open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Nikolajus Masalitinovas

**Nikolajus Masalitinovas** (, , 1880 m. vasario 24 d. Jelecas – 1961 m. kovo 22 d. Sofija) – rusų ir bulgarų teatro aktorius, režisierius, pedagogas.

## Biografija
Sesuo rusų kino aktorė Varvara Masalitinova, duktė bulgarų teatro ir kino aktorė Tania Masalitinova. 1907 m. baigė Maskvos Mažojo teatro vaidybos mokyklą. 1907–1919 m. Maskvos dailės teatro aktorius. 1913–1916 m. su kitais vadovavo privačiai teatro meno mokyklai Maskvoje. 1925–1961 m. nacionalinio teatro Sofijoje aktorius ir režisierius, 1925–1944 m. vyr. režisierius. 1925 m. prie šio teatro įkūrė vaidybos studiją (nuo 1948 m. Bulgarijos teatro meno institutas), joje dėstė; nuo 1949 m. profesorius.

Bulgarų teatre plėtojo nacionalinę dramaturgiją, pastatė daug bulgarų rašytojų pjesių, diegė K. Stanislavskio sistemą. Režisūrai būdingas ansambliškumas, tiksliai perteikiama veiksmo atmosfera, svarbi poetinė potekstė.

## Vaidmenys
* Skalozubas – Aleksandras Gribojedovas. Vargas dėl proto
* Klaudijus – Viljamas Šekspyras. Hamletas
* Lopachinas, Solionas, Voinickis – Antonas Čechovas. Vyšnių sodas, Trys seserys, Dėdė Vania

## Pastatymai
* Viljamas Šekspyras. Dvyliktoji naktis, 1926 m. ir Hamletas, 1933 m.
* R. Stojanovas. Meistrai, 1927 m.
* J. Jovkovas. Albena, 1928 m., Milijonierius, 1930 m.
* Aleksandras Gribojedovas. Vargas dėl proto, 1930 m.
* I. Vazovas. Sostas, 1934 m
* Aleksandras Ostrovskis. Bekraitė, 1937 m. ir Talentai ir gerbėjai, 1955 m.
* Antonas Čechovas. Trys seserys, 1953 m.

## Šaltiniai
Haris Liepinis

**Haris Liepinis** (, 1927 m. gruodžio 15 d. Ternejos valsčius, Valmieros apskritis – 1998 m. rugpjūčio 3 d. Skrunda, Kuldygos rajonas; palaidotas Rygoje) – latvių teatro ir kino aktorius.

## Biografija
1947–1998 m. Latvijos dailės teatro (1954–1990 m. Latvijos Janio Rainio dailės teatras) aktorius, 1949 m. baigė šio teatro studiją. Reikšmingų vaidmenų sukūrė spektakliuose pagal latvių ir užsienio rašytojų kūrinius. Nuo 1955 m. vaidino kino ir televizijos filmuose. Vaidyba temperamentinga, psichologiškai įtaigi.

## Vaidmenys teatre
* Ūgis, Totas, Kangaras – Janis Rainis Indulis ir Arija 1950 m., Grojau, šokau 1956 m., Ugnis ir naktis 1965 m.
* Romeo, Hamletas, Ričardas III – Viljamas Šekspyras. Romeo ir Džuljeta 1953 m., Hamletas 1959 m., Ričardas III 1972 m.
* Kunigaikštis Myškinas – Idiotas, pagal F. Dostojevskį. 1969 m.
* Brandas – Henrikas Ibsenas. Brandas 1975 m.
* Don Kichotas – Don Kichotas, pagal M. de Servantesą, 1984 m.

