open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Jastšembis Zdrujus

**Jastšem̃bis Zdrùjus**  (, ) – miestas-apskritis Lenkijos pietuose, prie Čekijos sienos. 92 tūkst. gyventojų (2010). Iškilo kaip kurortas, tačiau XX amžiaus 7-ąjį dešimtmetį pradėjus angliakasybą, populiarumas sumažėjo. Išvystyta maisto pramonė, statybinių medžiagų gamyba. Katovicų laisvosios ekonominės zonos dalis. Turizmas. Kurorto parkas.

## Istorija

1293 m. vietovę pirmąkart paminėta rašytiniuose šaltiniuose. Juose minima Bzė (lenkiškai Bzie), kuri įėjo į Opolės kunigaikštijos sudėtį. Iki 1742 m. priklausė Silezijos kunigaikštystėms, nuo 1742 m. Prūsijos karalystės dalis.

Iki pat 1922 m. priklausė Vokietijai. 1922 m. atiteko Lenkijai. 1922-1939 m. priklausė autonominei Silezijos vaivadijai. Lenkai valdė miestą iki Hitlerio invazijos į šalį 1939 m. Po karo 1945 m. atiteko lenkijai, kuri miestą valdo iki šiol. 1963 m. suteiktos miesto teisės.

Po administracinės reformos nuo 1999 m. sausio 1 d. priskirtas Silezijos vaivadijai.

## Sportas
* GKS 1962 Jastrzębie futbolo klubas.
* Miesto stadionas, kurio talpa 15 000 žiūrovų.

## Galerija
#### Miesto pastatai

Jastrzębie_Zdrój_stadion.jpg|Futbolo stadionas
GKS_Jastrzębie.jpg|Futbolo stadionas
Dwór_w_Bziu_2.JPG|Dvaras mieste
Pałac_w_Boryni_7.JPG|Rūmai
2012_Jastrzębie-Zdrój,_Park_Zdrojowy,_Dom_Zdrojowy_(04).jpg|Fachverkinė architektūra
Jastrzębska_Spółka_Węglowa.jpg|Mieste
KWK_Jas-Mos.jpg|JAS-MOS bendrovė
Pozostałości_po_linii_PKP_w_Jastrzębiu_Zdroju.jpg|Geležinkelis
Masnówka.JPG|Mosnovka
Łazienki_II_w_Jastrzębiu-Zdroju2.JPG|Pastatas
2012_Jastrzębie-Zdrój,_Dawne_Sanatorium_Spółki_Brackiej_(01).jpg|sanatorija
Parkdobrowka.jpg|Tiltelis parke


#### Kulto pastatai

2012 Jastrzębie-Zdrój, Kościół św. Barbary i Józefa (01).jpg|Šv.Barboros ir Šv.Juozapo bažnyčia
Sanktuarium Opatrzności Bożej w Jastrzębiu-Zdroju.jpg|bažnyčia
Kościół Wszystkich Świętych w Jastrzębiu-Zdroju.JPG|bažnyčia
2012 Jastrzębie-Zdrój, Kaplica św. Jana Nepomucena w Moszczenicy.jpg|koplyčia
Kościół par. pw. NSPJ w Jastrzębiu-Zdroju1.JPG|bažnyčia
Koscioljezusowyjastrzebie.jpg|bažnyčia
Żydowski Zakład dla Dzieci.JPG|Sinagoga


## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali miesto svetainė (lenkų k.)
2000 AD (komiksas)

***2000 AD*** yra savaitinis britų mokslinės fantastikos komiksas. Pirmą kartą pasirodė 1977 m. vasario 26 d. Šis komiksas labiausiai žinomas dėl *[[Judge Dredd]]* istorijų.

## Apžvalga
*2000 AD* yra sėkmingas Jungtinės Karalystės komiksas, kuris prasiskynė kelią į didesnę Amerikos rinką.
Ebrijė lagūna

**Ebrijė lagūna** () – lagūna Dramblio Kaulo Krante, ties pietrytine šalies pakrante. Nusidriekusi pagal Gvinėjos įlankos pakrantę iš rytų į vakarus ~100 km, plotis – vidutiniškai 4 km, o gylis – ~5 m. Nuo vandenyno skiria siaura smėlio nerija, o jungia Vridi kanalas. Į lagūną suteka keletas upių, jų tarpe ir viena ilgiausių šalies upių – Komoė. Prie lagūnos įsikūrę miestai: Abidžanas, Gran Basamas, Bingervilis, Žakvilis, Tiagba. Lagūna laivuojama, vystoma žvejyba.
Tajaus nacionalinis parkas

**Tajaus nacionalinis parkas** () – saugoma gamtos teritorija pietvakarių Dramblio Kaulo Krante, Žemutinės Sasandros ir Vidurinės Kaveli regionuose, prie Liberijos sienos. Įkurtas 1973 m.

Tajaus nacionalinis parkas apima vienus iš nedaugelio Vakarų Afrikoje išlikusių džiunglių plotų. Jie driekiasi Sasandros ir Kaveli tarpupyje, prekambrinėje granitinėje peneplenoje. Aukščiausia parko vieta yra 396 m aukščio Nienokuė kalnas. Šiaurėje parkas pereina į Nzo rezervatą, besiribojantį su Bujo tvenkiniu. Būdingas subekvatotinis klimatas, su lietinguoju laikotarpiu, trunkančiu nuo kovo iki liepos. Jo metu parko upės ištvinsta.

Tajaus nacionaliniame parke užfiksuota 140 žinduolių, 250 paukščių, 40 roplių, 53 varliagyvių rūšys. Daug retų, endeminių, nykstančių gyvūnų rūšių. Čia sutinkami mažieji hipopotamai, alyviniai kolobai, leopardai, šimpanzės, Jentinko dukeriai, gigantiniai skujuočiai, afrikiniai miškiniai drambliai, didžiosios miškinės kiaulės, liberinės mangustos, bongos, nykštukinės antilopės, siaurasnukiai krokodilai, bukasnukiai krokodilai ir kt.

Šiose vietovėse nuo seno gyveno gerių, baulių gentys, bet vėliau atsikėlė gyventojai iš kitų sričių (priverstų migruoti dėl karų, užtvankų statybų). 1982 m. Tajaus nacionalinis parkas, dėl savo svarbios reikšmės gyvūnų populiacijų išsaugojimui, paskelbtas UNESCO pasaulio paveldo objektu.
Dramblio Kaulo Kranto demografija

Šiame straipsnyje pateikiami statistiniai duomenys apie **[[Dramblio Kaulo Krantas|Dramblio Kaulo Kranto]] demografiją**.

**Gyventojų skaičius:** 21 952 093 (2012 m. apskaičiavimai)

**Struktūra pagal amžių:**
* *0-14 m.:* 39,8 %
* *15-64 m.:* 57,2 %
* *65 m. ir vyresni:* 3 % (2011 m. apsk.)
 
**Gyventojų amžiaus [[mediana]]:**
* *bendras:* 19,6 m.
* *vyrų:* 19,7 m.
* *moterų:* 19,5 m. (2011 m. apsk.)

**Metinis populiacijos prieaugis:** 2,044 % (2012 m. apsk.)

**Gimstamumas:** 30,4 gimimų/1000 gyv. per metus (2012 m. apsk.)

**Mirtingumas:** 9,96 mirčių/1000 gyv. per metus (2012 m. apsk.)

**Migracijos indeksas** (per metus imigravusių į šalį ir emigravusių iš šalies žmonių skirtumas): 0 migrantų/1000 gyv. (2012 m. apsk.)

**Miestuose gyvenančių žmonių procentas:** 51 % (2010 m. apsk.)

**Miestuose gyvenančių žmonių procento metinis kitimas:** 3,7 % (2010 m. apsk.)

**Lyčių pasiskirstymas**:
* *Gimimo metu:* 1,03 vyro vienai moteriai
* *Jaunesniems nei 15 metų:* 1,02 vyro vienai moteriai
* *15-64 metų:* 1,04 vyro vienai moteriai
* *65 metų ir vyresniems:* 0,96 vyro vienai moteriai
* *Visai populiacijai:* 1,03 vyro vienai moteriai (2012 m. apsk.)

