open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Bayer AG

**Bayer AG** – tarptautinis chemijos pramonės koncernas, įkurtas 1863 m. 1925 m. tapo IG Farben dalimi. 1951 m. įsteigtas pakartotinai. „Bayer“ koncernas valdo apie 350 bendrovių, kuriose dirba 120 820 darbuotojų *(2017 m. pab.)*. 
2017 m. pelnas 35 mlrd. eurų. Su „Bayer“ vardu siejamas aspirinas, vienas garsiausių vaistų nuo skausmo.

„Bayer AG“ buvo įkurta 1863 m. Barmene (dab. Vupertalio miesto dalyje) Friedrich Bayer'io ir Johann Friedrich Weskott.
 
„Bayer“ koncerno simbolis yra „Bayer“ kryžius, matomas daugelyje gamyklų būstinių. Jame matyti BAYER užrašas (skaitant ratu).
Operatyvųjį verslą valdo koncerno 3 holdingai: Bayer HealthCare AG, Bayer CropScience AG ir Bayer MaterialScience AG.

## Gamyklos
*(chronologine tvarka pagal įkūrimo datą)*
* Vupertalis-Barmenas (1863)
* Krėfeldas-Iurdingenas (1877)
* Vupertalis-Elberfeldas (1878)
* Lėverkuzenas (1895–1912)
* Dormagenas (1917)
* Antverpenas (1967)
* Brunsbiutelis (1973)
* Monheimas (1979)
* Biterfeldas (1992)

## Literatūra
* Herrmann, Hans-Erwin; Xhonneux, Pascal; Groth, Silke; „Integriertes Wertmanagement bei der Bayer AG“ in „Controlling“ Heft 8/9, August/September 1999, S. 399–406

## Nuorodos
* Oficiali „Bayer“ svetainė 
* Oficiali „Bayer“ svetainė  
* Straipsnis apie Bayer AG, knowmore.org 
* Dalinis koncernas Bayer MaterialScience AG 
* Dalinis koncernas Bayer CropScience AG 
* Dalinis koncernas Bayer HealthCare AG
* Dalinis koncernas Industry Services GmbH & Co. OHG 
* Dalinis koncernas Bayer Business Services GmbH
* Bayer Technology Services GmbH 
* CBG Coordination ''versus'' Bayer-Gefahren e. V. (''Kritiški akcininkai'')
* Telepolis: Bayer įvaizdžio kampanija vs. vaikų darbas Indijoje

## Šaltiniai
Anglikonų bažnyčia

**Anglikonų bažnyčia** – ankstyvoji protestantizmo atšaka, susikūrusi XVI a. pirmoje pusėje Anglijoje. Anglijoje bažnyčia yra valstybinė, čia yra dvi arkivyskupijos, bažnyčios vadovas – Jungtinės Karalystės valdovo skiriamas Kenterberio arkivyskupas. Įvairių šalių (Anglijos, Airijos, Velso, Škotijos, JAV, Kanados, Australijos) autonomiškos bažnyčios pavaldžios Kenterberio arkivyskupui. Tai viena didžiausių krikščionybės atšakų, turinti apie 110 milijonų šalininkų visame pasaulyje 2001 m.

## Istorija
Bažnyčią įkūrė Anglijos karalius Henrikas VIII, 1534 m. Supremato aktu atsiskirdamas nuo Romos katalikų bažnyčios ir įkurdamas savarankišką, tam pritarė ir Anglijos parlamentas.
1535 m. karalius tapo bažnyčios aukščiausiuoju vadovu, buvo pradėti naikinti vienuolynai, išleisti tikėjimo išpažinimo dokumentai (*Confessions of Faith*) – *Dešimt straipsnių* (1536 m.), *Vyskupų knyga* (1536 m.), *Šeši straipsniai* (1539 m.), *Karaliaus knyga* (1543 m.).

1548 m. bažnyčia reformuota, atsisakyta mišių, šventųjų paveikslų, celibato, sukurtas Apeigynas.
XVII a. pirmoje pusėje, valdant Karoliui I, bažnyčia žlugo, bet 1661 m. vėl atkurta.

Nuo 1867 m. veikia Anglikonų sąjunga, kuriai priklauso įvairių šalių bažnyčios.

## Kryptys

Anglikonų bažnyčios kryptys:
* Aukštoji bažnyčia (*High Church Party*), artima katalikybei,
* Plačioji bažnyčia (*Society for the Promoting Proparation of the Gospel*), liberali, ekumeninė (įk. 1701 m.),
* Žemoji bažnyčia (*Low Church Party*), evangelinė.

## Šaltiniai
Čilesitas

**Čilesitas** () – miestas Argentinoje, La Riochos provincijoje, į šiaurės vakarus nuo La Riochos, Grandės upės slėnyje, tarp Famatinos ir Velasko kalnagūbrių. Departamento centras.

Miestas įkurtas ispanų kolonizatorių 1715 m. Iki XIX a. pab. buvo kalnakasybos centras. 1990 m. įkurtas Čilesito universitetas. Čilesitas – žemės ūkio centras derlingame slėnyje (vynuogių, vaisių auginimas). Garsus vyndarystės centras. Išplėtotas turizmas (ekoturizmas, safaris, agroturizmas). Alpinizmas, kelionės dviračiais, plaukiojimas kalnų upėmis.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Turizmo svetainė 
* www.larioja.gov.ar puslapis apie Čilesitą
* www.welcomeargentina.com/chilecito
Miškinių ežeras

**Miškinių ežeras** – ežeras vidurio Lietuvoje, Radviliškio rajone, apie 4,5 km į vakarus nuo Šaukoto, Papušynio miško pelkės rytinėje dalyje. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,51 km, plotis – iki 0,25 km. Altitudė 129,1 m. Krantai žemi, plačiai užpelkėję, apaugę medžiais ir krūmais. Vakaruose išteka upelis (Šušvės baseinas). Į pietus už 0,05 km telkšo bevardis 0,73 ha ežeriukas. Į rytus įsikūręs Miškinių kaimas.

## Šaltiniai
Gomerta (ežeras)

**Gomerta** – ežeras vidurio Lietuvoje, Radviliškio rajone, apie 4 km į šiaurės vakarus nuo Šaukoto. Telkšo Butkių miške, Goriškio kaimo teritorijoje, Tytuvėnų regioniniame parke.

Ilgis (iš pietvakarių į šiaurės rytus) 0,55 km, plotis 0,2 km. Altitudė 143,8 m. Upeliu jungiasi su Gomertos upe (Šušvės intakas). Krantai, išskyrus rytinį, užpelkėję. Šaukoto girininkijos darbuotojai apie 1970 metus vakarinėje Gomertos ežero pakrantėje (ties dabartine kaimo turizmo sodyba) buvo pastatę medinį tiltą, o kiek toliau nuo kranto ežere buvo įrengta medinė salelė. Vėliau šis tiltas sunyko, o poilsiavietė buvo perkelta į rytinį ežero krantą: pastatytas tiltas ir keletas poilsio namelių. Nameliai sunyko ir buvo nugriauti po 1990 metų, išliko tiltas ir rekonstruota bei prižiūrima poilsiavietė.

## Išnašos
Jungtinių Arabų Emyratų istorija

Jungtiniai Arabų Emyratai – valstybė susiformavusi XIX a. kaip britų kolonijinės politikos pasekmė. Iki tol ši teritorija buvo neatsiejama istorinio Omano regiono dalis, ją valdė Omano dinastijos.

## Senovės Omanas

Civilizacija šiame krašte klestėjo jau prieš 5000 metų. Migravusios arabų gentys apsigyveno pietiniame Persijos įlankos krante ir šiaurės vakariniame Omano įlankos krante ir sudarė šeichų valdomas gentines organizacijas. VII a. į šį regioną buvo atneštas islamas. Šimtmečiais šis regionas buvo įsitraukęs į dinastinius konfliktus. Viduramžiais Arabijos įlanka vaidino svarbų vaidmenį, nes ji buvo kryžkelėje tarp Europos ir Rytų Azijos, iš kur europiečiams buvo gabenamas šilkas ir prieskoniai.

## Piratų krantas
Nuo XVI a. šis regionas tapo žinomas Piratų Kranto vardu, nes tapo piratų, puldinėjančių laivus, baze.

Portugalai siekė užimti šią strategiškai gerą vietą ir pasiuntė savo karinius laivus. Jie užgrobė Sukatrą, Muskatą, Saharą, Khor Fakkaną, Ras-Al-Khaimahą ir Hormuz sąsiaurį. Portugalai buvo priversti pasitraukti tik po 100 metų.