## Filmografija
* Ištvanas – Auksinis ešelonas, 1959 m., režisierius Ilja Gurinas
* Svetima kaime, 1959 m., režisierė Ada Neretniecė
* Antsas – Pašėlę posūkiai, () 1959 m., režisieriai Kalju Kijskas ir Julis Kunas
* Antsas – Padaužiški posūkiai, (, 1961 m., režisieriai Kalju Kijskas ir Julis Kunas
* Dveji metai virš bedugnės, 1966 m., režisierius Timofejus Levčiukas
* Janis – Aš viską atsimenu, Ričardai!, 1966 m., režisierius Rolandas Kalninis
* Leinasaras – Kai lietus ir vėjas beldžia į langą 1967 m., režisierius Aloizas Brenčas
* Suaugusių žmonių žaidimai, 1967 m., režisieriai Ilja Rudas-Gercovskis, Algimantas Kundelis, Marijonas Giedrys
* Leitenantas – Beprotybė, 1968 m., režisierius Kalju Kijskas
* Herbertas Velsas – Kremliaus kurantai, 1970 m.
* Šaunus vaikinas (), 1971 m., režisierius Jurijus Dubrovinas
* Rozė – Dovana vienintelei moteriai, 1973 m., režisierius Erikas Lacis
* Evaldas Apsė – Šviesa tunelio gale, 1974 m., režisierius Aloizas Brenčas
* Atsakomasis veiksmas, 1974 m., režisierius Vadimas Kostromenko
* Teksas – Liekam būt, 1977 m., režisierius Aloizas Brenčas
* Cesarskis – Raudonieji dipkurjeriai, 1977 m., režisierius Vilenas Novakas
* Dufneris – Ispaniškas variantas, 1980 m., režisierius Erikas Lacis
* Reilis – Sindikatas-2, 1980 m., režisierius Markas Orlovas
* Osvaldas – Ilga kelionė per kopas, 1980–1981 m., režisierius Aloizas Brenčas
* Emilis Svensonas – Emilio išdaigos, 1985 m., režisierius Varis Brasla

## Įvertinimas
* Latvijos TSR nusipelnęs artistas
* 1988 m. – TSRS liaudies artistas

## Šaltiniai

* Mudite Šneidere. Harijs Liepin̦š. Jumava, Riga, 2008, ISBN 9789984384238

## Nuorodos
* Лиепиньш Харий Ян. kino-teatr.ru
* Melofanas.lt
Janis Liepinis

**Janis Liepinis** (, 1894 m. rugpjūčio 8 d. Ryga, Rusijos imperija – 1964 m. rugsėjo 2 d. Ryga, Latvijos TSR) – latvių tapytojas.

## Biografija
1911–1913 m. mokėsi Kazanės dailės mokykloje, 1913–1917 m. dailės mokyklose Rygoje ir Sankt Peterburge. 1940 m. ir 1944–1950 m. dėstė Latvijos dailės akademijoje; nuo 1946 m. profesorius.

## Kūryba
Ankstyvoji kūryba turi kubizmo bruožų, nuo 1930 m. kūrė realistinius laisvos tapysenos paveikslus. Kūriniuose daugiausia vaizdavo žvejų, valstiečių, miestiečių gyvenimą, kasdienius darbus („Kuržemė“ 1932 m., „Žvejų uostas“ 1934 m., „Tinklų lopymas“ 1948 m.). Sukūrė autoportretų („Autoportretas su pypke“ 1931 m.), revoliucinės tematikos paveikslų („1905 metai“ 1957 m.), plakatų.

## Literatūra
* Janis Liepins: Representative album / Text by R. Bems. Riga, 1964;
* Latvian Fine Arts in 1860–1940. Riga, 1986;
* J. Silins. Latvian Art in 1915–1940, I. Stockholm, 1988;
* Latvian Academy of Arts / Compiled by I. Burane. Riga, 1989;
* Unerwartete Begegnung: lettische Avantgarde: 1910–1935. Cologne, 1990.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Jānis Liepiņš. classic.culture.lv
Brandon Jennings

**Brandon Jennings** (1989 m. rugsėjo 23 d.) – profesionalus JAV krepšinio žaidėjas, žaidžiantis Detroit "Pistons"komandoje, NBA lygoje.

2008 m. užuot pasirinkęs tęsti savo karjerą universitete jis sudarė sutartį su Romos "Lottomatica" klubu.