**Kūdikių mirtingumas per pirmuosius gyvenimo metus:** 63,2 mirusiųjų/1000 gimimų (2012 m. apsk.)

**[[Vidutinė gyvenimo trukmė]]:**
* *bendra:* 57,25 m.
* *vyrų:* 56,21 m.
* *moterų:* 58,33 m. (2012 m. apsk.)

**15 m. ir vyresnių gyventojų [[raštingumas]]:**
* *bendras:* 48,7 %
* *vyrų:* 60,8 %
* *moterų:* 38,6 % (2000 m.)

## Šaltiniai
* CŽV pasaulio faktų knyga: Dramblio Kaulo Krantas (angliškai) 

## Taip pat skaitykite
* Sąrašas:Dramblio Kaulo Kranto miestai
San Pedras (DKK)

**San Pedras** () – miestas Dramblio Kaulo Kranto pietvakariuose, Gvinėjos įlankos pakrantėje, 350 km į vakarus nuo Abidžano. Žemutinės Sasandros regiono centras. Yra jūrų uostas (antras pagal dydį šalyje), oro uostas, keliai į Ganjoa, Daloa, Maną. Kakavos, aliejaus apdirbimas ir eksportas, žvejyba. Turizmas. San Pedrą supa dideli lūšnynų plotai.

## Istorija

Pirmasis europietis, pasiekęs šį kraštą buvo portugalas Soeriras Da Košta (XV a.).

## Sportas
* FC San-Pédro futbolo klubas;
* Stade Auguste Denise (futbolo stadionas).

## Galerija

Image:San Pédro-église.JPG|Bažnyčia
Image:San Pédro-plage1.JPG|Paplūdimys
Image:San Pédro - rues de la ville1.JPG|Gatvė
Spišas

**Spišas** (, , ) – istorinis regionas Slovakijoje ir Lenkijoje, nuo XI a. pabaigos iki 1918 m. priklausęs Vengrijos karalystės administraciniam dariniui *Comitatus Scepusiensis*.  

## Geografija

Šiandien tai vienas tarp 21 iš Slovakijos turistinių regionų. Spišą dalijasi Košicės ir Prešovo kraštai, į jį patenka 6 rajonai (kai kurie nepilnai): Poprado, Staros Liubovnios, Kežmaroko, Spišska Nova Vesės, Gelnicos ir Levočos. Visiškai nedidelė Spišo dalis apima ir kelias Lenkijos gminas – Tatrų Bukovinos, Lapše Nižnės ir Naujojo Targo. Viso regiono plotas sudaro 3,7 tūkst. km², tame tarpe Slovakijai priklauso 3,5 tūkst. km², Lenkijai – vos 195,5 km².

Spiše driekiasi Hernado ir Poprado upių slėniai, Aukštųjų Tatrų kalnai. Regione gyvena apie 320 000 žmonių, apie pusė jų susitelkę miestuose. Didžiausi miestai – Popradas, Spišska Nova Vesė, Kežmarokas.   

## Istorija

Spišas buvo Didžiosios Moravijos dalis, jai žlugus atiteko Lenkijai, po XI a. – Vengrijos karalystei. Daugelis Spišo gyvenviečių sparčiai vystėsi, į jas nuo XII a. pakviečiant apsigyvenanti vokiečių kolonizatorius. Iki II Pasaulinio karo čia dar nemažai gyveno vokiečių. Daugelis mažesnių gyvenviečių buvo apgyvendintos lenkų persikėlėliais, ypač po 1412 m. lapkričio 8 d. susitarimo (*Treaty of Lubowla*) tarp Zigmanto Liuksemburgiečio ir Jogailos. 13 Spišo miestų buvo perduoti Lenkijai. Tarp kitų miestų, 360 metų valdytų Lenkijos, buvo Stara Liubovnia, Podolinecas, Spišska Sobota , Popradas ir Spišska Nova Vesė. Po 1772 m. įvykusio ATR padalijimo atiteko Austrijai.

Po Trianono sutarties regionas nuo 1920 m. oficialiai atiteko susikūrusiai Čekoslovakijai. 1902 m. nedidelė dalis, 195 km², dėl sienų ginčų buvo patvirtinta kaip Galicijos nuosavybė, po I Pasaulinio karo susijungusi su Lenkija. Šis plotas ilgam buvo tapęs teritorinių pretenzijų taikiniu tarp Lenkijos ir Čekoslovakijos. Po 1993 m. Čekoslovakijos skilimo Spišas atiteko Slovakijai.

Špišas ekonomiškai buvo atsilikęs regionas, nes jame daugiausiai buvo užsiimama žemės ūkiu ir miškininkyste, todėl nuo XIX a. pradėta vystyti turizmą kalnuose, žiemos sporto šakas, tiesti kelius. Regione gausu gamtos ir istorijos paminklų, keli iš jų įtraukti į UNESCO Pasaulio paveldo sąrašą (Spišo pilis, Levoča). Įsteigti Slovakijos Rojaus, Pieninų nacionalinis parkas.

## Nuorodos

* Neoficiali Spišo  svetainė
Naujasis Sončas

**Naujàsis Sònčas**  (, , ) – miestas-apskritis Lenkijos pietryčiuose, 20 km į šiaurę nuo Slovakijos sienos. Mieste gyvena 83 tūkst. gyventojų (2020 m.). Miestas įsikūręs Sandecijos slėnyje (), Dunajeco ir Poprado upių santakoje. Miestas taip pat apima ir Kamienicos upės žiotis.

## Istorija

Miestą įkūrė ir miesto teises suteikė 1292 m. karalius Vaclovas II. Miestas buvo įkurtas Kamenicos kaimo vietoje, perkėlus šalia esančio Sončo () pavadinimą. Kad atskirti pavadinimus, buvo pridėtas priedėlis – *Naujasis Sončas* (), o prie senojo – *[[Senasis Sončas]]* (). Pro Naująjį Sončą ėjo prekybinis kelias į Vengriją, miestas sparčiai augo, XIV a. buvo pastatyta pilis ir apsauginės sienos. Pilį antrojo pasaulinio karo metu vokiečiai naudojo kaip amunicijos sandėlį. Vienos iš lenkų batalionų atakos metu sandėlys buvo susprogdintas, ir pilis tapo sunaikinta.

Vienas iš susitikimų tarp Lenkijos karaliaus Jogailos ir LDK kunigaikščio Vytauto Didžiojo 1409 m. vyko Naujojo Sončo pilyje. Vadovai tarėsi apie kovas su kryžiuočių ordinu, kurių kulminacija buvo 1410 m. Žalgirio mūšis. 

## Sportas
* MKS Sandecja Nowy Sącz futbolo klubas,
* Stadion im. Ojca Władysława Augustynka, futbolo stadionas, kurio talpa iki 2021 m. restauracijos buvo 2 850.

## Miestų partnerystė
*  Trakai, Lietuva

## Šaltiniai
Ganjoa

**Ganjoa** () – miestas pietinėje Dramblio Kaulo Kranto dalyje, į pietvakarius nuo Jamusukro. Fromažė regiono administracinis centras. Plentai į San Pedrą, Sasandrą, Daloa, Agbovilį, Jamusukrą. Svarbus kakavos auginimo ir apdirbimo centras. Taip pat auginama ir prekiaujama manijoku, kava, bananais, ryžiais, kukurūzais. Yra katedra, ligoninė, aukštoji mokykla.

Ganjoa mieste ir apylinkėse gyvena daugiausia bečiai ir gagoa.

## Sportas
* SC Gagnoa futbolo klubas;
* Stade Victor Biaka Boda (futbolo stadionas).
Žerlano stadionas

**Žerlano stadionas** (, dar žinomas kaip *Municipal de Gerland*) – futbolo stadionas Žerlano mikrorajone Lione, Prancūzijoje. Jame namų rungtynes žaidė Ligue 1 futbolo klubas Olympique Lyonnais, kuris 2016 m. sausi persikėlė į Parc Olympique Lyonnais. Talpina 40 500 žiūrovų. Stadionas yra priskirtas UEFA trečios kategorijos stadionams.

Didžiausias žiūrovų skaičius (48 552) susirinko 1982 m. derbio rungtynių tarp Olympique Lyonnais ir AS Saint-Étienne metu. Stadione vyko 1972 m. pasaulio regbio taurė, 1984 m. VII Europos futbolo čempionatas, 1998 m. XVI pasaulio futbolo čempionatas ir 2007 m. pasaulio regbio taurė. Stadione taip pat vyko tokių grupių ar atlikėjų kaip The Rolling Stones, Michael Jackson, David Bowie, Pink Floyd ir Genesis muzikos renginiai.

