open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Janas Nepomniaščis

**Janas Aleksandrovičius Nepomniaščis** (; 1990 m. liepos 14 d.) – žydų kilmės Rusijos šachmatų didmeistris (nuo 2007 m.).

J. Nepomniaščis 2010 ir 2020 m. laimėjo Rusijos šachmatų čempionato superfinalą, 2010 m. tapo Europos šachmatų čempionu, pelnęs 9 taškus iš 11. 2016 m. M. Talio atminimo turnyro bei 2008 ir 2015 m. „Aeroflot“ atvirojo šachmatų turnyro nugalėtojas. Atstovaudamas Rusijos šachmatų komandai, laimėjo 2013 ir 2019 m. pasaulio komandinius čempionatus bei 2015 m. Europos komandinį čempionatą. Finišuodamas antras 2019 m. FIDE Didžiojo prizo varžybose, užsitikrino vietą 2020 m. Kandidatų turnyre. Turnyrui sustojus, sužaidus pusę partijų J. Nepomianščis turėjo 4½ taško iš 7-ių bei dalijosi 1-2 vietas su Maksimu Vašjė-Lagravu.

Nepomniaščis taip pat žinomas dėl gero žaidimo greitųjų ir žaibo šachmatų varžybose. 2014 m. Dubajuje pasaulio žaibo šachmatų čempionate, surinkęs 16 tšk. iš 21, užėmė 2-ąją vietą. 
Dar sėkmingiau žaidė pasaulio greitųjų šachmatų čempionatuose, laimėjoː tris sidabro 2013, 2015, 2021 ir vieną bronzos (2017) medalį.

2021 m. sausio mėnesio FIDE reitinguose jis užėmė 9-ą vietą greitųjų šachmatų varžybose ir 10-ą – žaibo.

Jis laimėjo 2020 - 2021 m. FIDE kandidatų turnyrą (8,5 iš 14), bet 2021 m. pasaulio šachmatų čempionate pralaimėjo  mačą Magnusui Carlsenui. rezultatu - 3,5:7,5.

2022 m. liepos mėn. jis dar kartą laimėjo  kandidatų turnyrą, kas suteikė jam teisę žaisti 2023 m. pasaulio šachmatų čempionato mačą dėl titulo su Magnusu Karlasenu. 

Pasaulio čempionui atsisakius ginti titulą, FIDE  organizavo mačą dėl pasaulio čempiono titulo tarp dviejų geriausių 2022 m.  kandidatų turnyro žaidėjų: 1-ą vietą užėmusio Jano Nepomniaščio ir 2-ą - Dyno Lyreno.

Mačas vyko  2023 m. balandžio 7–30 d.  Astanoje .  Sužaidus pagrindines mačo partijas buvo lygu - 7:7. Nugalėtojo išaiškinimui buvo paskirtos 4 papildomos greitųjųjų šachmatų partijos. Po 3 lygiųjų, žaidžiant 4-tąją – pralaimėjo, o  tuo pačiu ir mačą - bendru rezultatu 8,5:9,5.  

## Šaltiniai
Antilopės kanjonas

**Antilopės kanjonas** () – kanjonas Jungtinėse Valstijose, Arizonoje, navachų žemėse, netoli Peidžo miesto.

Tai siaura, vandens erozijos išgraužta siaurymė smiltainio stalkalnyje, pasižyminti čia stebimu šviesos žaismu. Kanjonas skiriamas į dvi dalis – aukštutinę (200 m ilgio) ir žemutinę (407 m ilgio).

Antilopės kanjonas yra žinomas kaip plyšinis kanjonas, kuris prasideda kaip siauras įtrūkimas smiltainio plokštikalnyje. Jeigu toks įtrūkimas yra atšlaitėje, gana greit galinga tekančio vandens jėga išgraužia jį iki didelio griovio. Kanjono gylis siekia 37 m.

## Šaltiniai
2021 m. pasaulio jaunimo ledo ritulio čempionatas

**2021 m. pasaulio jaunimo ledo ritulio čempionatas** – 45-asis IIHF pasaulio jaunimo čempionatas, kuris vyko Edmontone, Kanadoje, nuo 2020 m. gruodžio 25 d. Iki 2021 m. sausio 5 d. Šis turnyras buvo trečiasis Edmontono istorijoje. Iš pradžių rungtynės buvo planuojamos ir Red Dyre, tačiau dėl koronaviruso pandemijos turnyras vyko tik Edmontone, be žiūrovų. Klasėje   nebus iškritimų ar pažeminimų į žemesnį divizioną.

## Rinktinės

;Šiaurės Amerika
:  Kanada×
:  JAV*

;Europa
:  Vokietija*
:  Rusija*
:  Čekija*
:  Švedija*
:  Suomija*
:  Austrija*
:  Šveicarija*
:  Slovakija^

: * = 8 komandos automatiškai pateko į aukščiausią divizioną pagal 2020 m. Pasaulio čempionato varžybose užimtus rezultatus*
: * = Komanda persikėlė į aukščiausią divizioną pagal 2020 m. Pasaulio čempionato pirmojo diviziono rezultatus*
: *<sup></sup> = Kvalifikuoti kaip čempionato šeimininkai*

## Teisėjai
IIHF paskyrė 14 vyriausiųjų ir 12 teisėjų, kurie aptarnaus pasaulio čempionato varžybas  .

;Vyriausieji teisėjai
*     Adam Bloski
*     Michael Campbell
*     Alexandre Garon
*     Olivier Gouin
*     Kyle Kowalski
*     Guillaume Labonté
*     Mike Langin
*     Fraser Lawrence
*     Kevin Maille
*     Mathieu Menniti
*     Mark Pearce
*     Brett Roeland
*     Carter Sandlak
*     Tyson Stewart

;Linijos teisėjai
*     Guillaume Brunelle
*     Maxime Chaput
*     Jonathan Deschamps
*     Deion Foster
*     Adam Harris
*     Brett Mackey
*     Kelsey Mahoney
*     Matthew Mannella
*     Michael McGowan
*     Ben O'Quinn
*     Nathan Vanoosten
*     Tarrington Wyonzek

## Grupių etapas
Žalia spalva pažymėtos komandos patekusios į atkrintamąsias, raudona – nepatekusios į atkrintamąsias.

### A grupė

### B grupė

## Atkrintamosios

### Rungtynės dėl 3 vietos

### Finalas

## Reitingas ir statistika

Pasaulio ledo ritulio čempionas  tarp U20 komandų 2021  JAV (5-titulas)
## Šaltiniai
Dreifo greitis

**Dreifo greitis** fizikoje – vidutinis greitis, kurį dėl elektrinio lauko medžiagoje pasiekia įelektrintos dalelės, pavyzdžiui, elektronai. Apskritai laidininko elektronas atsitiktinai sklinda Fermi greičiu, todėl vidutinis greitis bus lygus nuliui. Pritaikius elektrinį lauką, šis atsitiktinis judėjimas prideda nedidelį grynąjį srautą viena kryptimi; tai yra dreifas.

Dreifo greitis yra proporcingas srovei. Rezistyvioje medžiagoje jis taip pat yra proporcingas išorinio elektrinio lauko dydžiui. Taigi Omo dėsnį galima paaiškinti dreifo greičiu. Elementariausia elementari išraiška yra:

:   u= \mu E ,

Čia  yra dreifo greitis,  yra medžiagos elektronų mobilumas, o  – elektrinis laukas.

## Šaltiniai
Gintarė Skaistė

**Gintarė Skaistė** (*merg*. Šimonytė; g. 1981 m. rugpjūčio 4 d. Kaune) – Lietuvos politinė ir visuomeninė veikėja, ekonomistė. Lietuvos Seimo narė (nuo 2016 m.), finansų ministrė (2020-2024 m.), Kauno miesto savivaldybės tarybos narė (2007–2016 m.).