Tada kiti kolonistai pradėjo tarpusavyje varžytis dėl šios vietovės. Britai irgi siekė kontroliuoti jūros kelius tam, kad nuo piratų apsaugotų savo prekybą su Indija. 1819 m. jie pradėjo rengti žygius, bet Qawasimų gentis pasipriešino ir pradėjo puldinėti britų laivus. Britai atsakė tuo pačiu sudegindami pakrantės miestus. Sekančiais metais buvo pasirašyta taika, kurios laikėsi visi pagrindiniai šeichai. Bet užpuldinėjimai tęsėsi iki 1835 m., kol šeichai sutarė nebevykdyti karo veiksmų jūroje.

## Sutartinis Omanas
1853 m. septyni pakrantės emyrai galiausiai pasirašė paliaubų sutartį su Britanija, po kurios teritorija tapo žinoma kaip Sutartinis krantas, arba Sutartinis Omanas. Ši amžina jūrų taikos sutartis buvo vienintelė iš tokio pobūdžio sutarčių pasaulyje. Sutartis britams leido kontroliuoti Sutartinių Valstybių tiek užsienio reikalus, tiek gynybą be jokio kišimosi į emyratų vidinius reikalus.

Tam, kad užbėgtų už akių kitų ambicingų Europos valstybių veiksmams, 1892 m. Britanija su Sutartinių Valstybių šeichais pasirašė dar vieną sutartį. Pagal šią sutartį šeichai sutiko niekam, išskyrus Didžiąją Britaniją, neperleisti jokių teritorijų ir neturėti jokių ryšių su kitomis užsienio valstybėmis, išskyrus Didžiąją Britaniją be jos sutikimo. Už tai britai pasižadėjo ginti Sutartines Valstybes nuo bet kokių užpuolikų iš jūros, taip pat padėti ir užpuolimo atveju sausumoje.

## Jungtiniai Arabų Emyratai
1971 m. Didžioji Britanija nutraukė savitarpio santykių sutartį su septyniomis Sutartinėmis Valstybėmis kartu ir nuo britų priklausomais Kataru ir Bahreinu. Dvejų turtingiausių emyratų: Dubajaus ir Abu Dabio šeichai pasiūlė planą – sukurti federaciją ir pasivadinti Jungtiniais Arabų Emyratais.

Bahreinas ir Kataras panorėjo tapti nepriklausomais, o šeši emyratai sudarė federaciją. Britų tarpusavio santykių sutartis galutinai baigėsi 1971 m. gruodžio 1 d. Ir nuo tada šeichų valdos tapo visiškai nepriklausomos. 1971 m. gruodžio 2 d. šešios iš jų sudarė sąjungą ir pasivadino Jungtiniais Arabų Emyratais. Septintasis emyratas Ras al-Khaimah prisijungė 1972 m. pradžioje.
Juodežeris (Radviliškio r.)

**Juodežeris** – ežeras vidurio Lietuvoje, Radviliškio rajone, apie 1,5 km į šiaurės vakarus nuo Šaukoto, Dirželiškių miško rytiniame pakraštyje, prie Tamošiškių kaimo. Ežero ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,32 km, plotis – iki 0,27 km. Altitudė 149,4 m. Krantai vietomis užpelkėję, ištisai apaugę medžiais ir krūmais. Į pietus plyti dirbami laukai. Ežeras nenutekantis, priklauso Šušvės upės intako Upytės baseinui. Anksčiau buvo žinomas kaip Tamošiškių ežeras.

## Šaltiniai
Evangelikai reformatai

**Evangelikai reformatai** priklauso grupei krikščionių protestantų bažnyčių, istoriškai susijusių su Cvinglio ir J. Kalvino doktrinomis, tačiau organizuotų nepriklausomai viena nuo kitos. Yra trys šios protestantizmo krypties formos: reformatai, presbiterionai, kongregacionistai.

## Istorija
Pirmos Reformatų bažnyčios atsirado Europoje 16-ame amžiuje, paskui vystėsi kartu su protestantizmu. Vėliau paplito Prancūzijoje, Vengrijoje, Abiejų Tautų Respublikoje, Olandijoje, Čekijoje, Vokietijoje, Anglijoje, Airijoje, JAV. 1875 m. įkurta Pasaulinė reformatų bažnyčių sąjunga, kuri 1970 m. vienijo 70 šalių, 112 reformatų ir presbiterionų bažnyčių. Būstinė Ženevoje.
 
Lietuvoje atsirado XVI a. (vadinti reformatais). Prie pirmųjų, be kitų, priskiriama Deltuvos evangelikų reformatų bažnyčia. Žymūs veikėjai buvo M. Radvila Juodasis, M. Radvila Rudasis, Simonas Budnas, Martynas Čechovicas, Jonas Licinijus, Samuelis Minvydas, Jokūbas Morkūnas, Merkelis Petkevičius, Stanislovas Sudrovskis, M. Vendrigovskis, Simonas Zacijus. Daug metų vyko evangelikų reformatų ir katalikų kova.

Evangelikų reformatų tikėjimo pagrindai išdėstyti J. Kalvino knygoje „Krikščionių tikėjimo pamokymas“ (1536 m.), svarbiausiu laikomas „Heidelbergo katekizmas“ (1563 m.) bei Antrasis šveicariškasis išpažinimas (1566 m.)

Evangelikų reformatų bendruomenėms vadovauja konsistorijos, sudarytos iš presbiterių, kurie renkami iš pasauliečių, ir pamokslininkų (vadinamų ministrais).

## Lietuva

Lietuvoje reformatų parapijos ir bažnyčios:
* Biržų evangelikų reformatų bažnyčia
* Kėdainių evangelikų reformatų bažnyčia 
* Klaipėdos evangelikų reformatų bažnyčia
* Nemunėlio Radviliškio evangelikų reformatų bažnyčia
* Panevėžio evangelikų reformatų bažnyčia 
* Šiaulių evangelikų reformatų bažnyčia
* Švobiškio evangelikų reformatų bažnyčia 
* Vilniaus evangelikų reformatų bažnyčia 
* Kauno evangelikų reformatų bažnyčia
* Papilio evangelikų reformatų bažnyčia
* Salamiesčio evangelikų reformatų bažnyčia 
* Alytaus evangelikų reformatų parapija
* Jonavos evangelikų reformatų parapija
* Kelmės evangelikų reformatų bažnyčia

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Lietuvos evangelikų reformatų Bažnyčia
* Evangelikai reformatai Rusijos Imperijoje 1914 m.
La Riocha

**La Riocha** () – miestas Argentinos šiaurės vakaruose, Velasko kalnagūbrio pašlaitėje, beveik 500 m aukštyje virš j.l. Provincijos centras.

## Istorija
Miestą įkūrė Chuanas Ramiresas de Velaskas 1591 m. gegužės 20 d. ir pavadino *Todos los Santos de la Nueva Rioja* La Riochos regiono Ispanijoje garbei. Ilgą laiką La Riocha buvo tik nedidelis miestelis. 1894 m. smarkiai nukentėjo nuo žemės drebėjimo. Tik nuo 1970 m. pradėjo augti sparčiau.

## Susisiekimas
Iš La Riochos keliai veda į Tukumaną, Saltą, Kordobą. Geležinkelis į Katamarką. 7 km nuo miesto yra *Capitán Vicente Almonacid* oro uostas, iš kurio vyksta reguliarūs skrydžiai į Buenos Aires ir Katamarką.

## Ekonomika
La Riocha – žemės ūkio regiono centras. Apylinkėse vystoma gyvulininkystė ir vynuogininkystė. Vyno gamyba, farmakologijos pramonė. Mieste yra La Riochos universitetas.

## Lankytini objektai
* 1894 m. įkurta Šv. Mikalojaus Bariečio katedra,
* 1940 m. įkurti kaip viešbutis, savivaldybės rūmai,
* Vyriausybės pastatas,
* miesto „širdis“ – Gegužės 25-osios aikštė,
* folkloro muziejus,
* „Brolybės Kristus“ (*Cristo de la Hermandad*) – Nukryžiuotojo paminklas,
* *Yacampis* parkas,
* zoologijos sodas,
* Tikunako monumentas, pastatytas 1993 m. ir skirtas atminti indėnų gentis, čia gyvenusias iki kolonizacijos,
* taip pat daug bažnyčių, kitų pastatų,
* vandens pramogos, žvejyba, sklandymas, kazino, klubai.