## Istorija

1910 m. Liono meras Édouard Herriot pasiūlė statyti įvairios paskirties stadioną su bėgimo takeliais bei velodromu. 1912 m. buvo patvirtintas stadiono projektas. Architektui Tony Garnier buvo pavestas dizaino ir konstrukcijos projektas. Statybų darbai buvo pradėti 1914 m., su viltimi pabaigti statyti iki Pasaulinės parodos. Dėl Pirmojo pasaulinio karo darbai buvo laikinai sustabdyti. Pratęsti 1919 m., po metų stadionas buvo visiškai funkcionalus.

Stadionas turėjo dviračių takelius, bet vėliau jie buvo pašalinti tam, kad būtų padidintas vietų skaičių iki 50 000. Po 1984 m. renovacijos architektas Rene Gagis privedė stadioną iki UEFA Euro 1984 standartų. Buvo sukonstruotos Jean Bouin ir Jean Jaurès tribūnos. Taip pat buvo renovuotas XVI pasaulio futbolo čempionatui. FIFA nutarimu, tarptautinėms varžyboms skirti stadionai turi būti sėdimi. Šiaurinė ir pietinė tribūna buvo beveik perstatytos, bėgimo takeliai pašalinti, vietų skaičius sumažintas iki 40 500.

## Nuorodos

* Stadiono istorija (*prancūzų kalba)*
Agbovilis

**Agbovilis** () – miestas Dramblio Kaulo Kranto pietryčiuose, 80 km į šiaurę nuo Abidžano. Anjebio regiono administracinis centras. Keliai į Abidžaną, Ganjoa, Adzopę, stotis prie Abidžano–Bvakės geležinkelio. Žemės ūkio regiono prekybinis centras (jamsai, ryžiai, kakava ir kt.). Veikia katedra.

Dauguma miesto ir apylinkių gyventojų yra abiai.

## Istorija
Agbovilis įkurtas 1916 m. 1997–2011 m. buvo Anjebio regiono centras.

## Sportas
* ES Agboville – futbolo klubas; rungtyniavo pajėgiausioje šalies futbolo lygoje;
* Agbovilio savivaldybės stadionas;

## Šaltiniai
Kulikiemis

**Kulikiemis** (, nuo 1938 m. birželio 3 d. *Ohldorf*, 1945–1946 m. , nuo 1946 m. rugsėjo 7 d. ***Lipovas***, ) – Mažosios Lietuvos gyvenvietė Kaliningrado srities rytinėje dalyje, Gusevo rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Gusevo miesto gyvenvietės kaimas.

## Istorija

Nadruvos žemės kaimo pavadinimas lietuviškos kilmės. 1736–1818 m. Prūsijos karalystės Lietuvos departamento, 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Gumbinės apygardos Gumbinės apskrities kaimas. 1928 m. rugsėjo 29 d. prijungti Driuklershefenas (, 1905 m. buvo 38 gyventojai), Johaništalio dvaras (*Gut Johannisthal*, 1905 m. buvo 62, 1910 m. 60 gyventojų), Serbentų dvaras (*Gut Serpenten*, 1905 m. buvo 82, 1910 m. 109 gyventojai), Vaisenhauzas (*Waisenhaus Daheim*, 1905 m. buvo 27 gyventojai).1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Gumbinės rajono (*Гумбинненский район*), vėliau Gusevo rajono kaimas, 1947 m. birželio 17 d. – 2008 m. birželio 30 d. Lipovo apylinkės centras.

|}

## Gyventojai

## Apylinkė

Lipovo apylinkės teritorijoje buvo šios gyvenvietės: 

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Губин А.Б. Топонимика Калининграда. Реки и водоемы // Калининградские архивы. – Калининград, 2007. – Вып. 7. – С. 197–228.
* Населенные пункты Калининградской области: краткий спр. / Ред. В.П. Ассоров, В.В. Гаврилова, Н.Е. Макаренко, Э.М. Медведева, Н.Н. Семушина. – Калининград: Калинингр. кн. изд-во, 1976.
* Населенные пункты Калининградской области и их прежние названия = Ortsnamenverzeichnis Gebiet Kaliningrad (nordliches Ostpreussen) / Сост. Е. Вебер. – Калининград: Нахтигаль, 1993.
Slovakijos prezidentas

**Slovakijos prezidentas** – šalies vadovas Slovakijoje.

## Istorija

Pirmą kartą Slovakijos prezidento institucija buvo įsteigta Pirmojoje Slovakijos respublikoje, kurios vieninteliu prezidentu II Pasaulinio karo metais buvo Jozef Tiso. Institucija atgimė po Čekoslovakijos skilimo 1993 m. Pagal šalies konstituciją, prezidentas išrenkamas visuotiniuose rinkimuose penkeriems metams pagal dviejų turų sistemą. Pergalei būtina gauti 50% balsų. Šalies prezidento rezidencija įsikūrusi 1760 m. statytuose Grasalkovičių rūmuose sostinėje Bratislavoje.

## Laikinieji prezidentai

Premjerai ir parlamento vadovai, laikinai ėję Slovakijos prezidento pareigas:
* Vladimir Mečiar, 1993 m. sausio 1–kovo 2 d.
* Vladimir Mečiar, 1998 m. kovo 2–spalio 30 d.
* Ivan Gašparovič, 1998 m. liepos 14–spalio 30 d.
* Mikulaš Dzurinda, 1998 m. spalio 30 – 1999 m. birželio 15 d.
* Jozef Migaš, 1998 m. spalio 30 – 1999 m. birželio 15 d.

## Slovakijos prezidentai





## Nuorodos

* Slovakijos prezidento oficiali svetainė
Vasilkuvo dekanatas

**Vasilkuvo dekanatas** () - tai vienas iš 13 katalikų, Balstogės arkivyskupijos dekanatų. Dekanas *Andrzej Rynkowski*.

## Parapijos

Dekanate yra 10 parapijų:

* Čarna Bialostockos Jėzaus Gailestingumo parapija - Čarna Bialostocka;
* Čarna Bialostockos Šventosios Šeimos parapija - Čarna Bialostocka;
* *Čarna Vieš Košcelnos Šv. Angelų parapija* - Čarna Vieš Košcelna;
* *Jurovcės Kristaus Gerojo Ganytojo parapija* - Jurovce;
* *Karakulės Kristaus Žengimo Dangun parapija* - Karakule;
* Supraslio Marijos Lenkijos Karalienės parapija - Supraslis;
* Supraslio Šv. Trejybės parapija - Supraslis;
* Vasilkuvo Rūpestingosios Dievo Motinos parapija - Vasilkuvas;
* Vasilkuvo Motinos Marijos Gailestingumo parapija - Vasilkuvas;
* Vasilkuvo Jėzaus Apsireiškimo parapija - Vasilkuvas,

## Nuorodos

* Aprašymas apie dekanatą (lenk.) .
Grasalkovičių rūmai

**Grasalkovičių rūmai** () – rūmai Slovakijos sostinės Bratislavos Hodžovo aikštėje, vienoje iš pagrindinių mieste. Rūmuose įsikūrusi šalies prezidento rezidencija. 

Viena iš Bratislavoje labiausiai turistų lankomų vietų, lengvai pasiekiama lankantis senamiestyje. Netoli – Arkivyskupo vasaros rūmai. Prezidentūrą saugo sargyba, o priešais pastatą įrengtas fontanas „Žemė – taikos planeta“ su į simbolinį gaublį panašiu masyviu rutuliu. Prie šio fontano – viena svarbiausių miestiečių susitikimų ir pasimatymų vietų sostinėje.

## Architektūra
 
Prabanga ir puošnumu stebinantys valstybės pinigus valdžiusio iždininko grafo Antalo Grasalkovičiaus rūmai su prancūziško stiliaus parku pastatyti 1760 m. Jie puikiai atspindi puošnų rokoko – vėlyvojo baroko architektūros stilių. Rūmų architektas – Anton Mayerhofer. 

## Istorija

Rūmai buvo tapę baroko muzikos kultūros centru. Kadaise kompozitorius J. Haidnas čia pristatinėjo savo simfonijas, virė intensyvus kultūrinis vietos aukštuomenės gyvenimas. 1919 m. rūmuose buvo įsikūrusi teritorinė karo valdyba. Rūmuose II Pasaulinio karo metais buvo Pirmosios Slovakijos respublikos prezidento  Jozefo Tiso rezidencija. Pokariu čia įkurdintos įvairios komunistinės Čekoslovakijos institucijos: komisarų taryba, vietos partinės valdžios atstovybė, pionierių namai. Nuo 1996 m. po restauracijos rūmai atiteko Slovakijos prezidento žinion.


