išformuota 1943 m.

## Pasiekimai

## Sezonai

|}

## Išnašos

## Nuorodos
* Historical Kits
* Andy Mitchell's excellent series of articles on the club.
* Results and statistics at *Fitbastats*
Klaipėdos apskrities herbas

**Klaipėdos apskrities herbas** – vienas iš Klaipėdos apskrities heraldikos atributų (kitas – Klaipėdos apskrities vėliava).

## Aprašymas

Herbo raudoname lauke, kurioje sidabrinė papėdė atskirta banguota linija, vaizduojama auksinė dantyta mūro siena ir už jos trys bokštai. Didesnis centrinis bokštas turi sidabrinę arką ir riterišką kryžių viršuje, o šoniniai - sidabrines rutulines viršūnes. Herbo skydą juosia mėlynas bordiūras su 10 dvigubų auksinių kryžių.

## Istorija

Klaipėdos apskrities ištakų reikia ieškoti tolimoje praeityje. Klaipėda *Memelburgo* vardu pirmą kartą istorijos šaltiniuose minima 1252 m. Tada šią vietovę, kurioje galėjo būti įsikūręs žvejų kaimelis, užgrobė Livonijos ordinas ir kartu su Kuršo vyskupu pastatė pirmąją medinę Memelburgo pilį. Klaipėda dėl patogios geografinės padėties Ordino ekspansijoje į baltų žemes turėjo tapti svarbiu strateginiu punktu, komtūrijos ir Kuršo vyskupystės sostine, taip pat Baltijos jūros, uostu, kuris galėtų kontroliuoti Nemuno prekybą.

Lietuvai Klaipėdos kraštas sugrįžo tik 1923 m. 1887 m. *Johanno Sachssendahlio* piešinys, kuriame vaizduojamas Klaipėdos vietininko (fogto) antspaudas, tyrinėtojų ilgą laiką buvo beveik nepastebėtas. Tai seniausias Klaipėdos antspaudas, turėjęs atsirasti XIII a. viduryje. Jame vaizduojami trys pilies bokštai virš neaukštos dantytos sienos - po ja, atrodo vanduo. Centrinis bokštas su kryžiumi. Nors jis priklauso vokiečių kultūrai, kartu su vietos administracija nutarta Klaipėdos apskrities herbui panaudoti seniausio, kaip labiausiai vietos specifiką atitinkančio, antspaudo ikonografiją. (Panašiai atneštinės kultūros dalykus traktuoja čekai, lenkai ir kiti Europos kraštai.) Raudona spalva ir auksas paimti iš apskrities centro - Klaipėdos miesto herbo, o skydo papėdė ir kai kurie kiti smulkūs elementai nuspalvinti sidabru. Banguota linija atskirta sidabrinė papėdė aiškiai rodo, kad Klaipėdos apskritis yra prie vandens, tai yra prie Baltijos jūros. Jos statusą, pabrėžia mėlynas bordiūras su 10 dvigubų auksinių kryžių.

Klaipėdos apskrities herbą Lietuvos Respublikos Prezidentas dekretu Nr. 145 patvirtino 2004 m. liepos 7 d. Herbo etalono autorius – dailininkas Arvydas Každailis.

## Šaltiniai
Third Lanark AC

**Glazgo „Third Lanark“** – Škotijos futbolo klubas iš Glazgo.

## Istorija
Klubas įkurtas 1872 m. komanda išformuota 1967 m.

## Pasiekimai

## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF duomenų bazė
Algimantas Litvaitis

**Algimantas Litvaitis** (1929 m. Paluknėje, Skuodo valsčius – 2008 m. rugsėjo 14 d. Vilniuje) – Lietuvos sporto žurnalistas, redaktorius.

## Biografija
1954 m. Vilniaus universiteto Istorijos-filologijos fakultete įsigijo žurnalistikos specialybę.

1949–1951 m. laikraščio „Komjaunimo tiesa“ korektorius, literatūrinis darbuotojas, 1951–1952 m. tuometinės Vilniaus srities ir miesto laikraščio „Raudonoji vėliava“ atsakingojo sekretoriaus pavaduotojas. Nuo 1952 m. žurnalo „Sportas“ literatūrinis darbuotojas. 1956 m. žurnalui tapus laikraščiu trumpai dirbo redaktoriaus pavaduotoju, 1956–1988 m. – redaktorius. Jam vadovaujant laikraštis tapo trečiu pagal vienkartinį tiražą leidiniu. 1957 m. jo iniciatyva įkurta Sporto žurnalistų sekcija prie Lietuvos žurnalistų sąjungos (dab. Lietuvos sporto žurnalistų federacija), 1957–1958 m. jos pirmininkas.