1931 m. La Riochoje gimė buvusi šalies prezidentė Izabelė Peron.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė 
* www.welcomeargentina.com/larioja
Paežerių ežeriukas

**Paežerių ežeriukas** – ežeras vidurio Lietuvoje, Radviliškio rajone, apie 5,5 km į šiaurę nuo Šaukoto. Ežero ilgis iš vakarų į rytus – 0,18 km, plotis – iki 0,14 km. Altitudė 137,6 m. Krantai žemi, apaugę mišku. Pakrantės kalvotos, į šiaurę plyti pievos ir dirbami laukai. Ežeras nenutekantis, priklauso Šušvės upės intako Upytės baseinui. Šiaurinėje pakrantėje įsikūręs Paežerių kaimas.

## Šaltiniai
Sulinkių ežeriukas

**Sulinkių ežeriukas** – ežeras vidurio Lietuvoje, Radviliškio rajone, apie 4,5 km į šiaurę nuo Šiaulėnų, Sulinkių durpyno apsuptyje. Ežero ilgis iš šiaurės į pietus – 0,39 km, plotis – iki 0,23 km. Altitudė 122,9 m. Krantai žemi, apaugę mišku. Ežeras nenutekantis, priklauso Šušvės upės intako Š-3 baseinui.

## Draustinis

Ežerėlis su jo apyežere (0,25 km²) paskelbtas ornitologiniu draustiniu. Čia peri 3 kragų rūšys, gyvena rudagalvių kirų kolonija, peri paprastieji kirai ir kelios sidabrinių kirų poros, gulbės nebylės, šaukstasnapės antys. Nendrynuose įsikūrę didieji baubliai ir švygždos. Pelkėse būriuojasi gervės, migracijos metu čia užskrenda daug įvairių tilvikinių ir antinių paukščių.

## Pavadinimas

Ežero vardas kildinamas nuo Sulinkių kaimo.

## Šaltiniai
Pisio kalnas

**Pisio kalnas** () – užgesęs ugnikalnis Argentinoje (ant La Riochos ir Katamarkos prov. ribos), Andų kalnuose. Aukštis 6882 m (kitais duomenimis 6795 m) – tai trečiasis pagal aukštį kalnas pietų pusrutulyje. Viršukalnė padengta sniegu. Iš vakarų prieina Atakamos dykuma.

Į Pisio kalną pirmieji įkopė lenkų alpinistai Jan Szczepanski ir Stefan Osiecki 1937 m. vasario 7 d.

## Nuorodos
* Pisio kalnas
Baublys (ežeras)

**Baublys** (arba ***Antežerių ežeras***) – ežeras vidurio Lietuvoje, didžiausias Kėdainių rajone, Krakių seniūnijoje. Yra apie 7 km į vakarus nuo Krakių, 1 km nuo Pašušvio. Ilgis rytų – vakarų kryptimi 0,71 km, plotis iki 0,18 km. Altitudė 89,8 m. Krantai žemi, užpelkėję, tankiai užžėlę meldų ir nendrių sąžalynais (ypač vakarinė dalis). Aplinkui plyti dirbami laukai. Priklauso Šušvės baseinui (iš vakarų į rytus prateka Raguvos upelis).

Pietiniu pakraščiu praeina kelias . Šiauriniame krante išsidėstęs Antežerių kaimas, į rytus – Pašušvio gyvenvietė.

## Etimologija

Ežerėvardis kildinamas nuo paukščio pavadinimo *baublys*.

## Draustinis

Baublio ežeras su aplinkinėmis pelkėmis ir pievomis įtrauktas į Baublio ornitologinį draustinį. Jo plotas 15 ha. Draustinyje saugomi reti vandens paukščiai, tokie kaip didysis baublys, švygžda ir kiti.

## Padavimas

Apie Baublio ežero vardo kilmę pasakojamas toks padavimas: *Labai seniai, kai dar gyveno mūsų senelių seneliai, toje vietoje, kur dabar yra ežeras, buvo didelis miškas. Po tą mišką ganė galvijus. Kartą viena mergaitė ganė jaučių bandą. Jai beganant užkilo didelis debesis, užkilo didelė audra. Visi jaučiai susispietė į vieną krūvą. O vienas jautis, kurio vardas Baublys, atsiskyrė nuo bandos ir riaumodamas pasileido bėgti per mišką. Mergaitė vytis, bet negalėdavo pavyti, užpykusi sukeikė: „Kad tave tas baisus debesis prarytų!“ Sulig šiais žodžiais ant tos vietos, kur buvo jautis, krito debesis, ir toje vietoje pasidarė didžiulė duobė, pilna vandens. Nuo to ir pavadinta Baublio ežeru. Ir žiemą, kai užšąla, tas ežeras mauroja kaip tas jautis.*

## Nuorodos

* Kėdainių miškų urėdija
* Kauno apskrities bendrasis planas
Plinkaigalio ežeras

**Plinkaigalio ežeras** arba **Minaga** – ežeras vidurio Lietuvoje, Kėdainių rajone, apie 5 km į vakarus nuo Krakių, Plinkaigalio kaime. Pro ežerą iš rytų į vakarus prateka Šušvės intakas Žiedupė. Kiek tolėliau vakaruose stūkso Plinkaigalio piliakalnis. Ilgis iš rytų į vakarus 0,33 km, plotis iki 0,14 km. Altitudė 84,8 m. Krantai aukšti, dengiami pievų. Pakrantės pelkėtos, gausiai apžėlusios vandens augalija. Įeina į Pašušvio kraštovaizdžio draustinį.

## Šaltiniai
Jaugiliai (ežeras)

**Jaugiliai**, dar vadinamas **Jaugėliais** – ežeras vidurio Lietuvoje, Kėdainių rajone, Krakių seniūnijoje, apie 4 km į šiaurę nuo Krakių. Išsidriekęs rytų – vakarų kryptimi 0,4 km, plotis iki 0,11 km. Altitudė 88,8 m. Seklus. Vakaruose protaka jungiasi su Rimkų ežeru. Krantai žemi, lėkšti, supelkėję. Aplinkui plyti pievos ir dirbami laukai. Iš šiaurės rytų į rytus prateka Jaugila (Smilgos intakas). Prie rytinio kranto įsikūręs Jaugilių kaimas, rytine pakrante eina kelias .

Vandenvardžio pavadinimas kildinamas iš asmenvardžio *Jaugilas* ar *Jaugilis*. XVI a. ežeras minimas kaip *Dainys*.


Jaugiliai Lake.JPG|Jaugilių ežero rytinis galas
Jaugiliai2.JPG|Ežeras rugpjūčio pabaigoje
Vakaras prie Jaugilių ežero.JPG|Vakarinis ežero galas vakare


## Šaltiniai
Rukai (ežeras)

**Rukai** – nenuotakus ežeras vidurio Lietuvoje, Kėdainių rajono šiaurės vakaruose, Krakių seniūnijoje, apie 7 km į šiaurę nuo Krakių. Driekiasi šiaurės rytų – pietvakarių kryptimi 0,7 km, plotis iki 0,11 km. Altitudė 92,2 m. Seklus, krantai apaugę nendrių sąžalynais. Aplinkui plyti dirbami laukai. Palei rytinį pakraštį eina kelias . Aplink ežerą išsidėstęs Rukų kaimas. Ežeras priklauso Dotnuvėlės baseinui.

Spėjama, kad ežero pavadinimas kilo nuo kaimo (sen. **Rukų ežeras*).

## Padavimas

Apie Rukų ežero vardą pasakojamas toks padavimas: *Kadaisiai buvo didelis rūkas ir tuo laiku nuplyšo žemė per pusę, ir buvo užėjęs didelis lietus, ir kai rūkas susimaišė su vandeniu, tai ir nuo to kilo Rūkų ežero pavadinimas*.

## Šaltiniai
Perkamoji galia

**Perkamoji galia** () – prekių ir paslaugų kiekis, kurį galima įsigyti už apibrėžtą pinigų kiekį. *Pinigų turėjimas suteikia galimybę „vadovauti“ kitų darbui* (Adamas Smitas), taigi perkamoji galia yra tam tikra galia kitų žmonių atžvilgiu.