Vaizdas:Bush Gasparovic 2005-02-24.jpg|Prezidentūroje D. Bušas ir I. Gašparovičius 
Vaizdas:COA Grassalkovich Antal Esterhazy Maria Anna.jpg|Grasalkovičių herbas
Vaizdas:Bratislava Prezidentský palác - Grassalkovichov palác.jpg|Rūmų detalė
Vaizdas:Bratislava BartfayT zahrada prezident.JPG|Prezidentūros kieme
Vaizdas:Prezidentsky palac 1.jpg|Rūmų aikštė
Vaizdas:Bratislava Mierove namestie fontana.jpg|Fontanas „Žemė – taikos planeta“


## Nuorodos

* Ekskursija po rūmus
* Grasalkovičių rūmai ''kelionių manija.lt'' portale
Plonskas

**Plònskas**  () – miestas Lenkijos viduryje, į šiaurės vakarus nuo Varšuvos. Nuo 1999 m. priklauso Mazovijos vaivadijai. 1975–1998 m. buvo Cechanuvo vaivadijoje. 21 591 gyventojai (2022 m. duomenys).

## Istorija

Miesto teises XV a. pradžioje suteikė Zemovitas IV. XIX a. buvo Varšuvos gubernijos Plonsko apskrities centras.

## Miestų partnerystė
*  Šalčininkai, Lietuva

## Šaltiniai
Divas

**Divas** () – miestas pietinėje Dramblio Kaulo Kranto dalyje, į šiaurės vakarus nuo Abidžano. Pietų Bandamos regiono administracinis centras. Keliai į Ganjoa, Umę, Agbovilį. Yra lėktuvų pakilimo takas. Žemdirbystės regiono prekybinis centras. Veikia kolegija, licėjus.

Dauguma miesto ir apylinkių gyventojų yra didai.

## Istorija

Miesto pavadinimas kilo iš iškraipytų didų žodžių *dji bi* („kur pantera vaikšto“). Divas departamento centru tapo 1969 m.
Ustka

**Ustka** () – kurortinis miestas Lenkijos šiaurėje, prie Baltijos jūros. 16 tūkst. gyventojų (2006 m.).

## Istorija
Įsikūrė IX a. kaip žvejų gyvenvietė, pavadinimu *Ujść*. Miesto teisės suteiktos 1935 m.

## Miestų partnerystė
*  Palanga, Lietuva
Aina Zinčiukaitė

**Aina Zinčiukaitė** (g. 1973 m. spalio 27 d. Klaipėdoje) – sportinių šokių šokėja, trenerė, rūbų dizainerė.

## Biografija
* 1980-1992 m. mokėsi Klaipėdos 5-oji vidurinėje mokykloje, ją baigė sidabro medaliu.
* 1992-1997 m. studijavo Klaipėdos universiteto Humanitarinių mokslų fakultete, specialybė – lietuvių kalba ir literatūra, švedų kalba ir literatūra.
* 1995 m. studijos Malmės folkhögskola, Švedija.
* 1996 m. studijos Geteborgo universitete, Švedija.
* 2001-2004 m. studijos Klaipėdos universiteto magistrantūroje, apgintas menotyros magistro diplomas.

## Darbo patirtis
* 1998-2006 m. rūbų dizainerė.
* Nuo 2006 m. UAB „Ainos studija“ direktorė, dizainerė.

## Sporto pasiekimai

## Įvertinimas
* 1994-1996 m. Apdovanota I laipsnio Medaliu “Už aukštus sporto pasiekimus“
* 2008, 2010 m. Apdovanota Medaliu „Už sporto pergales“

## Taip pat skaitykite
* Klaipėdos universiteto sportinių šokių klubas Žuvėdra
* Žuvėdra (ansamblis)
* Sportinių šokių ansamblio Žuvėdra laimėjimai

## Nuorodos
* Sportinių šokių ansamblio "Žuvėdra" pasirodymai Pasaulio ir Europos čempionatuose
Galaratė

**Galaratė** () – miestas Italijoje, Lombardijoje, Varezės provincijoje.

## Istorija

Kaimą įkūrė galai, o užėmus romėnams Galaratė tapo svarbiu kaimu Cizalpinėje Galijoje. Frankų laikais ant romėniškų įtvirtinimų pastatyta pilis šalia Šv. Marijos bazilikos. Pilies neliko, bet jos vietą žymi seni žemėlapiai ir gatvė *Via Postcastello*.

Po to, kai Otonė Viskontis 1287 m. sunaikino Kastelsepriją, Galaratė tapo didelės ir tuo metu svarbios Sepijo grafystės sostine. Tuo metu miestas klestėjo ir augo kaip ir per visą Viskončių valdymą iki prancūzų laikotarpio nuo 1450 m. Galaratė buvo svarbus prekybos centras Italijos ir užsienio rinkose. Čia buvo prekiaujama medvilne, apmušalais, linais ir tekstile. Tokios garsios šeimos kaip Rosnati, Reina, Masera, Palazzi, Macchi, Curioni, Mari ir Guenzati atstovavo aristokratijai ir pirklių klasei. Tada pagerėjo gyventojų padėtis, atsirado vietinė pramonė.

Dėl kovų tarp Viskončių ir Torianių šeimų, kurios baigėsi Dezijaus mūšiu, Galaratė prarado nepriklausomybę. XVI-XVIII a. miestą valdė ispanai, prancūzai, o vėliau austrai. Esant politiniam nestabilumui Galaratę savinosi Bentivolijų, Palavicinų, Karakiolų, Altempsų, Viskončių, Kastelbarkų šeimos.

1859 m. Galaratė tapo Italijos karalystės dalimi, o 1860 m. gruodžio 19 d. karalius jai suteikė miesto titulą.

XIX a. pabaigoje Galaratė tapo pramoniniu miestu ir patyrė didelę įtampą visuomenėje dėl staigių ekonominių ir socialinių permainų. Dabar pramoniniai gigantai išnyko, o jų gamyklos paverstos prekybos centrais ir plazomis.

## Ekonomika
Galaratėje yra „Air Italy“ būstinė.
Hermano Zudermano ąžuolas

**Hermano Zudermano ąžuolas** – botaninis gamtos paveldo objektas, 2005 metais paskelbtas valstybės saugomu objektu.  Auga Šilutės rajono Šilutės seniūnijoje, Šilutės miškų urėdijos, Žalgirių miške (15 kv., 23 skl.), Nemuno deltos regioninio parko teritorijoje. Pavadintas iš Šilutės krašto kilusio vokiečių rašytojo ir dramaturgo Hermano Zudermano garbei.

## Apie medį
Medžio rūšis – paprastasis ąžuolas (*Quercus robur* L.). Trikamienis. Ąžuolo kamieno apimtis 1,3 metro aukštyje – 462 cm, aukštis – 17,6 m, medžio lajos aukštis – 11,6 m.

## Nuorodos
* Saugomų teritorijų valstybės kadastras
Papamobilis

**Papamobilis** (it. *papa* – popiežius, *[auto]mobile* – mašina) – popiežiaus transporto priemonė, naudojama oficialių vizitų metu.

Papamobilis yra visureigis su permatoma būdele. Galinė dalis, kurioje vizito metu stovi popiežius, būdavo neperšaunama – toks patobulinimas buvo padarytas po pasikėsinimo nužudyti Joną Paulių II 1981 m. gegužės 13 d. Naudojama keletas papamobilio variantų – kai kuriose iš jų popiežius gali sėdėti, kitose – tik stovėti.

## Registracijos numeris
Papamobilio registracijos numeris – *SCV 1* (dabar), kažkada buvo naudojami *SCV 6* i *SCV 7*. *SCV* tai pavadinimų *Stato della Città del Vaticano*" (italų k.) and „*Status Civitatis Vaticanae*“ (lotynų k.), t. y. Vatikano miesto valstybės, sutrumpinimas.

## Istorija

Papamobilis pakeitė nepraktišką ir senamadišką popiežiaus kilnojamą sostą *sedia gestatoria* (pastarąjį kartą ji naudota 1978 m.). Nuo XX a. pradžios popiežiai važinėja specialiai jiems skirtais automobiliais.