Rašė daugiausia sporto temomis. Dalyvavo rengiant rinkinius „Tarybų Lietuvos sportas“, „Olimpinė ugnis negęsta“ (1961 m.). 

## Šaltiniai
Pasaulinė vegetarų diena

Pasaulinė vegetarų diena švenčiama spalio 1 d. nuo 1977 m. Šią dieną žmonės skatinami nevalgyti mėsos ir apskritai keisti savo maitinimosi įpročius. Įvairiose šalyse šią dieną organizuojami renginiai, specialios radijo ir TV programos, rengiami vegetariški pietūs. Pasaulinė vegetarų diena taip pat žymi spalio mėnesio – Vegetarų sąmoningumo mėnesio – pradžią, kuris baigiasi lapkričio 1-ąją, per Pasaulinę veganų dieną.

Šventinę dieną 1977 m. įsteigė Šiaurės Amerikos vegetarų draugija, o 1978 m. patvirtino Tarptautinė vegetarų sąjunga.

## Šaltiniai
Marijampolės apskrities herbas

**Marijampolės apskrities herbas** - vienas iš Marijampolės apskrities heraldikos atributų (antrasis – Marijampolės apskrities vėliava).

## Aprašymas

Herbo raudoname lauke sidabrinis sėjėjas su auksine skrybėle, sėtuve ir grūdais, byrančiais iš išskėstų rankų. Herbo skydą juosia mėlynas bordiūras su 10 dvigubų auksinių kryžių.

## Istorija

Marijampolės apskritis apima dalį kadaise čia buvusių sūduvių žemių, kurios vėliau, jau Rusijos Imperijos laikais, gavo Suvalkijos vardą. Po ilgų XIII a. pabaigos - XIV a. kovų su Vokiečių ordinu, dauguma senųjų Sūduvos gyventojų buvo išnaikinta, o kraštas, kaip kartais sakoma, virto dykra. Iš naujo Sūduva ėmė atgyti XV a. pabaigoje, kai darbštūs atsikėlėliai iš įvairių Lietuvos vietų, Šiek tiek ir iš kaimyninių kraštų pradėjo kolonizuoti Užnemunę. Be to, artima kaimynystė su Lenkija, ypač Prūsija, naujiesiems gyventojams leido ganėtinai anksti pažinti naujas kitų kraštų ūkio technologijas, užmegzti su jais glaudžius prekybinius ryšius.

Marijampolės, kaip teritorinio administracinio darinio, pradžią galima laikyti 1795 m. Naujoji Prūsijos valdžia įkūrė Starapolės (Senapilės) apskritį, išlikusią ir Lenkijos valdymo laikotarpiu. Marijampolė apskrities statusą išsaugojo iki 1950 m., iš naujo atkurta 1994 m. Kelių šimtų metų istoriją menanti apskritis oficialiai patvirtinto herbo praeityje neturėjo. Ieškant motyvų naujam herbui, buvo pastebėta, kad šis kraštas suvaidino labai svarbų vaidmenį Lietuvos atgimimo, valstybės, mokslo, kultūros ir švietimo istorijoje. To priežastis - pasiturintis ūkininkų gyvenimas, darbštumas, sudarė sąlygas vaikams siekti aukštojo mokslo. Būtent čia išaugo Jonas Basanavičius, Vincas Kudirka, Jonas Jablonskis, Petras Rimša ir daugelis kitų garsių visuomenės, mokslo, kultūros ir švietimo darbuotojų. Turint galvoje senas marijampoliečių mokslo ir švietimo tradicijas, skatinusias viso krašto gerovę, žmonių darbštumų, apskrities herbe nutarta pavaizduoti sėjėjo figūrą. Ji turi keletą prasmių. Užtenka Jis gali būti suprastas ir tiesiogine (darbo), ir perkeltine (mokslo) prasme. Taip apskrities herbe pavaizduotas simbolinis sėjėjas rodo šio krašto žmonių pagrindinį verslą (žemdirbystę), kuris buvo ir yra svarbus jų materialinės gerovės ir kultūros šaltinis. Jis taip pat pabrėžia marijampoliečių senas žinių siekimo tradicijas ir jų nuopelnus tiek regiono, tiek viso krašto mokslui, kultūrai ir švietimui. Iš sėjėjo rankų byrantys auksiniai grūdai (auksinės mintys) - tai tarsi žinių srautas, besiveržiantis į jauną mokslo siekiančią sielą. Jų auksinė spalva rodo ir dvasiškai, ir materialiai turtingus žmones, pagrindinį valstybės gerovės šaltinį. Apskrities statusas pabrėžiamas mėlynu bordiūru su 10 dvigubų auksinių kryžių.