Jei piniginės pajamos išlieka tos pačios, tačiau daugumos prekių kainos pakyla, reali perkamoji šių pajamų galia sumažėja. Mažėjanti perkamoji galia taip gali būti infliacijos pasekmė.
Bet ne visuomet infliacija sukelia pinigų perkamosios galios mažėjimą, kadangi piniginės pajamos gali augti sparčiau nei prekių ir paslaugų kainos. Esant infliacijai, laisvoje rinkoje visuomet yra iš to laiminčių ir pralaiminčių.
Bedugnė

**Bedugnė** tai:

* ežerai:
** Kėdainių rajone,
** Varėnos rajone (žinoma ir kaip Raistinis);
* kaimai:
** Šalčininkų rajone,
** Trakų rajone.
Bedugnė (Kėdainių r.)

**Bedugnė** – ežeras vidurio Lietuvoje, Kėdainių rajone, Josvainių seniūnijoje, apie 7 km į pietus nuo Josvainių, į rytus nuo Paliepių kaimo. Telkšo Nevėžio slėnyje, yra susidaręs kaip senvagė. Ilgis iš pietvakarių iš šiaurės rytus – 0,14 km, plotis 0,12 km. Altitudė 22,2 m. Krantai žemi, pelkėti. Bedugnė gausiai apaugusi vandens augalija, krūmais. Pietuose išteka upelis link už 0,15 km tekančio Nevėžio.

Ežerėvardis kilo nuo žodžio *bedugnis, bedugnė* („kas neturi dugno“).

## Šaltiniai
Paežerių ežeras (Kėdainių r.)

**Paežerių ežeras** – ežeras vidurio Lietuvoje, Kėdainių rajone, Truskavos seniūnijoje, apie 8 km į pietus nuo Truskavos, 0,5 km į šiaurės vakarus nuo Paežerių. Ilgis iš šiaurės į pietus ~0,2 km, plotis ~0,14 km. Altitudė 61,4 m. Ežeras labai užžėlęs vandens augalija, virstantis pelke. Pakrantės supelkėjusios, apaugusios krūmų sąžalynais. Pelkę prateka upelis (Š-2 intakas, Šumeros baseinas). Į šiaurę nuo Paežerių ežero plyti Laukagalio durpynas, į vakarus – Laukagalio miškas.

Ežerėvardis kilo nuo Paežerių kaimo pavadinimo.

## Šaltiniai
Rimkai (ežeras)

**Rimkai** – ežeras vidurio Lietuvoje, Kėdainių rajone, apie 4 km į šiaurę nuo Krakių. Telkšo tuoj į vakarus nuo Jaugilių ežero, prie buvusio Rimkų kaimo. Ežero ilgis iš vakarų į rytus 0,33 km, plotis – iki 0,12 km. Altitudė 89,3 m. Pietinis krantas žemas, lėkštas, šiaurinis statokas. Aplinkui plyti pievos ir dirbami laukai. Upeliais jungiasi su Jaugilių ežeru (Jaugilos baseinas) ir toliau vakaruose esančia nedidele pelke.

Ežerėvardis kildinamas nuo Rimkų kaimo (sen. **Rimkų ežeras*).


Rimkų ir Jaugilių ežerai.JPG|Rimkų ežero rytinė pusė, toliau už sąsmaukos Jaugilių ežeras
Rimkų ežeras, 1.JPG|Rimkų ežeras ir jį supantys nendrynai
Rimkų ežeras, 2.JPG|Ežeras temstant


## Šaltiniai
Evangelija

**Evangèlija** ( 'geroji naujiena, džiugi žinia') – tekstas, aprašantis Jėzaus gyvenimą. Keturios evangelijos patenka į Naująjį Testamentą: Evangelija pagal Matą, Evangelija pagal Morkų, Evangelija pagal Luką ir Evangelija pagal Joną. Tačiau esama ir daugiau tokio pobūdžio tekstų.

## Nuorodos
Pasodėlė (ežeras)

: *Šis straipsnis yra apie ežerą. Apie kaimą skaitykite straipsnyje [[Pasodėlė]]*.

**Pasodėlė** – visiškai užpelkėjęs ežeras vidurio Lietuvoje, Panevėžio rajone, apie 4 km į šiaurės vakarus nuo Krekenavos. Ežero ilgis iš šiaurės į pietus – 0,12 km, plotis – iki 0,07 km. Altitudė 55,1 m. Krantai plačiai apaugę medžiais ir krūmynais. Aplinkui plyti dirbami laukai. Ežeras nenutekantis, priklauso Nevėžio upės baseinui. Į rytus įsikūręs Pasodėlės kaimas.

## Šaltiniai
Glitėnas

**Glitėnas** – ežeras vidurio Lietuvoje, Panevėžio rajone, apie 5 km į šiaurės vakarus nuo Krekenavos. Ežero ilgis iš šiaurės į pietus – 0,13 km, plotis – iki 0,11 km. Altitudė 57,4 m. Šiaurėje išteka 0,39 km ilgio bevardis upelis į Lokaušos upę. Visi krantai labai užpelkėję, apaugę krūmynais ir medžiais. Į rytus ir pietus įsikūręs Glitėnų kaimas. Pietuose eina kelias , plyti dirbami laukai.

Pavadinimas kildintinas iš žodžio *glitus* („glebus, težus, lipus, slidus, švelnus, gleivėtas“).

## Šaltiniai
Huldrych Zwingli

**Ulrichas Cvinglis** (; ;  1484 m. sausio 1 – 1531 m. spalio 11 d. žuvo Antrajame Kapelio kare) – Ciūricho protestantų lyderis. Ciūricho reformacijos judėjimas kartu su Ženevos reformacijos judėjimu sudarė pagrindą Reformuotai bažnyčiai. Nepriklausomai nuo Liuterio, Cvinglis priėjo panašių išvadų studijuodamas Šventąjį Raštą iš mokslininko humanisto pozicijų.

## Biografija
U. Cvinglis gimė Wildhaus’o miestelyje, Sent Galene, Šveicarijoje, vidutinės klasės šeimoje. Ulrichas buvo trečiasis vaikas tarp dešimties Johann Ulrich (Sent Galeno magistrato nario) ir Maria Bruggmann šeimoje. Nuo šešerių metų ketverius metus augo ir mokėsi pas savo dėdę, Konstancos vyskupystės dekaną Bartholomäus Zwingli, kartu su jo vaikais ir sugyventine. Septynių laisvųjų menų (*septem artes liberales*) studijoms 1494 m. išvyko į Bazelį ir Berną. Vėliau mokėsi Vienoje, kur susiformavo kaip humanistas. 1502 m. baigė teologijos studijas Bazelyje, kur buvo Thomas Wyttenbach mokinys.

1506 m. Cvinglis tapo Glaruso kunigu, 1512-1515 dalyvavo kariniuose popiežiaus organizuotuose žygiuose prieš prancūzus į Lombardiją, už ką 1517 m. popiežius jam skyrė 50 guldenų metinę pensiją. Jis užsiiminėjo humanistinėmis studijomis, intensyviai nagrinėjo naujai pasirodžiusį Erazmo Roterdamiečio graikų kalba išleistą Naująjį Testamentą. Cvinglis priėjo prie išvados, kad Bažnyčios mokymas kai kuriais aspektais nesutampa su Naujuoju Testamentu, tačiau nesutiko su Erazmu, kad reikia vengti karo.

Cvinglio reformaciją palaikė Ciūricho miestiečiai ir magistratas. Reformacija Ciūriche turėjo rimtų pasekmių viešajam gyvenimui ir valstybiniams reikalams. Pvz., Cvinglio reformacijos judėjimas negailestingai persekiojo anabaptistus ir kitus krikščionis, kurie laikėsi nesipriešinimo doktrinos. Iš Ciūricho reformacija pasklido į penkis kitus Šveicarijos kantonus, tuo tarpu likę penki išliko katalikiškais.

Cvinglis žuvo netoli Kappel am Albis miestelio, kovodamas su katalikiškaisiais kantonais.