## Biografija

Augo Kaune, inžinierių Algio ir Genovaitės Šimonių šeimoje.
1999 m. baigė Kauno „Vyturio“ vidurinę mokyklą. 2010 m. baigė KTU, ekonomikos bakalaurė. 2011 m. baigė MRU įgijo ekonomikos magistrą. 2016 m. suteiktas socialinių mokslų daktarės laipsnis. Stažavosi Ispanijos Madrido Karloso III, La Korunjos bei Kipro universitetuose.

Dirbo Lietuvos socialios rinkos plėtros instituto eksperte.

Priklauso Lietuvos šaulių sąjungai, Atlanto sutarties Lietuvos bendrijos garbės narė.

## Politinė veikla
Nuo 2005 m. Tėvynės sąjungos (Lietuvos konservatorių) narė, nuo 2004 m. iki 2008 m. – Jaunųjų konservatorių lygos narė (JKL), nuo 2007 m. iki 2016 m. Kauno miesto savivaldybės tarybos narė, nuo 2014 m. iki 2015 m. Tėvynės sąjungos-Lietuvos krikščionių demokratų frakcijos Kauno miesto savivaldybės taryboje pirmininkė, nuo 2016 m. LR Seimo narė.

2020 m. gruodžio 11 d. paskirta LR finansų ministre.

2022 m. sausio 4 d. „The Financial Times“ leidinių grupei priklausantis žurnalas „The Banker“ finansų ministrę Gintarę Skaistę paskelbė Metų finansų ministre pasaulio ir Europos kontekste (angl. *Global and Europe*).

## Įvertinimas
* Lietuvos karininko Jono Semaškos kryžius (2017)
* Apdovanota už aktyvią veiklą ir svarų asmeninį indėlį stiprinant Lietuvos šaulių sąjungą III laipsnio Šaulių sąjungos pasižymėjimo ženklu „Už nuopelnus Šaulių sąjungai“ (2019)
* Ispanijos Karalystės Karininko kryžius už pilietinius nuopelnus Ispanijai (2020)

## Kritika
2013 m. bausta už vairavimą neblaiviai.

## Šaltiniai

|-
Akčaabatas

**Akčaabatas** () – miestas šiaurės rytų Turkijoje, į rytus nuo Trabzono, Juodosios jūros pakrantėje.

## Istorija

Įkurtas VII a. pr. m. e. atvykėlių iš Mileto. Graikų laikais buvo žinomas kaip ***Platana*** ().

1884 m. oficialiai suteiktas miesto statusas.

## Sportas
* Akçaabat Sebatspor (futbolas)

## Šaltiniai
Baglama

**Baglama** arba **sazas** (tačiau pastarasis terminas platesnis) – styginis muzikinis instrumentas iš Viduriniųjų Rytų. Taip pat įvairios variacijos naudojamos Balkanuose, Graikijoje, Vidurinėje Azijoje. Baglama yra pats populiariausias tradicinis styginis instrumentas Turkijoje.

Instrumento korpusas gaminamas iš šilkmedžio, jo gamyba itin sudėtinga, kadangi medis turi veikti kaip rezonatorius (odinė membrana nenaudojama). Grifas gaminamas iš vyšnios medienos, o atitvara – iš riešutmedžio. Stygų skaičius būna įvairus: dideliuose instrumentuose 8-11, vidutiniuose 8-9, mažuose 4-7.

Modifikuoti sazai būna 3 dydžių: didysis sazas (bendras ilgis 120–150 cm), vidutinis sazas (80–100 cm), mažasis sazas (50–70 cm). Baglama dažnai grojama solo, taip pat instrumentas naudojamas vokalo pritarimui bei orkestruose.

Su baglama susiję daugelis Viduriniųjų Rytų ir Balkanų muzikos instrumentų: buzukis, ūdas, tambūras, dombra, čiftelija, dutaras ir kt.

## Šaltiniai
Craigslist

**Craigslist** – amerikiečių klasifikuotų skelbimų svetainė. Tai sėkmingas tinklalapis, 2019 m. turėjęs daugiau lankytojų nei Netflix, pelnantis apie milijardą dolerių per metus ir prižiūrimas vos penkiasdešimties darbuotojų.

Craigas Newmarkas įkūrė svetainę 1995 m. 

1996 m. ji išpopuliarėjo JAV, į kitus JAV ir Kanados miestus ji pradėjo plėstis 2000 m., o dabar apima 70 šalių.

2008 m. kovo mėn. ispanų, prancūzų, italų, vokiečių ir portugalų kalbos tapo pirmosiomis „Craigslist“ palaikomomis ne anglų kalbomis. 

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Adiantas

**Adiantas** (*Adiantum*) – adiantinių šeimos paparčių gentis.

Auga derlinguose, drėgnuose dirvožemiuose, dažnai šalia krioklių. Didžiausia adiantų įvairovė yra Pietų Amerikoje. Tik dvi rūšys auga JAV ir tik viena Europoje (*Adiantum pedatum*). Naujojoje Zelandijoje auga 3 endeminės rūšys.

Stiebai ploni, standūs, tamsiai rudi, juodi. Jaunos šakelės tiesios, vėliau riečiasi. Dauginamas sporomis arba kero dalimis. Išvesta daug adianto veislių, kurios skiriasi lapų spalva, forma, augimo ypatumais.

Kai kuros rūšys, pavyzdžiui, peruvinis adiantas (*Adiantum peruvianum*) naudojamos maistui.

## Rūšys
Iš viso adiantų gentyje yra ~250 rūšių.
* Aleutinis adiantas (*Adiantum aleuticum*)
* Gražusis adiantas (*Adiantum bellum*)
* Laumiaplaukis adiantas (*Adiantum capillus-veneris*)
* *[[Adiantum diaphanum]]*
* *[[Adiantum fengianum]]*
* *[[Adiantum lianxianense]]*
* Peruvinis adiantas (*Adiantum peruvianum*)
* *[[Adiantum pedatum]]*
* Pleištiškasis adiantas (*Adiantum raddianum*) 
* ir kt.

## Šaltiniai
Mėnesienos sonata

**Mėnesienos sonata** (Sonata fortepijonui Nr. 14, c♯−moll, op. Nr. 27) – vokiečių klasikinės muzikos kompozitoriaus Liudviko van Bethoveno kūrinys. Tai viena žinomiausių klasikinių kompozicijų fortepijonui. 

Sonata parašyta 1801 m. vasarą L. van Bethovenui viešint grafo Antono II Brunsviko dvare Vengrijoje. Išleista sekančiais metais  pavadinimu *Sonata quasi una fantasia per il clavicembalo*. Ji buvo dedikuota šešiolikmetei aristokratei Džulijai Gvičardi, kuri trumpą laiką tuo metu mokėsi pas L. van Bethoveną. Pasakojama, kad L. van Bethovenas ją įsimylėjo po keleto pirmųjų pamokų ir pasipiršo, tačiau vestuvėms pasipriešino jos tėvai. Įprastai vartojamą pavadinimą „Mėnesienos sonata“ ji įgavo, kai 1832 m. vokiečių poetas-romantikas Liudvikas Relštabas savo apžvalgoje palygino pirmos sonatos dalies skambesį su valtele, plaukiančia naktį šviečiant mėnesienai Liucernos ežere. Kartais „Mėnesienos sonata“ vadinama tik pirmoji jos dalis, nes paprastai klausytojai tik ją žino. Išleista sonata sulaukė daug dėmesio Vienoje, Karlas Černis rašė: *„visi visą laiką kalba apie sonatą C djezo minore“*.
 
## Sonatos dalys

„Mėnesienos sonata“ skirta fortepijono atlikimui ir sudaryta iš trijų dalių. Jos kompozicija neseka tradicine to meto sonatos forma − I dalis sunki ir greita, II dalis lėta, III dalis lengva ir greita, kas pabrėžta pavadinime žodžiais *quazi una fantasia*. Kompozitorius nurodė, kad ji parašyta fantazijos, kitos muzikinės formos, dvasioje. Pirmoji sonatos dalis prasideda lėto tempo arpredžija, antroji dalis yra trumpa, gyvesnė ir trečioji dalis greičiausia.