2009 m. NBA naujokų biržoje Milwaukee "Bucks" klubas pasirinko B. Jennings 10 šaukimu, ir pasiūlė 2 metų kontraktą, kurio vertė, kaip pranešama, yra 4,5 mln. JAV dolerių.

## Šaltiniai
Gajanos himnas

***Dear Land of Guyana, of Rivers and Plains*** – nacionalinis Gajanos himnas. Žodžiai – Archibald Leonard Luker, muzika – Robert Cyril Gladstone Potter. Himnas pasirinktas nacionaliniu, likus mėnesiui iki nepriklausomybės paskelbimo.

## Žodžiai
: Dear land of Guyana, of rivers and plains;
: Made rich by the sunshine, and lush by the rains,
: Set gem-like and fair, between mountains and sea,
: Your children salute you, dear land of the free

: Green land of Guyana, our heroes of yore,
: Both bondsmen and free, laid their bones on your shore.
: This soil so they hallowed, and from them are we,
: All sons of one Mother, Guyana the free.

: Great land of Guyana, diverse though our strains,
: We’re born of their sacrifice, heirs of their pains,
: And ours is the glory their eyes did not see,
: One land of six peoples, united and free.

: Dear land of Guyana, to you will we give,
: Our homage, our service, each day that we live;
: God guard you, great Mother, and make us to be
: More worthy our heritage, land of the free.

## Nuorodos
* MIDI File
Donald Tusk

**Donaldas Tuskas** (*Donald Franciszek Tusk*; g. 1957&nbsp;m. balandžio 22 d. Gdanske)&nbsp;– Lenkijos centro dešinės politikas, vienas iš Piliečių platformos (lenk.*Platforma Obywatelska*) įkūrėjų ir Lenkijos Ministras pirmininkas.

2007 m. lapkričio 9 dieną Tuskas oficialiai paskirtas Lenkijos Ministru pirmininku, pareigas eiti pradėjo nuo lapkričio 16 d. ir Lenkijos Ministru pirmininku išbuvo iki 2014 m. rugsėjo 11 d.

2023 m. gruodžio 11 dieną Donaldas oficialiai paskirtas Lenkijos Ministru pirmininku.

Europos sąjungos vadovų tarybos prezidentas, pareigas pradėjęs eiti nuo 2014 m. gruodžio 1 d. iki 2019 m. lapkričio 30 d.

## Politika

Tusko politinės nuostatos – tai parama rinkos ekonomikai su minimaliu valstybės įsikišimu.

Nuo 2004 metų Tuskas yra Lenkijos seimo narys.

2007 metais jis išrinktas Varšuvos vienmandatėje apygardoje. 2005 metais Piliečių platforma delegavo jį savo kandidatu į 2005 metų Lenkijos prezidento rinkimus, kur antrame ture turėjo pripažinti 8 procentų (46:54) buvusio Lenkijos prezidento Lecho Kačinskio persvarą.

## Išsilavinimas

1976 metais baigė Mikalojaus Koperniko vidurinę mokyklą Gdanske. Tada jis pasirinko istorijos studijas Gdansko universitete ir 1980 metais jį baigė, kai apgynė magistro darbą apie Juzefą Pilsudskį.

## Šeima
Donaldas Tuskas ir jo žmona Malgožata turi du vaikus – sūnų Michalą (g. 1982) ir dukrą Katažiną (g. 1987). Jie gyvena Sopote, netoli Gdansko.

Donaldo Tusko tėvas, taip pat Donaldas Tuskas (1930–1972), buvo dailidė. Donaldo Tusko motina Eva Tusk (1934–2009) dirbo slauge. Jo dėdė Bronislavas Tuskas (1935–2000) buvo skulptorius. Donaldas Tuskas priklauso Lenkijos kašubų tautinei mažumai.

## Išnašos
Tibetinis rudasis lokys

**Tibetinis rudasis lokys** (*Ursus arctos pruinosus*) – rudojo lokio (*Ursus arctos*) porūšis, gyvenantis Tibeto kalnyno rytuose. Tai vienas rečiausių rudojo lokio porūšių pasaulyje, tibetiniai lokiai laisvėje matomi labai retai. Šis porūšis aprašytas 1854 m., biologai apie šį porūšį turi labai nedaug informacijos iš turimų nedidelių kailio ir kaulų pavyzdžių.