Nors yra daugybė informacijos apie Martyno Liuterio, Jono Kalvino ir kitų reformatorių teologiją, apie U. Cvinglio teologiją žinių nėra daug. Kadangi Cvinglis gyveno tuo pačiu metu kaip ir Liuteris, o Cvinglis katalikų dvasininko pareigų atsisakė tik po kelerių metų po to kai tai padarė Liuteris, Cvinglio įtaka reformacijai pateko į Liuterio ir Kalvino įnašų šešėlį.
Draugiškasis skaičius

**Draugiškieji skaičiai** yra du natūriniai skaičiai, kurių kiekvienas lygus antrojo skaičiaus visų natūrinių daliklių, išskyrus patį skaičių, sumai. Pavyzdžiui: 220 ir 284 yra draugiškieji skaičiai, nes skaičiaus 220 daliklių suma yra

1 + 2 + 4 + 5 + 10 + 11 + 20 + 22 + 44 + 55 + 110 = 284,

o skaičiaus 284 daliklių suma yra

1 + 2 + 4 + 71 + 142 = 220.

Draugiškuosius skaičius galėtume apibrėžti ir kitaip: kiekvieno tokio skaičiaus visų daliklių suma yra lygi abiejų skaičių sumai.

Pirmosios penkios draugiškųjų skaičių poros yra: (220, 284), (1184, 1210), (2620, 2924), (5020, 5564), (6232, 6368).

## Istorija
Viena legenda pasakoja, kad Pitagoras, užklaustas, kas yra draugystė, atsakė: „220 ir 284“. Taip atsirado draugiškųjų skaičių pavadinimas. Leonardas Oileris vėliau rado 59 draugiškųjų skaičių poras.

## Šaltiniai
Pampų kalnagūbriai

**Pampų kalnagūbriai** () – gamtinis Argentinos regionas, išsidėstęs šalies šiaurės vakaruose, tarp Andų kalnų ir pampų lygumų. Į šį regioną patenka Tukumano, La Riochos, Santjago del Estero, San Chuano, Kordobos, Katamarkos ir San Luiso provincijų dalys.

## Geografija
Regioną sudaro atskiros ir nuo Andų atsišakojusios kalnagūbrių bei kalnų masyvų sistemos, beveik be išimties besitęsiančios iš šiaurės į pietus, įsiterpusios į pampų lygumas. Aukščiausia vieta – *General Belgrano* kalnas (6250 m) *Nevado de Famatina* kalnagūbryje.

Klimatas subtropinis; žemyninis. Ryškūs temperatūrų ir kritulių skirtumai skirtinguose aukščiuose. Vidutinės metinės temperatūros 12–18&nbsp;°C. Vasaros labai karštos, žiemos trumpos, bet šaltos. Sausos žiemos, drėgnos vasaros. Šiek tiek drėgniau rytiniame regiono pakraštyje.

Gyvūnai prisitaikę prie sauso ir karšto klimato: lyguminės viskašos, pampų lapės ir kt. Augalija priklauso nuo aukščio. Būdingos chariljos (*Larrea nitida*), kaktusai, kserofitiniai krūmynai ir kiti vandens stygių pakenčiantys augalai.

## Ekonomika
Augalinikystė vystoma upių slėniuose, drėkinamose žemėse. Auginamos bulvės, vynuogės, alyvuogės, daržovės, vaisiai. Vystoma gyvulininkystė (galvijų ir ožkų auginimas). Druskos gavyba.
Didieji druskožemiai (vidurio Argentina)

**Didieji druskožemiai** () – druskožemis vidurio–šiaurės vakarų Argentinoje, La Riochos, Katamarkos, Santjago del Estero ir Kordobos provincijose. Susidarė išdžiuvus ežerui. Natrio ir kalio druskų gavyba. Druskožemį kerta Kordobos–Tukumano kelias ir geležinkelis. Plotas 6000 km².

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Informacija apie gavybą ir cheminę sudėtį
Lomas de Samora

**Lomas de Samora** () – miestas Argentinoje, Buenos Airių provincijoje, Buenos Airių aglomeracijoje, prie pietrytinės miesto ribos. Apygardos (*partido*) centras. 111 tūkst. gyventojų.

## Istorija
Iki europiečių atvykimo čia gyveno indėnų gvaranių gentys. Įkūrus Buenos Aires pradėjo keltis kolonizatoriai. Miestas pavadintas žemvaldžio Juan de Zamora garbei. Apylinkėse vystoma gyvulinikystė, grūdinių kultūrų, vaisių auginimas, paukštininkystė. Maisto (pieno, miltų, vaisių), chemijos, popieriaus, medienos ir odos apdirbimo pramonė. Žemės ūkio mokykla, dailės galerija. Mieste gyvena didelė britų bendruomenė. Lomas de Samora – populiari poilsio vieta.

## Sportas
; Futbolas
* Club Atlético Banfield – futbolo klubas; rungtyniavo stipriausiame šalies futbolo divizione.

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
* Miesto universitetas
Automorfinis skaičius

**Automorfinis skaičius** tai toks skaičius, kuris yra lygus savo kvadrato paskutiniesiems skaitmenims. Pavyzdžiui, 1² = 1, 5² = 25, 6² = 36, 25² = 625.

Visų automorfinių skaičių (išskyrus 1) paskutinis skaitmuo yra 5 arba 6.
Žinant du automorfinius skaičius - *k*-skaitmenų n>1, ir daugiausiai 2*k*-skaitmenų n', naują automorfinį skaičių galima suskaičiuoti pagal formulę n'=3\cdot n^2 - 2\cdot n^3\bmod{10^{2k}}.

Kiekvienam *k*>1 yra daugiausiai du *k*-skaitmenų automorfiniai skaičiai, kurių vienas baigiasi skaitmeniu 5, kitas - 6.

Pirmi penki autoforfiniai skaičiai yra 1, 5, 6, 25, 76, 376, 625, 9376, 90625 ir 109376.

## Šaltiniai
95 tezės

1517 m. spalio 31 d. Martynas Liuteris, pasipiktinęs tuo metu paplitusiu Romos katalikų bažnyčios indulgencijų pardavinėjimu, ant katalikų bažnyčios durų iškabino savo garsiąsias 95 tezes, nukreiptas ne tik prieš indulgencijas, bet kartu ir prieš katalikų tikėjimo dogmatiką ir bažnyčios organizacinės struktūros pagrindus.

## Nuorodos

* 95 tezės
Pilkalapis šaukštis

**Pilkalapis šaukštis** (*Petasites spurius*) – astrinių (*Asteraceae*) šeimos, šaukščių (*Petasites*) genties augalas.

Daugiametis žolinis augalas. Šakniastiebis ilgas, šliaužiantis, šakotas, iš jo gumbiškai sustorėjusių vietų išauga kuokštinės šaknys. Stiebas 15-30 cm aukščio. Stiebiniai lapai pliki, ilga nusmailėjusia viršūne, pamatiniai nelygiai dantyti, 10-15 cm ilgio ir 15-25 cm pločio, išauga augalui peržydėjus. Jauni lapai abipus apsitraukę voratinklišku pūku, vėliau tik apatinė pusė pūkuota, o viršutinė plika arba tik vietomis plaukuota. Stiebo viršūnėje trumpas, tankus žiedynas iš 15-30 trumpakočių graižų. Žiedai smulkūs, gelsvi. Graiže iki 30 žiedų. Vaisius - cilindriškas, briaunotas, mažas lapavaisis su ilgų, baltų plaukelių skristuku.

Žydi balandžio - gegužės mėn. Vietomis gana dažnas. Šiaurės ir Vidurio Lietuvoje vietomis visai nepasitaiko. Auga pajūryje, upių bei ežerų pakrantėse, smėlyje. Medingas, vaistinis augalas.

## Literatūra
Pavasarį žydintys augalai, Živilė Lazdauskaitė, Vilnius, Mokslas, 1985, 32 psl.
Roberto Viola

**Robertas Vjola** (; 1924 m. spalio 13 d. Buenos Airėse – 1994 m. rugsėjo 30 d.) – italų kilmės buvęs Argentinos kariškis ir laikinai faktinis šalies prezidentas (1981 m. kovo 29 – gruodžio 11 d.) valdant karinei chuntai. Nuverstas generolo Leopoldo Galtjerio.