# *Adagio sostenuto*. 
# *Allegretto*.
# *Presto agitato*. 
## Šaltiniai
* Betsy Schwarm, ''Encyclopaedia Britannica'', 2016 m.
* Miller, Neil. ''Beethoven: Piano Sonata 14 - "Moonlight" - Movement I - Neil Miller Analyzed Editions''. The Piano Lesson Book, 2007

## Nuorodos
* [„Mėnesienos sonatos“ įrašai, natos IMSLP projekte](https://imslp.org/wiki/Piano_Sonata_No.14%2C_Op.27_No.2_(Beethoven%2C_Ludwig_van))
Rankinis olimpinėse žaidynėse

**[[Rankinis|Rankinio]]** varžybos **[[vasaros olimpinės žaidynės|vasaros olimpinėse žaidynėse]]** pirmą kartą įvyko 1936 m. olimpiadoje. Nuo 1972 m. vasaros olimpinių žaidynių rankinis įtrauktas į pagrindinę olimpinę programą. Šiuo metu olimpinėje programoje vykdomos tik salės rankinio varžybos vyrų ir moterų kategorijose.

Varžybų kvalifikaciją ir taisykles prižiūri Tarptautinė rankinio federacija. 

Rusijos rankininkas Andrejus Lavrovas yra daugiausiai olimpinių medalių laimėjęs rankininkas – 3 aukso ir 1 bronzos.

## Vyrų varžybos

### Moterų varžybos

## Šaltiniai

* Vyrų rezultatai
* Moterų rezultatai
Aguonmedis

**Aguonmedis** (*Bocconia*) – aguoninių (*Papaveraceae*) šeimos medžių ir krūmų gentis. Paplitusi Centinėje ir Pietų Amerikoje, nuo Meksikos iki Argentinos šiaurės.

Lotyniškas pavadinimas suteiktas pagal italų botaniką Paolą Bokonę (*Paolo Boccone*).

## Rūšys
Gentyje išskiriamos bent 5 rūšys:
* Tikrasis aguonmedis *(Bocconia arborea)*
* *Bocconia cordata*
* *Bocconia frutescens*
* *Bocconia gracilis*
* *Bocconia microcarpa*

## Šaltiniai
Apollo 16

**Apollo 16** – dešimtoji pilotuojama NASA „Apollo“ misija bei penktoji misija, kurios tikslas – nusileidimas Mėnulyje. Erdvėlaivis buvo paleistas 1972 m. balandžio 16 d. iš Floridoje esančio Kenedžio pakilimo centro, naudojant „Saturn V“ raketą nešėją.

Misijos įgulą sudarė trys astronautai – misijos vadovas Džonas V. Jangas (*John W. Young*), komandinio modulio pilotas T. Kenetas Mantiglis Jaunesnysis (*T. Kenneth Mattingly Jr.*) ir Mėnulio modulio pilotas Čarlzas M. Diukas Jaunesnysis (*Charles M. Duke Jr.*).

Įgula tris kartus išėjo į Mėnulio paviršių, iš viso Žemės palydove praleido daugiau nei 71 valandą, rinko uolienas, gręžė gręžinius.

Erdvėlaivis atgabeno į Žemę 96 kg Mėnulio uolienų, taip pat padarė nemažai Mėnulio nuotraukų.

## Šaltiniai
ZH-29

**Zh-29** (*Zbrojovka-Holek, 1929*) buvo XX amžiaus III dešimtmečio pabaigoje Čekoslovakijoje sukurtas pusiau automatinis šautuvas. ZH-29 yra vienas iš pirmųjų sėkmingų pusiau automatinių šautuvų.

## Apžvalga

Holeko sistemos automatinis šautuvas ZH-29 veikia parako dujų energijos nukreipimo principu.

Naudojamas į kairę pasviręs spynos užraktas yra panašus į vėliau naudotą „Sturmgewehr 44“, nors vokiško ginklo spynos užraktas pasislenka vertikaliai.

Išoriškai išsiskiriantis elementas yra nedideliu kampu nuo spynos palinkęs vamzdis, taip kompensuojant spynos polinkį. Kita naujovė – aliuminis vamzdžio įdėklas.

1932 m. buvo sukurtas patobulintas eksportinis ginklo variantas, pavadintas ZH-32. 1939 m. buvo sukurtas modelis ZH-39, kuriame naudotas kitoks dujų nuvedimo ir šovinio fiksavimo principas.

Ginklą Česká Zbrojovka gamykloje sukūrė inžinierius Emmanuel Holek. Didžiausią ginklo partiją užsakė vienas konfliktavusių Šiaurės Kinijos karo vadų Chang Tso-lin. Pagal šį užsakymą pagaminta 150 ZH-29 ir 100 ZH-32. Guangdongo provincijos kariuomenė taip pat įsigijo 33 ZH-32. Licencinė ginklo kopija nuo 1932 m. buvo gaminama Šenjange. Mažai tikėtina, kad šie ginklai buvo naudojami Kinijos ir Japonijos karo metu. Yra duomenų, kad po II pasaulinio karo dalis šių ginklų pateko į Šiaurės Vietnamą.

1931 m. Lietuvos vidaus reikalų ministerija pasienio apsaugos tarnybos poreikiams įsigijo 50 vienetų ZH-29.

Česká Zbrojovka .276 kalibro Pedersen patroną naudojančią ZH-29 versiją siūlė JAV kariuomenei. Nors ginkals susilaukė gerų įvertinimu, tačiau įsigytas nebuvo.

ZH-29 naudojo 7,92 mm kalibro Mauzerio patroną. Ginklo apkaboje tilpo 5 arba 10 šovinių. Automatinio ZH-29 variante buvo naudojamas 20 šovinių talpinanti dėtuvė nuo kulkosvaidžio ZB-26.

Efektyvus ugnies nuotolis siekė 1400 m. Artimai kovai ZH-29 buvo komplektuojamas nuimamu durklu.

## Naudotojai

* : 210 vienetų, importuota 1930-31 m.
* : 100 vienetų ZH-32
* : eksperimentinis prototipas
* : 50 vienetų
* 
* 

## Išnašos

## Nuorodos
*
* 
* 
* 
* Patentai:
** užtaisymo prietaiso patentas
** dujų stūmoklio patentas
** dujų slėgio reguliatoriaus patentas
** šaudymo mechanizmo patentas
Elizai

**Elizai** (, Bagatelė a-moll, woo. Nr. 59) – vokiečių klasikinės muzikos kompozitoriaus Liudviko van Bethoveno kūrinys. Tai viena žinomiausių klasikinių kompozicijų fortepijonui. 

L. van Bethovenas kūrinį parašė apie 1810 metus. Bagatelė nebuvo išleista jam esant gyvam . Jos rankraštį rado Liudvikas Nolis ir išleido 1867 metais, praėjus 40 metų po kompozitoriaus mirties. Pasak jo, kūrinys buvo datuotas 1810 m. balandžio 27 d. Jis ją pavadino „Elizai“ pagal rankraščio dedikaciją, tačiau pats autorinis L. van Bethoveno rankraštis neišliko ir yra spėjimų, kad L. Nolis suklydo perrašydamas dedikaciją turint omeny L. van Bethoveno padriką rašyseną ir tai, kad rankraštis tuo metu turėjo būti susidėvėjęs. Spėjama, kad kūrinys dedikuotas Terezai Maltafi (1792−1851), vienai iš L. van Bethoveno mokinių, kuriomis jis buvo susižavėjęs ir piršosi. Rankraščio lapas buvo skirtas įdėti į albumą, kuris priklausė Terezai. Kita versija, jis gal buvo dedikuotas dainininkei, sopranui Elizabetei Rokel (1793−1883). Kita versija, Eliza gal buvo mielos merginos bendrinis vardas, tačiau ši versija nėra suderinama su bendru L. van Bethoveno kūrybiniu palikimu. Nerasta, kad kūrinys būtų paminėtas L. van Bethoveno gyvenimo metu. Plačiajai publikai paprastai žinoma L. Nolio versija, tačiau yra sudėtingesnė vėlesnė versija, kurią perrašė Baris Kuperis.
 