### Pijus X
Pirmąja popiežiaus naudota mašina tapo limuzinas Italia 20/30. 1909 m. Pijus X jį gavo dovanų.

### Pijus XI
1930 m. Pijus XI gavo dovanų juodą Citroën C6 „Lictoria Six“.

Kitu papamobiliu tapo 8 cilindrų limuzinas Nurburg 460. Šią Mercedes-Benz dovaną popiežiui galima pamatyti Vatikano muziejuje.

### Jonas Paulius II
Beveik viso pontifikato metu Jonas Paulius II naudojosi modifikuotu Fiat Campagnola. Kartais važinėjo naujesniais automobiliais, pav. Mercedes-Benz G ar Land Rover. Nors į jį pasikėsino važiuojant Fiat papamobiliu, jis liko popiežiaus mėgstamiausiu.

Paskutiniuoju Jono Pauliaus II papamobiliu buvo specialiai gamintojo paruoštas Mercedes-Benz ML 430: neperšaunama ir aklimatizuojama popiežiaus kabina bei variklis, leidžiantis važiuoti iki 170 km/val greičiu. Pirmą kartą šiuo automobiliu popiežius važiavo Toronte, XVII Pasaulio jaunimo dienų metu (2002 m. liepos 18-28 d.)

### Benediktas XVI
Benedikto XVI dažniausiai naudojamu papamobiliu buvo padidinto pravažumo Mercedes-Benz M-Class, specialiai pritaikytas popiežiui.

Naudoti ir atviri automobiliai, dažniausiai įvairių švenčių metu Šventojo Petro aikštėje.

### Pranciškus

Savo kuklumu garsėjantis Popiežius Pranciškus transporto nesureikšmina, dažniausiai naudojasi kuo paprastesniu. 2018 m. vizito Baltijoje metu važinėjo Dodge ir Isuzu D-Max pagrindu pagamintais papamobiliais.

2019 m. buvo pagamintas Dacia Duster papamobilis.

2020 m. Toyota specialiai pagamino vandeniliu varomą Toyota Mirai papamobilį.

2022 m. Popiežius Pranciškus papamobiliu pavėžino vaikus.

## Šaltiniai
Konkordatas

**Konkordatas** – speciali tarptautinė sutartis, kurią sudaro Apaštalų Sostas su kita valstybe. Konkordatas nustato Katalikų bažnyčios teisinę padėtį, pareigas ir teises toje valstybėje. Konkordatas paprastai sudaromas neribotam arba ribotam laikui ir turi būti ratifikuotas. Konkordatas gali būti bendras arba dalinis, susijęs su kokiu nors vienu klausimu.

## Žymūs konkordatai
Pirmuoju konkordatu laikoma 754 m. popiežiaus Stepono III ir frankų karaliaus Pipino Trumpojo sudaryta sutartis. 1122 m. buvo tarp popiežiaus Kaliksto II ir Šventoji Romos imperijos imperatoriaus Henriko V buvo sudarytas Vormso konkordatas, kuriuo pripažinta popiežiaus pirmenybė. Naujaisiais laikais vienas žinomiausių konkordatų buvo sudarytas 1801 m. tarp Napoleono Bonaparto ir popiežiaus Pijaus VII. 1929 m. tarp Vatikano ir Italijos buvo pasirašytas abiejų valstybių santykius reglamentavęs Laterano susitarimas. XX a. sudaryti konkordatai leido Katalikų bažnyčiai laisvai vykdyti misijas valstybėse, su kuriomis galiojo konkordatai.

## Konkordatas su Lietuva
1927 m. rugsėjo 27 d. Vatikanas sudarė konkordatą su Lietuva. Juo buvo pripažinta Katalikų bažnyčios veiklos laisvė Lietuvoje, nustatyti abiejų valstybių santykiai. 1940 m. sovietams Lietuvą okupavus, konkordato galiojimas buvo nutrauktas. Apaštalų Sostas nepripažino Lietuvos okupacijos ir jos pasekmių, todėl laikėsi nuomonės, kad diplomatiniai santykiai tik sustabdyti, bet nenutraukti. 1991 m. rugsėjo 30 d. Lietuvos ir Vatikano diplomatiniai santykiai oficialiai atkurti. 2000 m. gegužės 5 d. Vilniuje pasirašyta Lietuvos ir Šventojo Sosto Sutartis dėl santykių tarp Katalikų Bažnyčios ir Lietuvos teisinių aspektų.

## Šaltiniai
Mazovijos Minskas

**Mazòvijos Mi̇̀nskas** () – miestas Lenkijos viduryje, į rytus nuo Varšuvos. 37 tūkst. gyventojų (2006 m.) Netoli miesto nutiestas europinis kelias E30. 4 km į rytus nuo Mazovijos Minsko centro yra karinis aerodromas, jame dislokuota Lenkijos karinių oro pajėgų 23-oji taktinės aviacijos bazė.

## Istorija

1421 m. suteiktos miesto teisės. 1867 m. pavadintas ***Novominsku***, carmečiu buvo Varšuvos gubernijos Novominsko apskrities centras.

## Miestų partnerystė
*  Telšiai, Lietuva

## Galerija

Mińsk Mazowiecki kościół 2012.jpg|Bažnyčia
Mins Maz. train station.jpg| 
Plac Stary Rynek Minska Mazowiecki 2023 aerial.jpg| 
PL Mińsk Maz Urząd Miasta.jpg| 


## Šaltiniai
Karalienė (Zelionyj Boras)

**Karalienė** (iki 1811 m. ***Kumečiai***; , nuo 1918 m. balandžio 1 d. *Karalene*, nuo 1938 m. birželio 6 d. *Luisenberg*, 1945–1946 m. , nuo 1946 m. rugsėjo 7 d. ***Zelionyj Boras***, ) – gyvenvietė Kaliningrado srities centrinėje dalyje, Černiachovsko rajone, 11 km į rytus nuo Įsruties, dešiniajame Pisos upės krante. Nuo 2008 m. birželio 30 d. Svobodos kaimo gyvenvietės kaimas.

## Etimologija

Prūsijos karalienės Luizės, skyrusios lėšų Karalienės mokytojų seminarijai įsteigti, garbei *Aukštųjų Kumečių* kaimą 1811 m. lietuvininkai pavadino Karaliene. Taip įvyko dėl to, kad XIX a. pradžioje gyventojai kreipėsi į karalienę Luizę prašydami steigti lietuvišką mokyklą. Karalienė skyrė lėšų ir po jos mirties nupirktas sklypas ir pastatai mokyklai. Taigi, kaimo pavadinimas lietuviškos kilmės. Šis vardas prigijo ir tarp vokiečių.

## Istorija

1811 m. rugpjūčio 5 d. įsteigta seminarija – pirmoji Mažosios Lietuvos mokytojų seminarija, vienintelė speciali vidurinė mokykla, rengusi pedagogus lietuviškoms mokykloms. Iki 1926 m. ją baigė 2 385 absolventai. Nuo 1882 m. mokytojus dar rengė Ragainės mokytojų seminarija. Seminarija turėjo bažnyčią, pastatytą 1812 m., kurioje seminaristams ir gretimų kaimų gyventojams pamaldos vyko ir lietuvių kalba. 1812–1817 m. Karalienėje kunigu dirbo Kristijonas Unverdorberis, 1860–1868 m. m. – A. Rudaitis, nuo 1886 m. – J. Romeikis, nuo 1901 m. – Valteris Tomušaitis. Karalienės parapija gyvavo iki Pirmojo pasaulinio karo. Seminarijos pastatuose, kurių dalis sunaikinta, po Antrojo pasaulinio karo įsikūrė TSRS karinis dalinys.