Dar žinomas kaip *himalajinis mėlynasis lokys*, *himalajinis sniego lokys*, *arklinis lokys*. Tibetietiškai šis žvėris vadinasi *dom gyamuk*.

Tibetinis rudasis lokys žinomas kaip galimas gandų apie jetį šaltinis. 1960 m. vykusi ekspedicija, kuriai vadovavo Edmundas Hilaris, pargabeno dvi kailio skiautes, kurias vietiniai gyventojai vadino „ječio kailiu“. Vėlesni tyrimai parodė, kad tai tibetinio rudojo lokio kailis. Nepanašu, kad tibetiniai rudieji lokiai gyventų aukštikalnių viršūnėse ir sniegynuose, kur kartais atseit pastebimi ječiai, tačiau gali būti, kad šie lokiai gali būti pstebėti, kai pristigę maisto ar ieškodami dauginimosi partnerio, kerta tokias vietoves. Tačiau iš tikrųjų apie tibetinius lokius žinoma pernelyg mažai, kad šias prielaidas būtų galima patvirtinti ar paneigti.

Gobinis rudasis lokys kartais priskiriamas tam pačiam porūšiui kaip ir tibetinis rudasis lokys. Tai grindžiama sandaros panašumu ir manymu, kad dykumose gyvenantys gobiniai lokiai yra reliktinė tibetinių lokių populiacija. Tačiau gobinis lokys dažnai laikomas atskiru porūšiu, artimu kitiems azijiniams rudųjų lokių porūšiams.

Tiksli aplinkosauginė tibetinių lokių padėtis nėra žinoma dėl menkų žinių apie šį lokį, tačiau JAV prekyba tibetiniais lokiais ar jų produktais draudžiama „Nykstančių rūšių įstatymu“ (). Šis porūšis yra ir „Sutarties dėl tarptautinės prekybos nykstančiomis rūšimis“ () I priede. Šiems lokiams pavojų kelia tradicija naudoti lokių tulžį tradicinėje kinų medicinoje ir jų buveinių pažeidimai.

## Nuorodos

* ITIS Taxonomic Information
Kohezija (chemija)

**Kohezija** ( 'surištas') – vienalytės skystosios arba kietosios medžiagos dalelių savybė būti susijungusioms tarpusavyje. Koheziją nulemia cheminis ryšys tarp daleles sudarančių atomų ir jonų, taip pat molekulių sąveika. Nuo kohezijos dydžio priklauso medžiagos tirpumas, lakumas, brinkumas, lydymosi ir stiklėjimo temperatūra, polimerinių medžiagų suderinamumas.

Kohezija yra akivaizdi, pvz., tekant vandeniui – vandens molekulės neatsiskiria viena nuo kitos. Jas sukibusias laiko vandeniliniai ryšiai. Dėl šios savybės vanduo puikiai išnešioja medžiagas ląstelėse ir už jų ribų.

## Biologinė reikšmė
Vienaląsčiams organizmams vanduo ir jo kohezinės savybės yra labai svarbios, nes dėl jų vyksta medžiagų mainai. Daugialąsčiai organizmai dažniausiai turi vidinius indus, kuriais vanduo gabena maisto medžiagas ir atliekas iš vienos organizmo vietos į kitą. Pavyzdžiui, 90 % kraujo, kuris po organizmą išnešioja ištirpusias ir suspenduotas medžiagas, sudaro vanduo.

Dėl kohezijos augalai yra aprūpinami vandeniu. Šaknimis iš dirvos į augalą patekęs vanduo specialiais medienos vandens indais keliauja į kitus augalo organus. Šis mechanizmas primena vandens keliavimą šiaudeliu.

## Šaltiniai
Gobinis rudasis lokys

**Gobinis rudasis lokys** (*Ursus arctos gobiensis*) – rudojo lokio (*Ursus arctos*) porūšis, gyvenantis Gobio dykumoje (Mongolija).