1983 m. suimtas už žmogaus teisių pažeidimus ir nuteistas 17 metų kalėjimo. 1990 m. pritaikius amnestiją paleistas.

|-
DAX

**DAX** () – svarbiausias Vokietijos akcijų indeksas. Indeksas DAX yra apskaičiuojamas atsižvelgiant į 40-ies likvidžiausių, didžiausių ir pelningiausių įmonių akcijų kainas. Visų šių įmonių akcijomis yra prekiaujama Frankfurto akcijų biržoje. Šį indeksą Frankfurto akcijų birža pradėjo apskaičiuoti 1988 metais. DAX yra pagrindinis „Deutsche Börse“ indeksas. DAX yra JAV DJIA indekso atitikmuo.

2020 m. lapkričio 24 d. „Deutsche Börse“ paskelbė apie indekso išplėtimą dešimčia papildomų komponentų, siekdama geriau atspindėti šiuolaikinę Vokietijos ekonomikos struktūrą. Plėtra įvyko 2021 m. trečiąjį ketvirtį.

## Indekso apskaičiavimas
Nuo 2016 m. sausio mėn. indeksas skaičiuojamas kiekvieną prekybos dieną nuo 9.00 val. ryto Vidurio Europos laiku. DAX apskaičiuoti naudojamos akcijų kainos elektroninėje biržoje XETRA.
 
Skaičiuojant pagal Etienno Laspeyreso formulę, pasirinktų listinguojamų įmonių akcijų kainos vertinamos pagal jų rinkos kapitalizaciją.
 
Atsižvelgiama tik į laisvai cirkuliuojančias akcijas. Jei įmonės kapitalas padalytas į kelių rūšių akcijas (pvz., paprastąsias ir privilegijuotąsias akcijas), naudojama ta akcijų rūšis, kurios likvidumas yra didesnis.
 
## Atrankos kriterijai
Nuo 2021 m. rugsėjo mėn. įmonės turi teisę būti įtrauktos į DAX tik pagal vieną pagrindinį kriterijų – akcinės bendrovės rinkos kapitalizaciją. Atsižvelgiama į bendrą visų akcijų, esančių laisvai apyvartoje ir nepriklausančių strateginiams investuotojams, vertę. Kiti buvę kriterijai, pavyzdžiui, šių vertybinių popierių prekybos veikla, išnyko.
 
Be to, įvesta nauja griežta sąlyga: DAX 40 pareiškėjai turi būti pelningai dirbę bent dvejus metus ir reguliariai teikti ne tik metines ir pusmečio, bet ir ketvirtines ataskaitas, kurioms buvo atliktas tam tikras auditas.
 
Akcija gali būti pašalinta iš indekso tarp rebalansavimo datų, jei jos svoris viršija 10 %, o 30 dienų istorinis akcijos kainos kintamumas viršija 250 %.

## Išnašos
Augsburgo taika

**Augsburgo taika** – 1555 m. rugsėjo 25 d. Augsburgo mieste (Vokietija) pasirašyta taikos sutartis tarp protestantų Šmalkaldų lygos ir imperatoriaus Karolio V. Ja baigti nuo 1531 m. Vokietijoje vykę religiniai karai.

## Taikos principai
Ši sutartis faktiškai pripažino ir įteisino liuteronų tikėjimą Šventojoje Romos imperijoje. Pagal cuius regio, eius religio (lot. „kieno valdžia, to ir tikėjimas“ arba „kieno valdžia, to ir religija“) principą regiono valdovo tikėjimas (katalikybė ar liuteronybė) tapo privalomas to regiono gyventojams. Per nustatytą laikotarpį šeimos galėjo persikelti į regioną, kuriame buvo įteisinta jų praktikuojama religija (24 straipsnis). Nurodyta, kad dvasininkas, pakeitęs tikėjimą, turi netekti bažnytinių pareigų

Nors pagal Augsburgo taiką gana sėkmingai sumažinta trintis imperijoje ir padidinta religinė tolerancija, tačiau kai kurie svarbūs dalykai liko neišspręsti. Pagal šią sutartį nebuvo garantuojamos anabaptistų bei kalvinistų teisės, todėl daugelis protestantų grupių, gyvenusių liuteronų kunigaikščių žemėse galėjo būti kaltinami erezija (17 straipsnis: „Tačiau visi, kurie nepriklauso dviem aukščiau paminėtoms religijoms, nėra įtraukiami į šią taiką, bet yra visiškai nuo jos atribojami“). Tolerancija kalvinistams oficialiai nebuvo taikoma iki Vestfalijos taikos, sudarytos 1648 m.

Susiedama religinį susiskaldymą su politiniu, Augsburgo taika užfiksavo mažų valstybėlių rinkinį, išlikusį Vokietijoje iki pat XIX a.

## Šaltiniai
Augsburgo išpažinimas

**Augsburgo išpažinimas** – svarbiausias evangelikų liuteronų bažnyčios dokumentas, kuriame buvo išdėstyti pagrindiniai liuteronybės teiginiai.

Dokumentą vokiečių ir lotynų kalbomis parengė Julijus Agrikola, Pilypas Melanchtonas ir kiti. Jis 1530 m. buvo perskaitytas Augsburgo reichstage, kai imperatorius Karolis V pareikalavo pateikti liuteronybės principus. Augsburgo išpažinimą sudaro dvi dalys iš 28 straipsnių. Pirmojoje dalyje įvardijami katalikybės ir liuteronybės tikėjimų teiginių skirtumai, antroje – praktiniai tikėjimų skirtumai.

Po **Augsburgo išpažinimo** atmetimo prasidėję protestantų ir katalikų karai buvo nutraukti, tik sudarius Augsburgo taikos sutartį. Į lietuvių kalbą Augsburgo išpažinimą išvertė Jonas Bretkūnas, Frydrichas Kuršaitis.

## Šaltiniai
Žaslių geležinkelio stotis

**Žaslių geležinkelio stotis** – stotis Guronių kaime (Kaišiadorių rajono savivaldybė), 4 km į pietus nuo Žaslių miestelio, prie geležinkelio Vilnius–Kaunas. Stoja keleiviniai traukiniai Vilnius–Kaunas. Prie pat geležinkelio stovi koplytstulpis Žaslių geležinkelio katastrofos aukoms atminti (pastatytas 1975 m.). Stoties vakarinėje dalyje per geležinkelį eina kelias , į vakarus nuo šios pervažos per Guronių upelį 1862 m. įrengta Žaslių geležinkelio pralaida.

## Istorija

1862 m. Talpūnų kaimo žemėse pastatyta Žaslių geležinkelio stotis. Pasakojama, kad stotis pastatyta atokiau nuo Žaslių, kadangi miestelio gyventojai nesutikę duoti rusų pareigūnams prašyto 2000 rublių kyšio, tačiau nėra aišku, ar tai tiesa.

Tai buvo III klasės geležinkelio stotis prie Peterburgo–Varšuvos geležinkelio. Tuo metu tai buvo didžiausia tarpinė stotis tarp Vilniaus ir Kauno su garvežių depu ir dirbtuve, joje garvežiai galėdavo prisipildyti vandens. Pirmasis keleivių rūmų pastatas buvo medinis, prie jo įrengta apsisukimo aikštė, aplink simetriškai išdėstyti geležinkeliečių namai. 1903 m. prie Žaslių stoties leista kurtis žydams.

1975 m. balandžio 4 d. Žaslių geležinkelio stotyje įvyko viena didžiausių Lietuvos geležinkelių istorijoje Žaslių geležinkelio katastrofa, kurioje žuvo apie 20 žmonių.

## Gyvenvietė

Aplink geležinkelio stotį susikūrė gyvenvietė. Joje buvo kapinės, mokykla, pastatyta Guronių koplyčia, Marijos statula ir 5 koplytėlės. 2016 m. gyvenvietė panaikinta, teritoriją prijungiant prie Guronių kaimo.

## Šaltiniai
Verkiai

**Verkiai** – Vilniaus miesto dalis, esanti dešiniajame Neries krante, į šiaurę nuo miesto centro, išsidėstę aplink Verkių gatvę nuo Trinapolio pietuose iki Staviškių šiaurėje. Čia įkurtas Verkių regioninis parkas, yra Verkių dvaro architektūros ansamblis (Verkių kraštovaizdžio ir architektūros draustinis) – rūmai, parkas, senųjų tvenkinių sistema, miškas.