„Elizai“ yra rondo formos. Ji prasideda gana paprasta ir ramia tema A, po to seka sudėtingesnio ir greitesnio atlikimo tema B, vėl pakartojama A, po to seka sudėtingesnė ir greitesnė tema C ir užbaigiama A. Tad jos kompozicija yra A-B-A-C-A formos.

## Šaltiniai
* *Delphi Masterworks of Ludwig van Beethoven (Illustrated)*. Delphi Classics, 2017.
* Miller, Neil. ''Beethoven: Fur Elise - Neil Miller Analyzed Editions''. The Piano Lesson Books, 2007
* Klaus Martin Kopitz, *Beethoven’s ‘Elise’ Elisabeth Röckel: a forgotten love story and a famous piano piece*, in: *[[:en:The Musical Times|The Musical Times]]*, vol. 161, no. 1953 (Winter 2020), p. 9–26 (PDF)

## Nuorodos
* [„Elizai“ įrašai, natos IMSLP projekte](https://imslp.org/wiki/Für_Elise%2C_WoO_59_(Beethoven%2C_Ludwig_van))
Pilupėnų–Gražiškių siaurasis geležinkelis

**Pilupėnų–Gražiškių siaurasis geležinkelis** () – 750 mm pločio vėžės siaurasis geležinkelis, nutiestas ir eksploatuotas Pirmojo pasaulinio karo metais kaip vokiečių karinis lauko () bėgių kelias tarp Pilupėnų (Rytprūsiai) ir okupuotų Gražiškių (Oberostas).

## Istorija

Tai buvo vienas iš daugelio kaizerinės Vokietijos nutiestų karinių lauko geležinkelių. Jais daugiausiai buvo gabenama mediena į Rytprūsių ir kt. lentpjūves, kurios, dėl Pirmojo pasaulinio karo metu nutrūkusio Nemunu plukdomų rąstų sielių srauto, jautė žaliavų stygių.

Siauruką statė vokiečių geležinkeliečių dalinys, pasitelkęs rusų belaisvius. Kelio ašis stipriai vingiavo: buvo stengiamasi aplenkti pasitaikančias vandens telkinius ar kitas kliūtis. Šio geležinkelio trasa prasidėjo ties Pilupėnais nuo siauruko Geldapė–Tolminkiemis–Stalupėnai, tęsėsi pietryčių link ir per Vencloviškių ir Sudeikių laukus pasiekė Vištytį. Pastarąjį miestelį aplenkė iš šiaurės ir, perkirtusi Norvydų apylinkes, baigėsi Gražiškiuose. Kai kurių šaltinių teigimu, trumpą laiką veikė ir jos tęsinys iki Aleksandravo dvaro, tada trasa buvo pasiekusi 23 km ilgį.

Iš Lietuvos pasitraukusi vokiečių okupacinė kariuomenė šį bėgių kelią paliko neišardytą. 1919 m. vietinė valdžia norėjo kai kurias atkarpas eksploatuoti, bet vėliau tų planų buvo atsisakyta.

## Šaltiniai

* Die Heeresfeldbahn Pillupönen–Wisztyniec–Grażyszki // eisenbahn-gumbinnen-goldap.de
* Udrius Armalis. ''Siaurukas siekė Vištytį ir Kudirkos Naumiestį'' // www.santaka.info
* [Tarasovas. ''Vištyčio–Kalvarijos geležinkelis'' // [Lietuva (dienraštis)|Lietuva], 1923 m. gruodžio 14 d., psl. 3] 

## Nuorodos
* Geležinkelio atkarpa prie Vištyčio 1918 m. kariniame vokiečių žemėlapyje
Žydkiemio–Rūtelės siaurasis geležinkelis

**Siaurukas Žydkiemis–Rūtelė**,  – 600 mm pločio vėžės siaurasis geležinkelis, nutiestas ir eksploatuotas Pirmojo pasaulinio karo metais kaip vokiečių karinis lauko () bėgių kelias tarp Žydkiemio (Rytprūsiai) ir Oberostui priklausančios Rūtelės (dab. Rutka-Tartak vietovė Lenkijoje).

## Istorija
Po pergalės Mazūrijos žiemos kautynėse Vokietijos karinė vadovybė ėmėsi stiprinti savo pozicijas pietiniuose Rytprūsiuose: buvo suplanuota sujungti platųjį geležinkelį Gumbinė–Tolminkiemis–Žydkiemis su plačiuoju Užnemunės geležinkeliu. Tuo tikslu numatyta nutiesti karinį *Trečiąjį transporto koridorių* – siaurąjį geležinkelį iš Žydkiemio per Kalvariją į Šeštokus.

Geležinkelio tiesimo darbai buvo pradėti 1915 m. pavasarį ir tų pačių metų liepos mėn. trasa atkeliavo į Rūtelės kaimą. Vėliau darbai sulėtėjo ir šis bėgių kelias, pasak vokiečių žemėlapių, 1916 m. buvo pasiekęs tik miškus prie Pašešupės kaimo (dab. Lenkija).

1918 m. pabaigoje kaizerinės Vokietijos kariuomenė paliko Oberostą. Koks buvo tolimesnis šio geležinkelio likimas istorikams nėra žinomas.

## Tiesiamas geležinkelis nuotraukose


Heeresfeldbahn Szittkehmen–Rutka-Tartak 02.png
Heeresfeldbahn Szittkehmen–Rutka-Tartak 05.jpg
Heeresfeldbahn Szittkehmen–Rutka-Tartak 06.jpg
Heeresfeldbahn Szittkehmen–Rutka-Tartak 07.jpg


## Šaltiniai
* Stefan Fründ. ''Beiträge zur ostpreußischen Eisenbahngeschichte: Die Heeresfeldbahn Szittkehmen–Rutka-Tartak''
*  ''36. Mehlkehmen, 1917 – Feldmäßig hergestellte Fliegerkarte'' – Nur für den Dienstgebrauch – 1:200.000
* ''Daty otwarcia linii kolejowych oraz dobudowy drugich torów w województwie warmińsko-mazurskim, Okręgu Kaliningradzkim (Rosja) oraz Rejonie Kłajpedy (Litwa)''
* Mauro Bottegal. ''Ferrovie portatili della Prima Guerra Mondiale'' – Lulu, 2019; psl. 87
Rogers Place

**Rogers Place** – ledo ritulio arena Edmontone, kur žaidžia ledo ritulio komanda „Edmontono Oilers“. Arena pradėta statyti 2014 m. kovą, oficialiai atidaryta 2016 m. rugsėjo 8 d. Ledo ritulio rungtynes arenoje gali stebėti 18 500 žiūrovų, o koncertus – 20 734.

Nuo 2020 m. gruodžio 25 d. iki 2021 m. sausio 5 d. čia vyko 2021 m. pasaulio jaunimo ledo ritulio čempionatas, kuris buvo trečiasis Edmontono istorijoje.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* https://www.nhl.com/oilers
* City of Edmonton: Rogers Place
Kalo mūrinis stulpas

**Kalo mūrinis stulpas** (, ) – trijų metrų aukščio mūrinis stogastulpis šiaurės vakarų Lenkijoje: Varmijos Mozūrų vaivadijos Unguros apskrities Kalo kaime.

## Istorija

Stovi buvusiose kaimo kapinaitėse, pakeliui į Ungurą. Atsiradimo istorija nėra iki galo išsiaiškinta (tai galėjo būti ir perdirbinys iš katalikiško koplytstulpio), bet viena legenda krašte buvo ypač paplitusi:

*1564 m. per [[Nekaltųjų Vaikelių diena|Nekaltųjų Vaikelių dieną]] (gruodžio 28 d.) dvi jaunos poros nuėjo į netoliese stovintį namą ir ten ištvirkavo; juos užtikęs nelabasis visiems keturiems nusuko sprandus.*     

Norėdami perspėti ateinančias kartas apie bausmes nepaisantiems moralės normų, kaimo gyventojai sumūrijo šį keturkampį stulpą. Aplinkinėse vietovėse anuo metu gyveno vokiečiai, lenkai ir lietuvninkai, todėl ant paminklo atitinkamomis kalbomis (papildomai ir lotyniškai) buvo aprašyta minėta legenda bei bausmė už padarytą nuodėmę.  