Marijampolės apskrities herbą Lietuvos Respublikos Prezidentas dekretu Nr. 23 patvirtino 2004 m. liepos 26 d. Herbo etalono autorius – dailininkas Arvydas Každailis.

## Šaltiniai
Renton FC

**Rentono FC** – buvęs Škotijos futbolo klubas iš Rentono.

## Istorija

## Pasiekimai

## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF duomenų bazė
Vale of Leven FC

**Aleksandrijos „Vale of Leven“** – Škotijos futbolo klubas iš Aleksandrijos.

## Istorija
Klubas įkurtas 1872 m. Šiuo metu žaidžia mėgėjiškame lygmenyje.

## Pasiekimai

## Išnašos

## Nuorodos
* http://www.valeoflevenfc.co.uk
Cambuslang FC

**Glazgo „Cambuslang“** – buvęs Škotijos futbolo klubas iš Glazgo.

## Istorija

## Pasiekimai

## Išnašos

## Nuorodos
Albion Rovers FC

**Koutbridžo „Albion Rovers“** – Škotijos futbolo klubas, įkurtas Koutbridže sujungus Albion Coatbridge ir Rovers Coatbridge komandas.

## Istorija
Klubas įkurtas 1882 m. Šiuo metu žaidžia mėgėjiškame lygmenyje.

## Apranga
;Sportinių aprangų gamos pokyčiai:
* Namuose žaidžia geltonos ir raudonos spalvos aprangomis. 

## Pasiekimai

## Sezonai

|}

## Išnašos

## Nuorodos
* http://www.albionrovers.com
Super protonų sinchrotronas

**Super protonų sinchrotronas** ( arba **SPS**) – 6,9 km ilgio dalelių detektorius (sinchrotronas), esantis CERN laboratorijoje. Greitintuvas gali įgreitinti protonus iki maksimalios 450 GeV energijos, o švino jonus – iki 400 GeV. 1976 m. birželio 17 d. pradėjusį veikti SPS suprojektavo sero John Adams vadovaujama komanda.

SPS sudarytas iš 1317 kambario temperatūros elektromagnetų, iš kurių 744 – dipoliai, išlaikantys žiedu skriejančius dalelių pluoštus.

## Istorija

Pirmas 300 GeV įrenginio projektas pristatytas dar 1964 m., tačiau tai reikalavo naujos laboratorijos statybų. 1969 m. projekto direktoriumi buvo paskirtas John Adams. 1971 m. CERN taryba patvirtino specialios laboratorijos statybas, o J. Adams buvo paskirtas generaliniu Laboratorijos II direktoriumi, o pati laboratorija turėjo vos 4 darbuotojus. 1976 m. Laboratorija I ir Laboratorija II buvo apjungtos ir pervadintos į SPS skyrių.

Nors SPS iš pradžių buvo projektuojamas protonų greitinimui iki 300 GeV, buvo pastatytas daug galingesnis - paleidimo dieną protonus įgreitino iki 400 GeV energijos, nors pirmieji pluoštai į greitintuvą buvo įleisti dar 1976 m. balandžio 5 d. ir pasiekė 10 GeV energiją. Greitintuvas buvo naudojamas protonams, antirpotonams, elektronams, pozitronams (kurie buvo naudojami Didžiajam elektronų-pozitronų priešpriešinių srautų (LEP) greitintuve), švino jonams, sieros ir deguonies branduoliams greitinti. Pirmieji eksperimentai prasidėjo 1977 m.

1990 m. SPS ir LEP skyriai buvo sujungti į vieną SL skyrių. Sustabdžius LEP greitintuvą, skyriaus pavadinimo trumpinys liko tas pats (buvo „SPS ir LEP“, tapo „SPS ir LHC“).