1736–1818 m. Prūsijos karalystės Lietuvos departamento, 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Gumbinės apygardos Įsruties apskrities kaimas. 1917 m. prie jo buvo prijungtas Tarpupio kaimas (*Tarpupp*, 1905 m. jame buvo 5 gyventojai, 1910 m., įkūrus durpių fabriką, *Torfstreufabrik Tarpup-Moor* – 197 gyventojai). 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Istenburgo rajono (*Инстербургский район*), vėliau Černiachovsko rajono kaimas, 1947 m. birželio 17 d. – 2008 m. birželio 30 d. Krasnopolianskojės apylinkės kaimas.

|}

## Gyventojai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Губин А.Б. Топонимика Калининграда. Реки и водоемы // Калининградские архивы. – Калининград, 2007. – Вып. 7. – С. 197–228.
* Населенные пункты Калининградской области: краткий спр. / Ред. В.П. Ассоров, В.В. Гаврилова, Н.Е. Макаренко, Э.М. Медведева, Н.Н. Семушина. – Калининград: Калинингр. кн. изд-во, 1976.
* Населенные пункты Калининградской области и их прежние названия = Ortsnamenverzeichnis Gebiet Kaliningrad (nordliches Ostpreussen) / Сост. Е. Вебер. – Калининград: Нахтигаль, 1993.
Balstogės Šrudmiešcės dekanatas

**Balstogės Šrudmiešcės dekanatas** () – tai vienas iš 13 katalikų Balstogės arkivyskupijos dekanatų. Dekanas – Antoni Lićwinko.

## Parapijos

Dekanate yra 8 parapijos:

* Balstogės Šv. Dvasios parapija – Balstogė;
* Balstogės Dievo Motinos parapija – Balstogė;
* Balstogės Šv. Onos parapija – Balstogė;
* Balstogės Šv. Juozapo parapija – Balstogė;
* Balstogės Šv. Karolio Boromeušo parapija – Balstogė;
* Balstogės Šv. Pijaus iš Pietrelcinos parapija – Balstogė;
* Balstogės Šv. Vojcecho parapija – Balstogė;
* Balstogės Marijos Dangun Žengimo parapija – Balstogė.

## Nuorodos

* Dekanato aprašymas (lenk.).
Saronas

**Saronas** () – Italijos miestas Lombardijoje, Varezės provincijoje. Jam prezidento dekretu 1960 m. suteiktas miesto titulas. Šiuo metu turi apie 40 tūkst. gyventojų. Saroną garsina likeris amaretas ir amaretti di Saronno biskvitai.

Miesto globėju laikomas apaštalas Petras. Jo šventė švenčiama kasmet birželio 29 d.

## Vietovardis

Miesto vardas kilęs iš lotynų *Solonius* arba *Solonas*.

## Turistiniai objektai

### Madonna dei Miracoli

Piligrimų lankomą Madonna dei Miracoli bažnyčią 1498 m. pradėjo statyti Vincenzo Dell’Orto. Bažnyčia turi kupolą, jos varpinė datuojama 1516 m., o pati bažnyčia baigta vėliau. Iš pat pradžių ją puošė Gaudenzio Ferrari freskos, vaizduojančios angelų koncertą. Chorą puošė Bernardino Luini freskos, kurias jis tikriausiai pradėjo tapyti 1524 m. pavasarį.

### Šv. Pranciškaus Asyžiečio bažnyčia

Šv. Pranciškaus Asyžiečio bažnyčia yra seniausia bažnyčia Sarone, viduramžių kilmės. Už miesto sienos buvo maža bažnytėlė, kurią 1154 m. perėmė pranciškonai. 1297 m. Milano archivyskupas Francesco Fontana da Siena paprašė parapijiečių prisidėti prie naujos bažnyčios statybos, nes senosios neužteko vienuolių reikmėms. Tos bažnyčios neliko, nes XV a. buvo atlikta radikali restauracija; pridėtos prabangios išorinės dekoracijos. Bažnyčia yra trinavė. Altorius yra priešais duris. Fasade – dvi nišos su Šv. Antano ir Šv. Pranciškaus statulomis. Tai kopijos, o originalai yra bažnyčios viduje.

### Muziejai
MILS – *Museo delle Industrie e del Lavoro del Saronnese* – Sarono regiono Pramonės ir Darbo muziejus. Muziejus, pabrėžiantis pramonės ir darbo svarbą Sarono regione (apimančiame 9 miestelius), turi 1400 m² atviros parodinės erdvės ir 800 m² uždarose patalpose šalia netoli esančios geležinkelio stoties - senuosiuose FERROVIENORD angaruose, kuriuose retkarčiais dar remontuoja ar tikrina garvežius. Atvirose erdvėse nuolatos eksponuojami istoriniai geležinkelio vagonai, pargabenti iš FERROVIENORD’o traukinių depo. Čia galima pamatyti, pvz., vagoną iš 1° ir 2° klasių epochos, su sėdynėmis, apmuštomis raudonu pliušu, sanitarinius vagonus, krovininius vagonus, pirmąjį 1928 m. elektrinį lokomotyvą ir vieną pirmųjų 1929 m. elektrovariklių – pritvirtinus mašinisto kabiną, jie pirmi pradėjo judėti abiejomis kryptimis. Vidinė muziejaus erdvė paskirstyta į kelias sales, kuriose demonstruojami su įvairiomis Sarono pramonės kryptimis susiję eksponatai – nuo saldainių fabriko iki seifų gamyklos ar karinio sunkvežimio. Eksponatai buvo paaukoti įvairių pramonininkų arba atkeliavo iš privačių kolekcijų. Be staklių ir mašinų, tai Sarono įmonių gaminiai - nuo saldainių iki karinių sunkvežimių - ir susiję dokumentai nuo XIX a. pabaigos periodo iki 1950-ųjų ekonominio bumo.

## Miestai partneriai
*  Šalanas, Prancūzija
Balstogės Starosielcės dekanatas

**Balstogės Starosielcės dekanatas** () – tai vienas iš 13 katalikų Balstogės arkivyskupijos dekanatų. Dekanas – Tadeusz Żdanuk.

## Parapijos

Dekanate yra 10 parapijų:

* Balstogės Boleslavo Lamento parapija – Balstogė;
* Balstogės Dievo Motinos Rožančiaus parapija – Balstogė;
* Balstogės Dievo Motinos Gvadalupietės parapija – Balstogė;
* Balstogės Viešpaties Atsimainymo parapija – Balstogė;
* Balstogės Šv. Andžejaus Bobolio parapija – Balstogė;
* Balstogės Šv. Karalienės Jadvygos parapija – Balstogė;
* Balstogės Šv. Rafaelio Kalinovskio parapija – Balstogė;
* Balstogės Šv. Roko parapija – Balstogė;
* Choroščo Šv. Jono Krikštytojo ir Šv. Stepono parapija – Choroščas;
* Konovalų Švč. Jėzaus Širdies parapija – Konovalai.

## Nuorodos

* Dekanato aprašymas (lenk.).
Balstogės Nove Miasto dekanatas

**Balstogės Nove Miasto dekanatas** () – tai vienas iš 13 katalikų Balstogės arkivyskupijos dekanatų. Dekanas – Andrzej Kondzior.

## Parapijos

Dekanate yra 10 parapijų:

* Balstogės Šv. Stanislavo parapija – Balstogė;
* Juchnovec Košcelnų Šv. Trejybės parapija – Juchnovec Košcelnai;
* Kleosino Teresos Kūdikėlio Jėzaus parapija – Kleosinas;
* *Ksežino Šv. Juozapo parapija* – Ksežinas;
* Nevodnica Košcelnos Šv. Antano Paduviečio parapija – Nevodnica Košcelna;
* *Rinkų Dievo Motinos Čenstakavos parapija* – Rinkai;
* Suražo Kristaus Kūno parapija – Suražas;
* *Tričuvkos Nekaltojo Prasidėjimo parapija* – Tričuvka;
* Turošn Košcelnos Šv. Trejybės parapija – Turošn Košcelna;
* *Uhovo Šv. Vojcecho parapija* – Uhovas.

## Nuorodos

* Dekanato aprašymas (lenk.).
Balstogės Dojlidų dekanatas

**Balstogės Dojlidų dekanatas** () – tai vienas iš 13 katalikų, Balstogės arkivyskupijos dekanatų. Dekanas *Stanisław Zdziech*.

## Parapijos

Dekanate yra 10 parapijų:

* Bialoviežos Šv. Teresos Jėzaus Kūdikėlio parapija - Bialovieža;
* Balstogės Karaliaus Kristaus parapija - Balstogė;
* Balstogės Nekaltosios Marijos Širdies parapija - Balstogė;
* Balstogės Šv. Jono Krikštytojo parapija - Balstogė;
* *Grabuvkos Šv. Kryžiaus parapija* - Grabuvka;
* Grudeko Švč. Jėzaus Širdies parapija - Grudekas;
* Jaluvkos Viešpaties Atsimainymo parapija - Jaluvka;
* Michalovo Dievo Apvaizdos parapija - Michalovas;
* Narevkos Šv. Jono Krikštytojo parapija - Narevka;
* Zabluduvo Šv. Apaštalų Petro ir Povilo parapija - Zabluduvas.  