Mūrinis stulpas saugiai išstovėjo kelis šimtmečius, bet užrašai išbluko. 2007 m. gegužės 18 d. jis buvo restauruotas, visose pusėse pritvirtintos naujos marmurinės lentos su tekstais keturiomis kalbomis.

## Šaltiniai

* Kolumna Kalska // Polska Niezwykła
* Kal - Kehlen // Ostpreussen.net
Korla Awgust Kocor

**Korla Avgustas Kocoras** (,  ; 1822 m. gruodžio 3 d.  () kaimelyje (dab. Grospostvico miesto dalis – 1904 m. gegužės 19 d.  () kaimelyje (dab. Liobau miesto dalis)) – Lužicos sorbų kompozitorius, dirigentas ir visuomenės veikėjas.  

## Biografija
Baigęs pradinę mokyklą Grospostvice nuo 1838 m. mokėsi Bauceno pedagoginėje mokykloje. Po baigimo dirbo mokytoju Vartos vietovėje. 1844 m. susipažino su sorbų poetu Handriju Ceileriu (), ši pažintis vėliau stipriai įtakojo abiejų gyvenimą: K.A.Kocoras kurdavo muziką H. Ceilerio eilėms, o pastarasis poetas tapo kompozitoriaus populiarių kūrinių libretistu. 

1845 m. Korla Avgustas Kocoras organizavo sorbų dainų festivalį, vėliau tapusį tradiciniu. 1852 m. pradėjo dirbti mokytoju ir vargonininku Kitlice – šiose pareigose jis darbavosi iki pat išėjimo į pensiją 1888 m.     

1895–1897 m. vadovavo Lužicos sorbų Mokslų akademijos () Muzikos skyriui. Yra vadinamas sorbų pasaulietinės muzikos pradininku. Lužicos sorbų himno () autorius.

Susipažinęs su Jurgio Zauerveino lietuviškai sukurtu eilėraščiu „Gals yr' tylėjims“ (arba  =  – tai citata iš Viljamo Šekspyro tragedijos „Hamletas, Danijos princas“ V veiksmo II scenos) K. A. Kocoras sukūrė ir jam melodiją. Tai vienas iš nedaugelio lietuvių–sorbų kultūrinio bendradarbiavimo pavyzdžių, garsi šiuolaikinė sorbų dainininkė Tanja Donatec dainą „Gals yr' tylėjims“ yra įtraukusi į savo repertuarą.

## Kūriniai
### Oratorijos
* Serbski kwas *(Sorbų vestuvės)*, 1849–1850 m.
* Žně *(Derlius)*, 1849–1883 m.
* Nalěćo *(Pavasaris)*, 1860 m.
* Israelowa zrudoba a tróšt *(Izraelio sielvartas ir paguoda)*, 1861 m.
* Podlěćo *(Vasara)*, 1883 m.
* Nazyma *(Ruduo)*, 1886 m.
* Zyma *(Žiema)*, 1889 m.
* So zwoni měr *(Taikos varpai)*, 1891 m.
* Serbski rekwiem *(Sorbų requiem)*, 1894 m.
* Wěnc hórskich spěwow *(Kalniečių dainų ciklas)*, 1860 m.

### Operos
* Jakub a Kata *(Jokūbas ir Katia)*, 1871 m.

### Instrumentinė muzika ''(pasirinktinai)''
* Trys sonatinos smuikui ir fortepijonui, 1850 m.
* Fortepijonų trio, 1873 m.
* Styginių kvartetas, 1879 m.
* Trys vendų (sorbų) liaudies šokiai fortepijonui, 1879 m.
* Serenada smuikui, altui ir violončelei, 1889 m.

## Išnašos

## Literatūra

* Frido Mětšk. *Kocorowe zawostajenstwo* – Bautzen, 1971
* Zbigniew Kościów. *Korla Awgust Kocor* – Bautzen, 1972
* Jan Raupp. *Sorbische Musik* – Bautzen, 1979
Ba.

**ba.** – alternatyvaus roko grupė iš Vilniaus.

## Istorija
2013 m. Beno Aleksandravičiaus daina su klipu „Tai ne žmogus“ išpopuliarėjo YouTube. Vėliau koncertavo su būgnininku Jonu Butvydu. 2013 m. grupė išleido EP „Raktas“ (5 dainos). 2014 m. išleido EP „Namai“ (3 dainos). 2015 m. išleido albumą „Rasti/Pasiklysti“. Populiariausios dainos – „Tai ne žmogus“, „Sugebėt pasikeist“, „Naktį judu“ ir „Į mane“. Iš Youtube pastebėjo radijas, TV.

2016 m. priėmė bosinį gitaristą Maratą, išleido EP „SAULĖSUŽTEMIMAS“. 2017 m. EP „Garsiai Mąstau“. 2017 m. išleisto klipų trilogiją „Kūną palikai/Atsibudai“.

2017 m. Maratas su J. Butvydu paliko grupę. Juos pakeitė gitaristas Simonas Motiejūnas, bosinis gitaristas Nikita Voitovas, būgnininkas Dominykas Babikas.

2018 m. išleista knyga „Chaosas manyje nieko naujo“. Joje užkulisių nuotraukos, CD su populiariomis dainomis. Išleistas filmas apie grupės muzikinį gyvenimą.

2019 m. išleistas antras albumas „H8“ (10 dainų). 3 jų paleistos singlais. Albumas pastebėtas reitinguose, grotas ture.

2020 m. MO muziejuje grotas akustinis koncertas. Jo pagrindu išleista LP su 10 dainų.

2022 m. birželio 11 d. dešimtmetis švęstas koncertu Vingio parke. Didžiausias grupės koncertas, “Telia Play” išleido jo dokumentinį filmą.

2024 m. gruodį prie grupės prisijungė Matas Beržinskas.

## Diskografija

* *Raktas* (2013)
* *Namai* (2014)
* *Rasti/Pasiklysti* (2015)
* *Saulėsužtemimas* (2016)
* *Garsiai Mąstau* (2017)
* *H8* (2019)
* *NAUTO* (2022)
* *TURTAS* (2024)
### Singlai
* *Pati Kalta* (2017)
* *Paprastu Instinktu Gyvenu* (2017)
* *Randai = Veiksmai * (2018)
* *Hirudinea* (2019)
* *Iliuzija* (2019)
* *Išnara* (2019)
* *Trenk* (2020)
* *PP* (2021)
* *Vitrina* (2021)
* *Šokis* (2022)
* *Purvo Gerkle* (2022)
* *Praradau mintis* (2022)
* *Laikai mane* (2024)
* "Pastovi" (2024)

## Apdovanojimai

## Šaltiniai
Grevilėja

**Grevilėja** (*Grevillea*) – priklauso protėjinių šeimos augalų grupei. Kilusi iš atogrąžų miškų ir atviresnių buveinių Australijoje, Naujojoje Gvinėjoje, Naujojoje Kaledonijoje, Sulavese ir kitose Indonezijos salose į rytus nuo Voliso linijos.

Gyvojoje gamtoje priskaičiuojama apie 350 šio augalo rūšių. Kaip dekoratyvinis augalas dažniausiai auginama didžioji grevilėja. Tai yra medelis, kuris užauga iki 2 metrų aukščio. Žydi oranžiniais arba raudonai rudos spalvos neįprastos formos žiedais.

## Aprašymas
Krūmas arba neaukštas medis. Lapai linijiški, lancetiški, rečiau kiaušiniški, kartais plunksniškai suskaldyti. Žiedai susitelkę į tankias viršūnines kekes. Taurėlapiai vainiklapių pavidalo, suaugę į lanku išsilenkusį arba susiraičiusį vamzdelį, balti, geltoni, oranžiniai, rausvi, raudoni, kartais kelių spalvų. Vaisius – lapavaisis, neretai jo sienelės sumedėjusios. Sėklos dažniausiai su sparneliais.