Porūšis unikalus tuo, kad šio porūšio individai gyvena dykumoje. Gobiniai lokiai kartais laikomi tibetinio rudojo lokio reliktine populiacija.

1992 m. teriologai V. Sokolovas ir V. Orlovas aprašė gobinius lokius kaip atskirą rūšį *Ursus gobiensis*.
Amerikiečių biologas Dž. Šaleris (*G. B. Schaller*) mano, kad gobiniai lokiai labai skiriasi nuo kitų rudųjų lokių, todėl yra atskira lokių rūšis.

## Biologija
Pagal negausius stebėjimus, gobinis lokys yra smulkesnis už kitus ruduosius lokius. Kūnas apie 1,5 m ilgio, sveria 90-120 kg.
Jo kailis gelsvarudis ar raudonrudis. Kojos ilgesnės negu kitų lokių. Greitai bėgioja, vikriai lipa į kalnų šlaitus. Labai atsargus, todėl sunkiai aptinkamas.

Gobio lokiai visaėdžiai, bet dažnai minta šaknimis (ypač mėgsta rabarbarų, kurie dažni šiuose kalnuose, šaknis), išrausia skruzdėlynus. Dažniausiai maisto ieško oazėse, kur augalijos įvairovė didžiausia.
Lokės atsiveda vieną lokiuką.

## Paplitimas
Porūšis įtrauktas į Mongolijos Raudonąją knygą kaip labai retas. Gali būti, kad tai nykstantis porūšis, nes jo gausumas labai mažas, todėl jis lengvai pažeidžiamas. Dž. Šaleris paskaičiavo, kad populiaciją sudaro tik apie 30 individų. Gobinių lokių išsaugojimui ketinama Gobio rezervate sukurti visiškos ramybės zonas, kur bus draudžiama įvažiuoti automobiliams.

Gobiniai lokiai gyvena Cagaan-Bogd-Uulo kalnų masyve (tai labiausiai į rytus nutolusi Tian Šanio kalnų atšaka). Arealo ilgis 50-60 km, o plotas – ne didesnis kaip 10-15 tūkstančių km².

## Stebėjimai
Pirmieji gamtininkai, matę gyvą gobinį lokį, (1943 m. rugpjūtis) buvo geografas E. Murzajevas (*Э.М. Мурзаев*) ir botanikas A. Junatovas (*А.А. Юнатов*).
1966 m. kariškiai buvo sugavę lokiuką, kuris kurį laiką gyveno pasienio užkardoje, paskui buvo perduotas į cirką, kur žuvo nuo ligos. Jo iškamša yra Ulan Batoro Istorijos ir gamtos muziejuje.
Viena pirmųjų gobinio lokio nuotraukų buvo paskelbta tik 1998 m.

Filme „Mountains of the Snow Leopard“ rodoma lokė su lokiuku, kasantys rabarbarų šaknis.

## Nuorodos

* Гобийский медведь
* Монголия. Путеводитель
* The Gobi Bear Expedition
* McCarthy T.M., Waits L.P., Mijiddorj B. (2009) Status of the Gobi bear in Mongolia as determined by noninvasive genetic methods . *Ursus* 20(1):30–38
* Balint P.J., Steinberg J.A. (2003) Conservation Case Study of the Gobi Bear.  In D. Badarch, R. A. Zilinskas, and P. J. Balint, editors. *Mongolia Today: Science, Culture, Environment, and Development*. London, UK: RoutledgeCurzon, pp. 238–257.

* Videofilmas „Mountains of the Snow Leopard“ (60 min.). Survival Anglia. 1994.
Peteris Liepinis (1907)

**Peteris Liepinis** (, 1907 m. vasario 11 d. Kalsnavos valsčius, dab. Maduonos savivaldybė – 1964 m. birželio 3 d., palaidotas Rygoje) – latvių geologas, paleontologas.