## Nuorodos

* Aprašymas apie dekanatą (lenk.).
Balstogės Bialostočeko dekanatas

**Balstogės Bialostočeko dekanatas** () – tai vienas iš 13 katalikų Balstogės arkivyskupijos dekanatų. Dekanas *Andrzej Kozakiewicz*.

## Parapijos

Dekanate yra 8 parapijos:

* Balstogės Fatimos parapija – Balstogė;
* Balstogės Dievo Gailestingumo parapija – Balstogė;
* Balstogės Švč. Jėzaus Širdies parapija – Balstogė;
* Balstogės Marijos Gelbėtojos parapija – Balstogė;
* Balstogės Šv. Maksimilijano Kolbo parapija – Balstogė;
* Balstogės Šv. Šeimos parapija – Balstogė;
* Balstogės Mergelės Marijos Apsireiškimo parapija – Balstogė;
* *Kopisko Mergelės Marijos Lenkijos Karalienės parapija* – Kopiskas.

## Nuorodos

* Dekanato aprašymas (lenk.).
Balstogės Baciečkų dekanatas

**Balstogės Baciečkų dekanatas** () – tai vienas iš 13 katalikų Balstogės arkivyskupijos dekanatų. Dekanas – Stanisław Hołodok.

## Parapijos

Dekanate yra 11 parapijų:

* Balstogės Dievo Motinos Šeimos parapija – Balstogė;
* Balstogės Šv. Faustinos Kovalskos parapija – Balstogė;
* Balstogės Šv. Florijano parapija – Balstogė;
* Balstogės Šv. Karalaičio Kazimiero parapija – Balstogė;
* Balstogės Šv. Kristoforo parapija – Balstogė;
* Balstogės Visų Šventųjų parapija – Balstogė;
* Balstogės Jėzaus Prisikėlimo parapija – Balstogė;
* Dobžinevo Košcelnės Mergelės Marijos Apsireiškimo parapija – Dobžinevo Košcelne;
* Fastų Šv. Pranciškaus Asyžiečio parapija – Fastai;
* Kozincės Rūpestingosios Mergelės Marijos parapija – Kozince;
* Pogožalkų Dievo Gailestingumo parapija – Pogožalkai.

## Nuorodos

* Dekanato aprašymas (lenk.).
Bergamo provincija

**Bergamo provincija** () – Italijos provincija Lombardijoje. Provincijos sostinė yra Bergamas. Provincijos plotas yra 2722,86 km², joje gyvena 1 103 290 žmonių (2011 m.).

Bergamo provincija šiaurėje ribojasi su Sondrijaus, rytuose – Brešos, pietuose – Kremonos, vakaruose – Milano, Moncos ir Briancos, Leko provincijomis.

## Didžiausios savivaldybės

## Žemės ūkis
Provincijos žemumos tinka kukurūzams, javams, linams, vynuogėms ir ryžiams auginti. Medžioklė plačiai paplitusi. Taip pat paplitęs modernus vištų ir kiaulių auginimas bei tradicinė avininkystė.

## Šaltiniai

## Galerija

File:Bergamo città alta.jpg|Bergamas
File:Treviglio_View2crop.jpg|Trevilijas
File:Caravaggio Santuario.jpg|Karavadžijo bažnyčia
File:Stezzano Madonna dei campi.jpg|Madonna dei Campi, Stecanas
Bielsk Podlasko dekanatas

**Bielsk Podlasko dekanatas** () – tai vienas iš 11 katalikų, Drohičino vyskupijos dekanatų. Dekanas *Ludwik Olszewski*.

## Parapijos

Dekanate yra 8 parapijos:

* Bielsko Karmelio Kalno parapija - Bielskas;
* Bielsko Dievo Gailestingumo parapija - Bielskas;
* Bielsko Švč. Mergelės Marijos parapija - Bielskas;
* Bielsko Mergelės Marijos ir Šv. Mykolo parapija - Bielskas;
* Bočkų Šv. Juozapo parapija - Bočkai;
* *Lubin Košcelnų Marijos Dangun Žengimo parapija* - Lubin Košcelnai;
* *Strablos Kristaus Dangun Žengimo parapija* - Strabla;
* Viškų Šv. Apaštalo Andriaus parapija - Viškai.
Dimbokras

**Dimbokras** () – miestas centriniame Dramblio Kaulo Krante, 80 km į pietryčius nuo Jamusukro, prie Nzi upės. Nzi-Komoės regiono administracinis centras. Pro miestą eina Abidžano–Bvakės geležinkelis. Tekstilės pramonė. Žemės ūkio regiono prekybinis centras (kava, kakava ir kt.). Yra ligoninė, kolegija, kelios bažnyčios, mečetė.

Dimbokre ir jo apylinkėse dominuoja bauliai.
Bransko dekanatas

**Bransko dekanatas** () – tai vienas iš 11 katalikų, Drohičino vyskupijos dekanatų. Dekanas *Janusz Łoniewski*.

## Parapijos

Dekanate yra 9 parapijos:

* Bransko Marijos Dangun Žengimo parapija - Branskas;
* *Chojevo Švč. Jėzaus Širdies parapija* - Chojevas;
* Dolubovo Šv. Apaštalų Petro ir Povilo parapija - Dolubovas;
* *Domanovo Šv. Dorotos parapija* - Domanovas;
* Grodzisko Marijos Dangun Žengimo parapija - Grodziskas;
* Klichų Mergelės Marijos Tikinčiųjų Globėjos parapija - Klichai;
* Rudkos Šv. Trejybės parapija - Rudka;
* *Šmurlų Dievo Motinos Pasaulio Karalienės parapija* - Šmurlai;
* *Topčevo Šv. Stanislavo parapija* - Topčevas.
Cechanoveco dekanatas

**Cechanoveco dekanatas** () – tai vienas iš 11 katalikų, Drohičino vyskupijos dekanatų. Dekanas *Kazimierz Siekierko*.

## Parapijos

Dekanate yra 6 parapijos:

* Cechanoveco Šv. Trejybės parapija - Cechanovecas;
* *Granės Šv. Jono Krikštytojo parapija* - Grane;
* *Nemije Novės Mergelės Marijos Lenkijos Karalienės parapija* - Nemije Nove;
* Perlejevo Viešpaties Atsimainymo parapija - Perlejevas;
* *Pobikrų Šv. Stanislavo parapija* - Pobikrai;
* *Vina Pošvientnos Šv. Dorotos parapija* - Vina Pošvientna.
Abenguru

**Abenguru** () – miestas rytų Dramblio Kaulo Krante, netoli sienos su Gana. Vidurinės Komoės regiono administracinis centras. Keliai į Abidžaną, Aboisą, Berekumą. Verčiamasi žemės ūkiu, prekyba. Yra aukštoji prekybos mokykla, menų konservatorija, žemės ūkio mokykla, keli licėjai, veikia katalikų katedra.

Mieste ir jo apylinkėse dominuoja anjų tauta.

## Istorija

Pavadinimas Abenguru kilo iš ašančių posakio *n’pé kro*, reiškiančio „man nepatinka ilgi pokalbiai“.

## Sportas
* ASI d'Abengourou futbolo klubas;
* „Stade Henri Konan Bédié“, stadionas, kurio talpa 3 000 žiūrovų.
Drohičino dekanatas

**Drohičino dekanatas** () – tai vienas iš 11 katalikų, Drohičino vyskupijos dekanatų. Dekanas *Wiesław Niemyjski*.

## Parapijos

Dekanate yra 9 parapijos:

* Drohičino Šv. Trejybės parapija - Drohičinas;
* *Grudeko Švč. Jėzaus Širdies parapija* - Grudekas;
* Knichuveko Šv. Stanislavo ir Šv. Onos parapija - Knichuvekas;
* *Milkovice Mačkų Šv. Roko parapija* - Milkovice Mačkai;
* *Ostrožanų Mergelės Marijos Gimimo parapija* - Ostrožanai;
* *Savice Dvuro Šv. Jurgio parapija* - Savice Dvuras;
* Skžeševo Šv. Stanislavo parapija - Skžeševas;
* *Šledzianuvo Šv. Apaštalų Petro ir Povilo parapija* - Šledzianuvas;
* Viruvo Šv. Antano Paduviečio parapija - Viruvas.
Drohičino vyskupija

**Drohičino vyskupija** (, ) – viena iš 3 katalikų vyskupijų, esančių Balstogės metropolijoje. Vyskupija įkurta 1991 m. birželio 5 d. iš dalies Pinsko vyskupijos teritorijos. Vyskupas *Antoni Dydycz*. Vyskupija ribojasi su Balstogės, Lomžos, Sedlcų ir Varšuvos Praskos vyskupijomis.