## Rūšys
* ilgalapė grevilėja (*Grevillea hookeriana)*,
* kadaginė grevilėja (*Grevillea juniperina*),
* rausvoji grevilėja (*Grevillea banksii*),
* smulkialapė grevilėja (*Grevillea thelemanniana*),
* tvirtoji grevilėja (*Grevillea robusta*)

Šios rūšys yra dekoratyviniai augalai, šilto klimato srityse auginami želdynuose. Skinti žiedynai naudojami puokštėms komponuoti.

* gluosnialapė grevilėja (*Grevillea dimidiata*),
* baltoji grevilėja (*Grevillea pilulifera*),
* mimozinė grevilėja (*Grevillea mimosoides*) 

Šios rūšys – nuodingi augalai.


Image:Grevillea candelabroides mingenew email.jpg|*G. candelabroides*, Mingenew
Image:Grevillea dielsiana.jpg|*Grevillea dielsiana*
Image:Grevillea wickhamii aprica grafted email.jpg|*G. wickhamii aprica*
Image:Grevillea rivularis.jpg|*G. rivularis*


## Panaudojimas
Tvirtosios grevilėjos mediena naudojama baldams gaminti, apdailai, drožiniams.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* (Grevilėja) Australijos vietinių augalų augintojų asociacija
Kietasis detektyvas

**Kietasis detektyvas** () – literatūros rūšis, jungianti klasikinį detektyvą ir nuarą.

Kūrinio pagrindinis herojus yra detektyvas, dažnai pats tampantis nusikaltimo liudininku arba sulaukiantis užsakymo ištirti nusikaltimą. Žinomiausi šių kūrinių veikėjai, veikiantys ne viename kūrinyje: Filipas Marlou, Mike Hammer, Sam Spade, Lew Archer.

## Pradininkai
Kietojo detektyvo pradininku laikomas Carroll John Daly ir jo apsakymas „The False Burton Combs“, išspausdintas 1922 m.  gruodį žurnale „Black Mask“. Netrukus šį žanrą išpopuliarino rašytojas Dashiell Hammett ir vėliau rašyti pradėję James M. Cain ir Raymond Chandler. Kietojo detektyvo klestėjimo laikas yra JAV XX a. 4–6 dešimtmečiai.

## Ypatybės
Priešingai negu įprastame senoviniame detektyve, kietajame detektyve ne taip svarbu yra intelektas ir veiksmo logika, kūrinio pagrindu tampa fizinė jėga, susišaudymai ir veiksmas. Sekliui, kad sėkmingai išnarplioti nusikaltimą, taip pat tampa svarbūs nusikaltėlių pasaulio žinios, gudrumas ir gyvenimiška patirtis. Veiksmas vystosi itin greitai, įtamptai ir nenuspėjamai, o pagrindinis herojus dažnai pats nukenčia nuo policijos, nes retsykiais priverstas nusižengti įstatymui. 

1917 m. žurnale „Adventure“ pradėti spausdinti rašytojo Gordon Young apsakymai dėl savo įtampos laikomi netgi „kietesniais“ negu tradicinis „kietasis detektyvas“ ir nėra priskiriami šiam žanrui.

Detektyvo žanrui suklestėti 4 praėjusio amžiaus dešimtmetyje padėjo populiarūs bulvariniai žurnalai „Black Mask“, „Dime Detective“ ir „Detective Fiction Weekly“.

Dabartiniu metu „kietajam detektyvui“ priskiriami visi kriminaliniai romanai, kuriuose svarbiausia yra ne veiksmo logika, o veiksmas. Netgi pirmieji Ian Fleming romanai apie Džeimsą Bondą taip pat turi „kietojo detektyvo“ elementų, nors yra gerokai arčiau realybės negu tradicinis detektyvas. Taip pat „kietasis detektyvas“ turi sąsajų su nuaro romanais, nors pastaruose daugiau dėmesio skiriama žmogaus asmenybei.

## Autoriai
Žymiausi „kietojo detektyvo“ autoriai yra šie: James Ellroy, Paul Cain, Sue Grafton, Chester Himes, Paul Levine, John D. MacDonald, Ross Macdonald, Walter Mosley, Sara Paretsky, Robert B. Parker, Mickey Spillane, Dashiell Hammett ir Raymond Chandler. 

## Šaltiniai
Patetiškoji sonata

**Patetiškoji sonata** (Sonata fortepijonui Nr. 8 c−moll, op. Nr. 13) – vokiečių klasikinės muzikos kompozitoriaus Liudviko van Bethoveno kūrinys. 

Sonata parašyta apie 1798 m. Vienoje. Išleista su prancūzišku pavadinimu *Grande sonate pathétique*. Jos pavadinime „Patetiškoji“ šiuo atveju reiškia „aistringa“, „emocionali“. Vienų tyrinėtojų tvirtinimu, L. van Bethovenas pats ją taip pavadino. Kitų tvirtinimu, tai padarė leidėjas kompozitoriui to nežinant. Sonata dedikuota kompozitoriaus draugui ir rėmėjui, princui Karlui fon Lichnovskiui. Muzikos vertintojai greitai rado jos panašumų su prieš du dešimtmečius V. A. Mocarto parašyta sonata fortepijonui Nr. 14 toje pačioje tonacijoje, tačiau „Patetiškoji sonata“ jau neabejotinai yra savarankiškas jauno L. van Bethoveno kūrinys, atliktas tradicinėje klasikinės sonatos formoje. Jos leidimo sėkmingi pardavimai įtvirtino L. van Bethoveno vardą kaip vieno talentingiausių to meto kompozitorių ir pianistų Vienoje. 
 
## Sonatos dalys

„Patetiškoji sonata“ skirta fortepijono atlikimui ir sudaryta iš trijų dalių. 
# *Allegro di molto e con brio*. Prasidedanti tamsia ir dramatiška nuotaika, kuri pereina į sonatoms labiau įprastą lengvą ir greitą.
# *Adagio cantabile*. Vidurinė dalis rami. Prasideda viena žinomiausių L. Bethoveno muzikinių temų, kuri dalyje pakartojama tris kartus su dviem įterptiniais epizodais.
# *Rondo: Allegro*. Greita ir lengva rondo formos dalis, kurioje panaudotas motyvas iš pirmosios dalies antrosios temos.
## Šaltiniai
* *Delphi Masterworks of Ludwig van Beethoven (Illustrated)*. Delphi Classics, 2017.
* Betsy Schwarm, ''Encyclopaedia Britannica'', 2013 m.

## Nuorodos
* [„Patetiškosios sonatos“ įrašai, natos IMSLP projekte](https://imslp.org/wiki/Piano_Sonata_No.8,_Op.13_(Beethoven,_Ludwig_van))
Tikėjimas

**Tikėjimas** – plačiąja prasme vieno ar kito reiškinio tikrumo pripažinimas, nereikalaujantis apčiuopiamų įrodymų. Tikėjimo subjektu gali būti individas, idėja ar reiškinys. Žinojimo priešingybė. Siaurąja prasme religinių dogmų priėmimas ir jų laikymas teisingomis, nesiekiant patikrinti jų teisingumo ir pasitikint jas skelbiančiaisiais. Dažnai tapatinamas su žodžiu religija.

## Išnašos
Šilutės irklavimo klubas

**Šilutės irklavimo klubas** () – XX a. pirmoje pusėje Šilutėje veikęs sportinio irklavimo klubas.

## Istorija
1919 m. birželio 19 d. būrelis bendraminčių Šilutėje įkūrė irklavimo klubą. Pirmuoju pirmininku išrintas advokatas Oskaras Šnaideraitis (), netrukus jį pakeitė Mikelis Kubilius ().

Tais pačiais metais klubas Tilžėje įsigijo pirmąją valtį – keturvietę su vairininku, kurią patriotiškai pavadino „Heydekrug“ (). 1920 m. aštuonvietę padovanojo kolegos iš Klaipėdos – klubas „Neptūnas“, ta proga jai buvo suteiktas „Memel“ () vardas. Treniravimosi metodologijos žinių trūko, jas kompensavo miesto Herderio gimnazijos fizinio lavinimo mokytojų pamokos, vertingi buvo trenerio Ariaus iš Klaipėdos „Neptūno“ nurodymai. 