## Dabartis

Šiuo metu Super protonų sinchrotronas naudojamas kaip galinis aukštos energijos protonų pluoštų šaltinis naujam CERN Didžiajam hadronų priešpriešinių srautų greitintuvui (LHC). SPS įgreitina protonus nuo 26 GeV iki 450 GeV, kurie galiausiai patenka į LHC. Nepaisant to, jog SPS yra LHC komplekso sudedamoji dalis, greitintuvu galima vykdyti ir atskirus nuo LHC tyrimus. Pvz., jis tiekia 400 GeV energijos protonų pluoštus fiksuoto taikinio eksperimentams COMPASS ir NA48.

SPS taip pat bus naudojamas neutrinų srautui sukurti, kuris bus detektuojamas italų Gran Sasso laboratorijoje, esančioje už 730 km nuo CERN.

### Patobulinimas

Jau yra siūlymu, jog 2015 m. LHC reikės patobulinimo jo skaisčiui padidinti. Tad tuo pačiu reikės patobulinti SPS. Atnaujinimas daugiausiai būtų skirtas detektoriaus, jau vadinamo Super-SPS, energijos padidinimui iki 1 TeV.

## Pasiekimai

Greitintuvas labiausiai pasižymėjo 1981 ir 1983 protonų-antiprotonų susidūrimų eksperimentuose UA1 ir UA2, kurių metu buvo atrasti W ir Z bozonai, o jų atradėjai Carlo Rubbia ir Simon van der Meer apdovanoti Nobelio fizikos premija 1984 metais.

SPS pasitarnavo kaip bandymų stendas naujoms greitintuvų fizikos idėjoms. 1999 m. greitintuvas buvo naudojamas elektronų debesėlio reiškiniui stebėti. 2004 m. buvo atliekami eksperimentai žalingiems netikėtų susidūrimų efektams naikinti

## Šaltiniai


## Nuorodos
* AB-OP-SPS svetainė (SPS sekcijos eksplatavimo grupė) 
* SPS foto galerija 
* Apie SPS CERN svetainėje
Pranas Brazys

**Pranas Brazys** (1915 m. vasario 18 d. Balsupiai, Marijampolės valsčius – 1967 m. birželio 9 d. Roma) – Europos lietuvių vyskupas.

## Biografija
Nuo 1932 m. marijonas. 1937 m. baigė filosofiją Romoje. 1941–1944 m. studijavo teologiją vokiečių universitete Prahoje, 1942 m. įšventintas kunigu. 1946 m. teologijos daktaras. 1946–1948 m. studijavo teologiją ir filosofiją Romoje. 1948 m. filosofijos daktaras.

1937–1939 m. dėstė marijonų filosofijos institute Kaune, 1940–1941 m. marijonų seminarijoje Varšuvoje. 1946 m. marijonų Romos tarptautinės kolegijos studijų prefektas, 1947–1948 m. noviciato vedėjas. 1948 m. išvyko į Argentiną, Avelanedoje įkūrė ir iki 1952 m. redagavo laikraštį „Laikas“. 1952 m. įsteigė marijonų spaustuvę. Marijonų noviciato vedėjas, marijonų vyresnysis ir Aušros Vartų parapijos klebonas. 1957 m. atvyko į Romą; marijonų vicegenerolas, iki 1963 m. „Romos namo“ vyresnysis. Prieš 1964 m. Kalėdas buvo paskirtas ir 1965 m. vasario 14 d. konsekruotas tituliniu Zelos vyskupu vadovauti lietuvių išeivių sielovadai Europoje; lankėsi lietuvių parapijose JAV ir Europoje, Vokietijoje įkūrė Lietuvių sielovados centrą. Netikėtai mirė Romoje 1967 m. birželio 9 d., vos 52 metų sulaukęs.

Bendradarbiavo žurnale „Židinys“, „Šaltinis“. Parašė monografiją „Pijus XII“ (1939 m.).

## Literatūra
* Juozas Girnius: ''Sveikinant nauja vyskupa.'' Aidai 1965, Nr.1, 37 pusl.
* Pranas Brazys M.I.C.:''Modernieji gamtos mokslai ir religija.'' Aidai 1961, Nr.1, 1-14 pusl.
* Stasys Yla. *Vyskupas Pranas Brazys.* Brooklyn, Ateitis, 1969 m.

## Šaltiniai