Yra Mokslininkų rūmai, specialioji mokykla. Išlikęs Naujųjų Verkių popieriaus fabrikas, įrengtas ornitologinis takas. Arklidėse nuomojami žirgai. Verkiai garsūs nuo 1662–1669 m. lankomomis Kalvarijomis. Netoli Žirmūnų stovi Vilniaus Švč. Trejybės bažnyčia, vienuolynas ir rekolekcijų namai. Į šiaurės vakarus yra įsikūrę Naujieji Verkiai.

## Etimologija

Verkių pavadinimo kilmę mena sena legenda. Medyje, erelio lizde, buvęs rastas *verkiantis* kūdikis. Verksmą išgirdęs greta medžiojęs Lietuvos didysis kunigaikštis Vytenis. Vaiko tėvas, pagonių vyriausiasis žynys krivių krivaitis paaiškino savo (kitiems nežinomą) nesantuokinį sūnų į tą lizdą pats įkėlęs, esą dievų valia šis kūdikis turėsiąs užimti jo vietą. Kūdikis, pavadintas Lizdeika, tapo krivių krivaičiu, o vietovė, kurioje buvo medis su lizdu, ligi šiolei vadinama Verkiais.

## Istorija

1387 m. Verkių valsčius Ldk Jogailos nutarimu priskirtas Vilniaus vyskupijai. Tai buvo nedidelė valda, kurios šiaurinę ribą žymėjo Riešės upelis ir Naujieji Verkiai. Valsčiuje tebuvę keli kaimai. Nėra žinoma, kur stovėjo pirmieji vyskupų rūmai. Rašytinių šaltinių tyrinėjimai rodo, kad XVII a. pirmojoje pusėje vyskupo Eustachijaus Valavičiaus paliepimu Verkių kalnas buvo išlygintas, nukastos žemės supiltos į šalia buvusią gilią griovą ar slėnį.

Iki 1904 m. Verkiai buvo kaimas, bet tuomet gavo miesto teises. 1905 m. Riešės valsčiaus Verkių mieste ir ūkyje gyveno 194 žmonės, 1931 m. – 219. 1969 m. prijungti prie Vilniaus miesto.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* 
* 
* 
* 
*
Tobulasis skaičius

**Tobulasis skaičius** vadinamas skaičius, lygus visų savo daliklių, mažesnių už jį patį, sumai. Pavyzdžiui, 28 = 1 + 2 + 4 + 7 + 14. Keletas tobulųjų skaičių: 6, 28, 496, 8128.

Lyginius tobuluosius skaičius galima rasti naudojant Euklido formulę:
: n = 2^{k-1} (2^k-1) = 2^{k-1}  M_k

čia M_k = 2^k-1 = p - Merseno pirminis skaičius.

## Tobulųjų skaičių istorija
Senovės graikų matematikams buvo žinomi tik pirmieji keturi tobulieji skaičiai: 6, 28, 496, 8128. Žymus graikų filosofas ir matematikas Nikomachas Gerazietis (I a.) rašė: „Tobulieji skaičiai gražūs. Tačiau žinoma, kad gražūs daiktai reti, netikusių yra pilna visur“. Tobulieji skaičiai dar nėra visiškai ištirti: nežinoma, ar jų baigtinis ar begalinis skaičius, kol kas nerasta nė vieno nelyginio tobulojo skaičiaus ir neįrodyta, kad jis neegzistuoja.

## Šaltiniai
Haikou

**Haikou** (; – „jūros burna“) – miestas Kinijoje, Hainano salos šiaurės rytuose, prie Čiongdžu sąsiaurio, Nandu upės estuarijoje. Hainano provincijos centras ir didžiausias miestas. 631 tūkst. gyventojų; dauguma – chaniai, bet yra priklausančių li, miao, hui etninėms grupėms.

Klimatas tropinis; drėgnas. Vidutinė sausio mėn. temperatūra 17,2 °C, liepos 28 d.,4 °C. Per metus iškrenta apie 1300 mm kritulių.

Elektronikos, maisto, tekstilės pramonė. Žvejyba. Apylinkėse auginami ryžiai, cukranendrės, vaisiai. Svarbus turizmo centras.

Songų dinastijos laikais miestas vadintas *Haikoupu*. Didesnę svarbą įgijo Mingų dinastijos laikotarpiu. 1926 m. gavo miesto statusą. Antrojo Kinijos-Japonijos karo metu buvo užimtas Japonijos kariuomenės. 1988 m. tapo naujai sukurtos Hainano provincijos sostine.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
* Turizmas Haikou
Oikumena

**Oikumena** (, iš gr. kalbos žodžio οικέω „apgyvendinti“) – apgyvendinta, pažįstama pasaulio dalis. Šiuo terminu Antikos graikai iš pradžių apibūdino graikų gyvenamas teritorijas, vėliau – žmonijai žinomas žemes.

Plečiantis žmonijos pažinimui, oikumenos sąvoka irgi plečiasi. Ypač tam pasitarnavo didieji geografiniai atradimai.

Su oikumenos reikšme siejama ekumenizmo sąvoka.
Kernavas

**Kernavas** – ežeras pietryčių Lietuvoje, Šalčininkų rajone, apie 13 km į šiaurės rytus nuo Pabarės, 6 km į pietus nuo Rūdninkų. Telkšo Rūdninkų girioje, Kernavės aukštapelkėje. Ežeras ovalios formos: ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus 1,1 km, plotis iki 0,95 km. Altitudė 145,2 m. Krantai žemi, pelkėti, ištisai apaugę medžiais ir krūmais. Ežeras yra Kernavo telmologiniame draustinyje.

Pietuose išteka Visinčios intakas Kernavė (Merkio upės baseinas).

## Šaltiniai
Šulnys

**Šulnys** – ežeras pietryčių Lietuvoje, Šalčininkų rajone, apie 11,5 km į šiaurės rytus nuo Pabarės, Rūdninkų girioje, Kernavo pelkės vakarinėje dalyje, Kernavo telmologiniame draustinyje. Ežero ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,2 km, plotis – iki 0,16 km. Altitudė 147,1 m. Krantai žemi, pelkėti, apaugę medžiais ir krūmais. Ežeras nenutekantis, priklauso Kernavės upelio baseinui (Visinčios intakas, Merkio upės baseinas).

## Šaltiniai
Stojų ežeras

**Stojų ežeras** – ežeras pietų Lietuvoje, Varėnos rajone, apie 13,5 km į pietus nuo Panočių, prie sienos su Baltarusija. Ežeras ovalo formos, ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,48 km, plotis – iki 0,33 km. Altitudė 130,4 m. Krantai žemi, ištisai apaugę medžiais – ežerą supa Saltoniškių miškas. Pietuose išteka upelis link Ūlos upės Baltarusijos teritorijoje.

## Šaltiniai
Kajutis

:: *Apie buvusį viensėdį žr. [[Kajutis (Varėna)]]*.

**Kajutis** – ežeras pietų Lietuvoje, Varėnos rajone, apie 14 km į pietus nuo Panočių, Karaliaučiznos miške. Ežero ilgis iš vakarų į rytus – 0,36 km, plotis – iki 0,13 km. Altitudė 129,6 m. Krantai žemi, ištisai apaugę medžiais. Aplink ežerą iškastais kanalais vandens perteklius nuteka į netoliese rytuose tekančią Ūlą.

## Etimologija

Ežerėvardis *Kajùtis* galimai kilęs nuo tokio pat asmenvardžio. Tačiau gali būti ir tarmiškas perdirbinys iš **Kojutis*, kuris būtų kilęs nuo žodžio *koja*.

## Šaltiniai
Bedugnis (Varėnos r., Kaniavos sen.)

**Bedugnis** – ežeras pietų Lietuvoje, Varėnos rajone, Kaniavos seniūnijoje, apie 11 km į pietus nuo Panočių, 2,5 km į rytus nuo Dubičių, Padubičių miške. Ežero ilgis iš vakarų į rytus – 0,13 km, plotis – iki 0,08 km. Altitudė 136,9 m. Krantai žemi, pelkėti, tik rytinis krantas sausas. Ežeras nenutekantis, priklauso Ūlos baseinui.

## Šaltiniai
Baltoji Vokė

**Baltoji Vokė** – miestas Šalčininkų rajono savivaldybėje. Praeina keliai ,  ir . 3 km į šiaurės vakarus nuo Rūdninkų, 30 km į šiaurės rytus nuo Šalčininkų ir beveik tiek pat į pietus nuo Vilniaus. Seniūnijos centras, yra 4 seniūnaitijos. Veikia 2 gimnazijos gretimuose pastatuose („Šilo“ ir E. Ožeškovos), biblioteka, pramogų centras (buvę kultūros rūmai), paštas, ambulatorija, vaistinė, tuberkuliozinės ligoninės skyrius.