## Dekanatai

Vyskupijoje yra 11 dekanatų:

* Bielsk Podlasko dekanatas;
* Bransko dekanatas;
* Cechanoveco dekanatas;
* Drohičino dekanatas;
* Hainuvkos dekanatas;
* Lochuvo dekanatas;
* Sarnakų dekanatas;
* Semiatičės dekanatas;
* Palenkės Sokoluvo dekanatas;
* Sterdino dekanatas;
* Vengruvo dekanatas.

## Nuorodos

* Drohičino vyskupijos tinklalapis (lenk.);
* Aprašymas apie vyskupiją I (angl.);
* Aprašymas apie vyskupiją II (angl.).
Anjama

**Anjama** () – miestas Dramblio Kaulo Kranto pietryčiuose, Lagūnų regione, 10 km į šiaurę nuo Abidžano (jo priemiestis). Per miestą eina plentas į Bunduku ir geležinkelis į Bvakę.

## Sportas
* Rio Sport d'Anyama (futbolas)
Cisterninis automobilis

**Cisterninis automobilis** – automobilis su cisterna, pritaikytas pervežti skysčius (skysti naftos produktai, vanduo, skysti maisto produktai ir pan.), suskystintas dujas. Jei reikia, cisternos gali būti hermetiškos. Įrengus pertvaras vienu metu galima vežti ir kelis skirtingus skysčius. Dėl aukštai esančio svorio centro cisterninį automobilį valdyti palyginus sunku.

## Cisternos
Cisternų talpa būna nuo 0,8 m³ iki 15 m³. Cisternos būna įvairių formų – cilindro, kūgio, stačiakampio gretasienio pavidalo. Cisternos būna pagamintos iš aliuminio lydinių, nerūdijančio plieno, plastiko. Aliuminio lydinių cisternos naudojami šviesiesiems naftos produktams pervežti, o nerūdijančio plieno – maistinėms medžiagoms, degalams, chemikalams gabenti.

Kai kurie skystieji kroviniai turi būti tam tikros temperatūros, tad jiems pervežti skirtos cisternos gaminamos su termoizoliacija (skystam bitumui, pienui ir kt. skysčiams gabenti).

## Cisterninių automobilių rūšys
* Benzinvežis
* Pienvežis
* Vandenvežis
* Gaisrinis vandenvežis


File:Ashok Leyland Ecomet 912.jpg|Degalų cisterninis automobilis *Ashok Leyland Ecomet 912*
File:Food grade stainless steel tanker.JPG|Cisterninis automobilis maistinėms medžiagoms vežti, kurio cisterna iš nerūdijančio plieno
File:Milchtransportfahrzeug Milchtanker.jpg|Pienvežiai
File:Australian road train headed by Volvo NH15.jpg|Cisterninis autotraukinys
File:Ural-4320-fuel-Russian Army.jpg|Rusijos armijos benzinvežis Ural-4320
File:Mercedes Benz water truck in Jordan.JPG|Vandenvežis (Jordanija)
File:Septage pump truck Highland Michigan.JPG|Cisterninis automobilis kanalizacinių vandenų išvežimui


## Nuorodos
Semiatyčių dekanatas

**Semiatyčių dekanatas** () – vienas iš 11 katalikų, Drohičino vyskupijos dekanatų. Dekanas *Bogusław Kiszko*.

## Parapijos

Dekanate yra 12 parapijų:

* *Čartajevo Šv. Kryžiaus parapija* - Čartajevas;
* Dziadkovicės Šv. Trejybės parapija - Dziadkovicė;
* *Klopoti Stanislavų Mergelės Marijos Rožančiaus parapija* - Klopoti Stanislavai;
* Melniko Viešpaties Atsimainymo parapija - Melnikas;
* Mileičycių šv. Stanislavo parapija - Mileičycės;
* Nemiruvo šv. Stanislavo parapija - Nemiruvas;
* Nužec Stacjos Dievo Motinos Čenstakavos parapija - Nužec Stacja;
* *Osmolos Dievo Motinos Skausmo parapija* - Osmola;
* Semiatyčių šv. Andžejaus Bobolo parapija - Semiatyčės;
* Semiatyčių Marijos Dangun Žengimo parapija - Semiatyčės;
* *Semiatiče Stacjos šv. Apaštalų Petro ir Povilo parapija* - Semiatiče Stacja;
* *Tokarų Šv. Kryžiaus parapija* - Tokarai.

## Nuorodos
* Aprašymas apie dekanatą (lenk.)
Hainuvkos dekanatas

**Hainuvkos dekanatas** () - tai vienas iš 11 katalikų, Drohičino vyskupijos dekanatų. Dekanas *Zbigniew Niemyjski*.

## Parapijos

Dekanate yra 5 parapijos:

* Čeremchos Čenstakavos Dievo Motinos Lenkijos Karalienės parapija - Čeremcha;
* Hainuvkos Šv. Kryžiaus ir Šv. Stanislavo parapija - Hainuvka;
* Hainuvkos Šv. Kirilo ir Metodijaus parapija - Hainuvka;
* Kleščelės Šv. Žygimanto parapija - Kleščele;
* Narevo Marijos Dangun Žengimo ir Šv. Stanislavo parapija - Narevas.
Bielsko Karmelio Kalno parapija

**Bielsko Karmelio Kalno parapija** () – parapija įkurta 1976 m. vasario 11 dieną. Parapija priklauso Drohičino vyskupijai, Bielsk Podlasko dekanatui. Parapija pavadinta Karmelio kalno vardu.

## Nuorodos

* Parapijos tinklalapis (lenk.).
Bielsko Dievo Gailestingumo parapija

**Bielsko Dievo Gailestingumo parapija** () – parapija įkurta 1989 m. rugsėjo 17 dieną. Parapija priklauso Drohičino vyskupijai, Bielsk Podlasko dekanatui. 1992-2001 m. pastatyta mūrinė Bielsko Dievo Gailestingumo bažnyčia. 2001 m. balandžio 21 d. pašventinta parapijos bažnyčia.
Bielsko Švč. Mergelės Marijos parapija

**Bielsko Švč. Mergelės Marijos parapija** () – parapija įkurta 2002 m. birželio 29 dieną. Parapija priklauso Drohičino vyskupijai, Bielsk Podlasko dekanatui.
Rudkos Šv. Trejybės parapija

**Rudkos Šv. Trejybės parapija** () - parapija įkurta 1442 m. birželio 14 dieną. Parapija priklauso Drohičino vyskupijai, Bransko dekanatui.

## Nuorodos

* Aprašymas apie parapiją (lenk.).
Asteriksas gladiatorius

**Asteriksas gladiatorius** – ketvirtas Asterikso knygų tomas, kurį sukūrė René Goscinny (istorija) ir Albert Uderzo (iliustracijos). Lietuvoje ši knyga taip pat buvo pasirodžiusi 1992 m., tačiau ji nėra oficialus leidimas.

Pasakojama kaip romėnų prefektas Odius Asparagus nori pristatyti Julijui Cezariui keletą nesutramdomų galų. Jo vyrai sugauna Trubadiksą, galų bardą. Kai kiti galai sužino, jog jis dingo, išsiunčia Asteriksą su Obeliksu jo gelbėti.

Ši istorija buvo panaudota kuriant animacinį filmą „Asteriksas prieš Cezarį“, tik ji dar buvo sumaišyta su knygos „Asteriksas legionierius“ siužetu.

## Šaltiniai
Bielsko Mergelės Marijos ir Šv. Mykolo parapija

**Bielsko Mergelės Marijos ir Šv. Mykolo parapija** () – parapija įkurta 1430 metais. Parapija priklauso Drohičino vyskupijai, Bielsk Podlasko dekanatui. 1783-1784 m. pastatyta mūrinė Bielsko Mergelės Marijos ir Šv. Mykolo bazilika.