1924 m. su dviem valtimis pirmąkart dalyvauta regatoje Tižėje, daug patyrimo suteikė 1926 m. tarptautinė regata Rusnėje. Be to, lenktyniauta Ragainėje ir Klaipėdoje. Aukštų sportinių rezultatų pasiekta nebuvo, bet daugelis šilutiškių buvo įvertinti sidabriniais irkluotojų ženkleliais, įteiktais per vieną sezoną nuirklavus 1000 kilometrų.

Valtims ir kt. inventoriui sandėliuoti buvo reikalingos patalpos ir klubas ryžosi jas pasistatyti pats. Projektu, statybomis ir vėlesne eksploatacija rūpinosi arch. Kurtas Gutknechtas (). Elingas su persirengimų ir susirinkimų patalpomis 1925 m. iškilo Šyšos ir jos atšakos į laivelių prieplauką sudarytame kyšulyje (dab. Uosto gatvėje). Šalia įrengta teniso aikštelė, prižiūrėtojų namelis (iki 1932 m. sargavo Formella šeima, vėliau – Mikelis Dašnys () su žmona.

1931 m. pasikeitė organizacijos vadovas: klubo pirmininku tapo vaistininkas Rainhardas Šmitas (), vėlesniais vadovais minimi gyd. Albertas Adolfas Kulkys (), teisininkas D.Švarcas () ir Gustavas Canderis (). Jų vadovavimo metu sustiprėjo irklavimo klubo materialinė bazė. Prieš uždarant klubą, 1944 m. spalio 9 d. flotilę sudarė: mokomosios dvivietė ir keturvietė, vienvietė, trys sportinės dvivietės be vairininko, taip pat dvi sportinės keturvietės valtys bei mokomasis laivas.

## Šaltiniai
* ''Šilutės irkluotojų draugija'' // www.silaineskrastas.lt
* ''150 Jahre Ruderverein Heydekrug'' // Memeler Dampfboot, 20. Juli 1969 (Nr. 14), S. 12-13
* Elisabeth Josephi. ''Ruderverein Heydekrug in Lüneburg'' // Memeler Dampfboot, 20. Juni 1966 (Nr. 12), S. 160-162

## Nuorodos
* Irkluotojai prie savo elingo (nežinomo autoriaus fotografija)
Bad Bleibergas

**Bad Bleibergas** () – miestas pietinėje Austrijoje, į rytus nuo Filacho, pasienyje su Slovėnija ir Italija. Kalnų kurortas.

## Istorija
Miestas senovėje garsėjo švino gavyba. Minimas nuo 1333 m.

## Sportas
* BSV Bad Bleiberg (futbolas)

## Šaltiniai
Alindao

**Alindao** () – miestas ir subprefektūra Centrinės Afrikos Respublikos pietinėje dalyje, Žemutinio Koto prefektūroje. Miestas yra katalikų vyskupijos centras. Yra nedidelis oro uostas.

## Šaltiniai
Eibelio katalogas

**Eibelio katalogas** – Džordžo Eibelio sudarytas ir 1958 m. išleistas galaktikų spiečių, matomų iš šiaurinio pusrutulio katalogas (buvo pažymėta 2712 spiečių). 1988 m. išleistas šio katalogo papildymas, apimantis pietų pusrutulio dangų (dar 1361 galaktikų spiečių).

## Šaltiniai
Amfoteriškumas

**Amfoteriškumas** – medžiagos cheminė savybė – polinkis reaguoti ir su rūgštimis, ir su bazėmis, taip pat – gebėjimas prisijungti ir atskelti protonus. Paprasčiausias pavyzdys – vanduo.

Organinėje chemijoje amfoteriškumas atsiranda dažniausiai tada, kai junginys turi ir rūgštines, ir bazines funkcines grupes. Tokio atvejo paprasčiausias pavyzdys – 2-aminoetano rūgštis.

Neorganinėje chemijoje – tai dažniausiai tam tikrų metalų (iš dažnai sutinkamų – cinkas, aliuminis, alavas, švinas, berilis) oksidai arba hidroksidai. Elektrolitai, turintys rūgštinių ir bazinių savybių, vadinami amfolitais.

## Šaltiniai
Šeštoji simfonija

**Šeštoji simfonija** (Simfonija Nr. 6 F−dur, op. Nr. 68), dar vadinama „Pastoraline simfonija“ – vokiečių klasikinės muzikos kompozitoriaus Liudviko van Bethoveno simfonija, pirmąkart atlikta 1808 metais.

Anksčiausi „Šeštosios simfonijos“ apmatai datuojami 1802 m. Visą simfoniją L. van Bethovenas parašė 1807 ir 1808 m. vasaromis, kurias jis praleido Heiligenštado kaime. Kartu jis rašė „Penktąją simfoniją“, sonatą violončelei A-dur ir du trio fortepijonui (op. 70). Iš pradžių, pagal L. van Bethoveną, šių simfonijų numeracija buvo atvirkštinė ir jų premjera įvyko bendrame koncerte 1808 m. gruodžio 22 d. Vienos teatre. Prieš išleidžiant L. van Bethovenas sukeitė simfonijų numerius. Minėtame koncerte buvo atlikta daug L. van Bethoveno kūrinių ir iš atsiliepimų žinoma, kad jis nebuvo nusisekęs tiek dėl ilgumo, tiek dėl to, kad muzikantai nebuvo apsipratę su tiek daug naujų kūrinių atlikimu. Simfonija sudaryta iš penkių dalių, skirtingai nuo kitų, keturių dalių L. van Bethoveno simfonijų, ir praminta „Pastoraline“. Iš pradžių L. van Bethovenas ją buvo pavadinęs „Prisiminimai iš gyvenimo kaime“.

## Simfonijos dalys

„Šeštoji simfonija“ skirta orkestro atlikimui ir sudaryta iš penkių dalių. L. van Bethovenas šia simfonija siekė perteikti įspūdžius iš gyvenimo kaimo aplinkoje ir ties kiekviena dalimi įvedė prierašą (citatos žemiau), apibūdinantį dalies nuotaiką. Paskutinės trys dalys atliekamos be pauzių tarp jų.

# *Allegro ma non troppo*. „Džiaugsmingi jausmai atvykus į kaimą“.
# *Andante molto mosso*. „Scena ties upeliu“. Atskirais instrumentais imituojami įvairių paukščių balsai.
# *Allegro*. „Linksma liaudies sueiga“.
# *Allegro*. „Audra“.
# *Allegretto*. „Kerdžiaus daina. Džiaugsmo ir dėkingumo jausmai po audros“.

## Šaltiniai
* *Delphi Masterworks of Ludwig van Beethoven (Illustrated)*. Delphi Classics, 2017.
* Betsy Schwarm, ''Encyclopaedia Britannica'', 2017 m.

## Nuorodos
* [„Šeštosios simfonijos“ įrašai, natos IMSLP projekte](https://imslp.org/wiki/Symphony_No.6%2C_Op.68_(Beethoven%2C_Ludwig_van))
Tarptautinė LIONS klubų asociacija

**Tarptautinė LIONS klubų asociacija** () – didžiausia visuomeninė klubinė ne politinė organizacija pasaulyje. Šiuo metu pasaulyje veikia beveik 50 tūkst. LIONS klubų, kurie vienija daugiau kaip 1,4 mln. narių. Įvairiose pasaulio šalyse LIONS Clubs International veikia per LIONS apygardas, kurias sudaro skirtinguose miestuose ir miesteliuose (vietos bendruomenėse) veikiantys LIONS klubai. Pastarieji vykdo įvairius labdaros projektus: rūpinasi sergančiais vaikais, dalyvauja skurdo mažinimo programose, rūpinasi aplinkos apsauga, likviduoja pasaulio stichinių nelaimių padarinius, padeda kenčiantiems nuo bado ir kt.