## Urbanistika ir architektūra

Miesto struktūra susiformavo pagal pokario miesto tipo gyvenviečių projektą. Urbanistinė struktūra aiški, vyrauja perimetrinis – taškinis užstatymas. Pagrindinė – Vilniaus gatvė. Miestelis pasižymi savita socialistinio istorizmo retrospektyvine architektūra, pabrėžtinas užstatymo stilistikos kompleksiškumas ir vieningumas (Vilniaus g. ir T. Kosciuškos g.). Svarbesni pavyzdžiai: Baltosios Vokės miestelio pramogų centras su dorėninio orderio kolonomis ir frontonu, seniūnijos, mokyklos, parduotuvių pastatai, mūriniai daugiabučiai su erkeriais.

## Geografija

Baltoji Vokė išsidėsčiusi Rūdninkų girios girios pakraštyje, Vokės dešiniajame krante, į pietus nuo Baltosios Vokės durpyno, prie kelių,  ir . Pro miestą eina Papio kanalas, jungiantis Merkį su Papio ežeru (2 km į šiaurę nuo miesto). Baltosios Vokės pelkė (40 km²) – viena didžiausių Lietuvoje.

## Istorija

Prieš II pasaulinį karą pelkėje pradėta kasti durpes, kurias po karo naudojo Vilniaus šiluminė elektrinė. 1950–1952 m. pelkės pietiniame pakraštyje prie Žagarinės kaimo pastatyta durpių įmonė, o šalia kanalo ir durpyno, išretintame Rūdninkų girios plote pradėjo kurtis darbininkų gyvenvietė, iš pradžių vadinta ***Naująja Žagarine***. 1953 m. gyvenvietėje buvo atidaryta pradinė mokykla, 1955 m. – septynmetė mokykla. 1957 m. pastatyti kultūros rūmai.

1958 m. gegužės 15 d. Baltajai Vokei suteiktos miesto tipo gyvenvietės teisės ir dabartinis pavadinimas. Buvo statomi XX a. 6-ajam dešimtmečiui būdingi vieno ir dviejų aukštų gyvenamieji namai ir visuomeniniai pastatai.

2009 m. patvirtintas Baltosios Vokės herbas.

|}

## Gyventojai

### Tautinė sudėtis

## Sportas
### Futbolas
* FK Baltoji Vokė
* ZPL Baltoji Vokė

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Baltosios Vokės svetainė
*
Aaron Klug

**Aronas Kliugas** (*Aaron Klug*, 1926 m. rugpjūčio 11 d. Želvoje, Lietuva – 2018 m. lapkričio 21 d.) – mokslininkas, Nobelio premijos laureatas.

## Biografija

1982 m. gavo Nobelio premiją chemijos srityje už kristalografinės elektroninės mikroskopijos išradimą ir jos svarbą nukleino rūgščių baltyminiams kompleksams tirti. Prieš mirtį dėstė Kembridžo universitete.

A. Kliugas Želvoje pragyveno pirmuosius 4 gyvenimo metus, todėl nieko apie tą laikotarpį neprisimena. Vėliau jo šeima emigravo į Pietų Afriką. 2005 m. spalio 14 d. Želvoje atidengta skulptūrinė kompozicija A. Kliugo garbei.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Nobelio komitetas 
* „Gimtoji žemė“ apie A. Kliugą
* „Lietuvos Jeruzalė“
Tarandė

:: *Apie buvusį kaimą žr. [[Tarandė (Avižieniai)]].*

**Tarandė** – Vilniaus miesto dalis, esanti miesto šiaurės vakariniame pakraštyje, į pietus nuo Avižienių, prie automagistralės . Tarandė pietryčiuose ribojasi su Pavilionimis, pietuose – su Gineitiškėmis, pietvakariuose – su Antežeriais, vakaruose – su Gilužiais, šiaurėje – su Avižieniais, iš rytų riboja greitkelis (anapus – Bukiškis ir Bajorai). Tarandės rytuose telkšo Gilužio ežeras. Yra žuvų rūkykla, veterinarijos klinika, privatus lopšelis - darželis. Būdingos nausėdijos.

Tarandę aptarnauja 52 maršruto autobusas (Edinburgo st. Tarandė, Tomo Žebrausko st. Kelpių st., Juozo Kamarausko st., Gegliškių st. Raudonbalės st.). 87 maršruto autobusas įsuką į Tarandę taip pat (Edinburgo st.).

## Etimologija

Tarandė yra vandenvardinis vietovardis, kilęs nuo čia pratekančios Tarandės upės. Pats upėvardis yra neaiškios kilmės, galbūt sietinas su ugrofinų kalbomis.

## Istorija

XIX a. pabaigoje minimas Tarandės kaimas Riešės valsčiuje, priklausė Bukiškio apylinkei, buvo Radvilavičių Bukiškio dvaro valda. XX a. pab. didžioji dalis kaimo prijungta prie Vilniaus miesto.

## Šaltiniai
Tabalis (reikšmės)

**Tabalis** tai:

* Tabalis – ežeras Druskininkų savivaldybėje;
* Tabalis – ežeras Lazdijų rajone;
* Tabalis – ežeras Varėnos rajone;
* Tabalis – senovės karalystė Mažojoje Azijoje;
* Tabalis (Lenkija) – kaimas Lenkijoje.
Tabalis (Varėnos r.)

**Tabalis** – ežeras pietų Lietuvoje, Varėnos rajone, apie 10 km į pietus nuo Panočių, 1 km į šiaurės rytus nuo Dubičių, Tabalio botaniniame draustinyje. Ežero ilgis iš vakarų į rytus – 0,41 km, plotis – iki 0,23 km. Altitudė 137,6 m. Krantai žemi, plačiai užpelkėję – ežeras telkšo ~ 70 ha dydžio Tabalio pelkėje kartu su į šiaurės rytus esančiu Tabalėlio ežeru. Pelkę supa Podubičių miškas, tik į pietus plyti dirbami laukai. Pietvakariuose iš pelkės išteka upelis link Ūlos upės. Aplinkui įsikūrę Mantotų, Podubičių ir Šilinių kaimai. Vakarine ežero pakrante eina kelias .

Ežerėvardis *Tabãlis* siejamas su žodžiais *tabaluoti* („linguoti, maskatuoti“), *tabalas* („koks besimaskatuojantis daiktas“) ir greičiausiai mena liumpsinčius pelkių, balų pakraščius.

## Šaltiniai
Dumblis (Varėnos r., Kaniavos sen., Šilinių km.)

**Dumblis** – ežeras pietų Lietuvoje, Varėnos rajone, Kaniavos seniūnijoje, 1,5 km į šiaurės rytus nuo Šilinių kaimo, apie 8 km į pietus nuo Panočių, Padubičių miške. Ežero ilgis iš vakarų į rytus – 0,46 km, plotis – iki 0,43 km. Altitudė 134,7 m. Krantai žemi, pelkėti, tik rytinis krantas sausas. Ežeras telkšo ~ 25 ha dydžio Dumblio pelkės pietrytinėje dalyje. Vakaruose išteka K-1 upelis link Kaniavėlės upės (Ūlos intakas).

Ežero pavadinimas kilęs nuo žodžio *[[dumblas|dum̃blas]]* („nusėdusios drumzlės, vandeniu permieštas purvas“).

## Šaltiniai
Katišius

**Katišius** tai:

* Katišius – ežeras Trakų rajone;
* Katišius – ežeras Varėnos rajone;
* Katišius – ežeras Zarasų rajone.
Katišius (Varėnos r.)

**Katišius** – ežeras pietų Lietuvoje, Varėnos rajone, apie 8,5 km į pietus nuo Panočių, Dubičių miške. Ežero ilgis iš šiaurės į pietus – iki 0,16 km, plotis – iki 0,12 km. Altitudė 134,7 m. Krantai žemi, ištisai apaugę medžiais. Ežeras nenutekantis, priklauso Ūlos intako Kaniavėlės baseinui.

Ežerėvardis *Katìšius* kilęs nuo tokio pat žodžio, reiškiančio „upelio užtvanka, takišius“.

## Šaltiniai