LIONS savo veiklą pradėjusi Čikagoje 1917 m. spalio 10 d. Judėjimo pradininkas  Melvin Jones paskatinęs vietos verslininkų klubus apsijungti bei pradėti puoselėti pilietines vertybes, teikti humanitarinę pagalba, prisidėti prie žmonijos gerovės. LIONS judėjimas Europoje prasidėjo nuo 1948 m., po Antrojo pasaulinio karo. Pirmieji LIONS klubai susikūrė Švedijoje, Šveicarijoje ir Prancūzijoje, 1989 m. LIONS įžengė ir į Rytų Europos miestus  – Budapeštą, Poznanę, Taliną, Prahą.

Lietuvoje LIONS judėjimas prasidėjo 1990 m. Kaip lygiateisė asocijuota narė Lietuva į pasaulinę LIONS organizaciją įsiliejo 2004 m., kai tarptautinės LIONS direktorių tarybos sprendimu buvo įkurta Lietuvos LIONS klubų apygarda 131 (Lietuvoje registruota kaip LIONS klubų asociacija). Pirmojo Lietuvos LIONS klubų apygardos gubernatoriaus pareigas ėjo Juozas Pabrėža. Lietuvos LIONS klubų apygardai 131 priklauso 35 LIONS klubai, kurie veikia vietos bendruomenėse. 11 klubų yra moterų, 11 – vyrų, 13 – mišrių klubų. LIONS klubams Lietuvoje priklauso 700 narių. Lietuvos LIONS klubų apygardos 131 gubernatorė – Daiva Grikšienė.

## Literatūra

* LIONS klubai Lietuvoje (sud.     Daiva Grikšienė, Juozas Pabrėža). – Klaipėda: S. Jokužio leidykla-spaustuvė, 2005. – 60 p.: iliustr.     – ISBN 9986-31-153-5

## Nuorodos

* LIONS klubų Lietuvoje svetainė
Atlasas

**Atlasas** – paprastai knygos pavidalo sisteminis tam tikros teritorijos ir tematikos tarpusavyje susijusių žemėlapių ar kitokių schematinių iliustracijų rinkinys. Gali būti geografinis (mokyklinis atlasas, žemėlapių rinkinys), istorinis, politinis, taip pat gali būti botaninis, zoologinis, medicininis albumas su augalų, gyvūnų, žmogaus atvaizdais, brėžiniais. Atlase žemėlapiai arba iliustracijos pateikiamos taip, kad eitų nuosekliai, išlaikytų tą patį stilių, mastelį, apipavidalinimą, sutartinius ženklus.

## Istorija

Dabartinio atlaso prototipu laikomas Klaudijo Ptolemajo II a. 27 geografinių žemėlapių rinkinys (Europos dalių, Afrikos, Azijos ir visos oikumenos žemėlapiai), kuriems sudaryti Ptolemajas sukūrė ir panaudojo cilindrinę projekciją. Atlaso (pagal mitinį Atlantą) sąvoką XVI a. įvedė Gerardas Merkatorius, pirmąkart ją pavartojęs savo žemėlapių rinkiniui „Atlasas, arba Kosmografiniai apmąstymai“ (*Atlas, sive Cosmographicae meditationes*).

## Šaltiniai
Akrosoma

**Akrosoma** – į lizosomą panaši pūslelė, kuri sudaro kepurę, uždengiančią apie 2/3 spermatozoido galvutės. Joje sukaupti įvairūs hidroliziniai fermentai – hialuronidazė, neuramidazė, rūgštinė fosfatazė bei tripsino tipo serininė proteazė – akrozinas. Akrosomą supa išorinė ir vidinė membrana. Akrosomos fermentai atsakingi už spermatozoido prasiskverbimą pro kiaušialąstės apvalkalą (*zona pellucida*). Prasiskverbimas vadinamas akrosomine reakcija.

## Šaltiniai
Amerikiniai šapaliukai

**Amerikiniai šapaliukai** (*Clinostomus*) – karpinių (*Cyprinidae*) šeimos žuvų gentis. Šios genties rūšys paplitusios rytinėje Šiaurės Amerikos dalyje.

## Rūšys
Genčiai priskiriamos dvi rūšys:

* *[[Clinostomus elongatus]]*
* *[[Clinostomus funduloides]]*

## Šaltiniai
Čašnikų rajonas

**Čašnikų rajonas** (, ) – antro lygmens Baltarusijos administracinis vienetas, esantis pietinėje Vitebsko srities dalyje. Administracinis centras – Čašnikai.

## Suskirstymas

Rajonas padalintas į 8 kaimiškąsias apylinkes:
* Ivansko kaimiškoji apylinkė
* Krasnolukų kaimiškoji apylinkė
* Kruglicos kaimiškoji apylinkė
* Lukomlio kaimiškoji apylinkė
* Novaja Zaros kaimiškoji apylinkė
* Alšankos kaimiškoji apylinkė
* Prozemlios kaimiškoji apylinkė

## Gyventojai

Tautinė sudėtis:
* baltarusiai – 91,43 %,
* rusai – 6,91 %,
* kiti – 1,66 %

## Gyvenvietės

Yra du miestai – Čašnikai ir Novalukomlis.

## Šaltiniai
Alfred Ayer

**Alfredas Džulsas Eras** (*Alfred Jules Ayer*; g. 1910 m. spalio 29 d. – m. 1989 m. birželio 27 d.) – britų filosofas, loginio pozityvizmo atstovas.

## Biografija

Gimė 1910 m. spalio 29 d., žydų-olandų kilmės motinos ir šveicarų kalvinistų kilmės tėvo šeimoje. Mokėsi Itono koledže. 1932 m. baigė Oksfordo universitetą, 1933 m. studijavo Vienos universitete. 1933–1940 ir 1959–1978 m. dėstė Oksfordo, 1946–1959 m. – Londono universitete.

Buvo viešai pasisakantis ateistas ir tuo artimas B. Raselui. Glaudžiai susijęs su britų humanistiniu judėjimu ir 1965 m. tapo pirmuoju Humanistų asociacijos pirmininku (išbuvo iki 1970 m.).

Kelis kartus su paskaitomis lankėsi JAV.

1970 m. įšventintas į serus. Mirė 1989 m. liepos 27 d.

## Filosofija

A. Ero pažiūras stipriai veikė D. Hjumas ir Vienos ratelis. Buvo B. Raselo pasekėjas. Šiam skyrė dvi savo knygas: „Raselas ir Muras: Analitinis paveldas“ (1971) ir „Raselas“ (1972).

Žinomiausias knygoje „Kalba, tiesa ir logika“ (1936 m.) pasiūlytu verifikacijos principu, pagal kurį sakinys teisingas tik tada, kai gali būti patikrintas empiriškai.

Pasak A. Ero, prasmingi tik analitiniai (matematikos) bei empiriškai patikrinami teiginiai. Moraliniai vertinimai išreiškia tik emocijas bei nuostatas ir neturi pažintinės reikšmės; metafizikos teiginiai yra beprasmiai.

Knygoje „Asmens koncepcija ir kitos esė“ (1963) kritikavo Vitgenšteino kalbos teoriją.

## Bibliografija

* Kalba, tiesa ir logika, 1936
* Empirinio pažinimo pagrindai, 1940
* Pažinimo problema, 1956
* Asmens koncepcija ir kitos esė, 1963
* Pragmatizmo ištakos, 1968
* Raselas ir Muras: Analitinis paveldas, 1971
* Raselas, 1972
* Tikimybė ir įrodymas, 1972
* Pagrindiniai filosofijos klausimai, 1973

## Šaltiniai
Bruntalo rajonas

**Bruntalo rajonas** () – vienas iš šešių Moravijos-Silezijos krašto rajonų. Administracinis centras – Bruntalas. 92 018 gyventojų (2019 m. duomenys).

## Svarbesnės gyvenvietės
Žemiau yra pateikiami didžiausi rajono miestai ir miesteliai:
* Andelska Hora
* Bruntalas
* Bržidlična
* Horny Benešovas
* Janovas
* Krnovas
* Mesto Albrechticės
* Rymaržovas
* Vrbnas prie Pradedo

## Šaltiniai