## Biografija
Nuo 1939 m. dėstė Latvijos universitete. 1953 m. geologijos ir mineralogijos mokslų kandidatas.

## Mokslinė veikla
Tyrė devono sistemos paleofauną, geologiją ir stratigrafiją. Monografiškai aprašė Latvijos devono brachiopodus, išskyrė 10 naujų rūšių, detalizavo famenio aukšto stratigrafiją, ichtiofaunos tyrimų duomenimis patikslino devono sistemos viršutinio skyriaus ribą. Vienas pirmųjų Lietuvoje Stoniškių gręžinio pjūvyje rado devono sistemos apatinio skyriaus nuogulų. Jo nustatyti faunos kompleksai leido išskirti karbono sistemos apatinio skyriaus nuogulas Latvijoje ir Lietuvoje.

## Bibliografija
* Latvijos mineralai ir uolienos (*Latvijas minerāli un ieži*), su A. Dreimaniu, 1942 m.,
* Latvijos Žemės plutos sandara (*Zemes garozas uzbūve Latvija*) 1956 m.),
* Pabaltijo famenio nuosėdos, rusų kalba, 1959 m.

## Šaltiniai
Androidas

*Šis straipsnis apie robotą. Apie Google operacinę sistemą, žr. [[Android]] *

**Androidas** () – robotas arba sintetinis organizmas, panašus į žmogų. Kuriant tokius robotus, paprastai siekiama, kad jie atrodytų panašūs į žmones, jų mechanizmas veiktų tyliai, jiems skiriamos įprastiems robotams nebūdingos užduotys (vaidyba, mimika, rašymas ranka, grojimas žmogui skirtais instrumentais, dainavimas balso stygomis ir pan). Programuojant mimiką, trimačiu skaneriu skanuojama žmogaus veido išraiška. Tokie robotai populiarūs Japonijoje; Fukušimos avarijos metu jų autoriai sulaukė kritikos, kad robotai kuriami pasirodymams ir bėdoje nepadeda. Atsakydami į šią kritiką, inžinieriai ir mokslininkai sukūrė Fukušimoje naudingų robotų, tačiau šie nebėra androidai. Androidų taip pat pagaminta JAV bei Anglijoje. Taip pat ir Pietų Korėja planuoja kurti pramogoms skirtus „robotų miestus“.

Pirmieji tokie robotai (automatonai minimi jau graikų mituose) sukurti ir pagaminti gana seniai. Varomi spyruoklėmis, jie atkartodavo užprogramuotus judesius, tačiau regėjimo ir klausos neturėjo. Pasak legendos, maždaug 1600 m. René Descartes buvo įsigijęs ar pagaminęs natūralaus dydžio mechaninę merginą, kurią kelionės jūra metu aptikęs laivo kapitonas išmetė per bortą.

Šiuo metu bandomi kurti taip pat ir biologinius komponentus turintys androidai.

## Androidai mokslinėje fantastikoje

Androidai yra pagrindinis mokslinės fantastikos elementas. Prie to labai prisidėjo Aizekas Azimovas.

## Šaltiniai
Akeči Micuhide

**Akeči Micuhide**(明智 光秀, 1528 m. kovo 2 d.  – 1582 m. liepos 2 d. ) , kurio pravardė buvo **Jūbei** ar **Koretō Hyūga no Kami**(惟任日向守), buvo Sengoku laikotarpio samurajus. Jis buvo daimio Odos Nobunagos, kurį išdavė ir privertė padaryti sepuku, generolas.

Micuhide gimė Mino žemėje (dabar Gifu prefektūra). Jis kilęs iš šugo Toki klano ir pradėjo tarnauti Nobunagai, kai šis užėmė Mino žemę 1566 m. ir už tai Micuhide gavo Sakamoto (Omio žemėje) 1571 m. Nors Nobunaga retai pasitikėdavo vasalais, Kacuie Šibata, Hašiba Hidejoši ir Akeči Micuhide nusipelnė ypatingo jo palankumo. Gavęs Sakamoto, Micuhide išvyko nuraminti Tambos regioną ir nugalėjo kelis klanus, pvz.: Isšiki iš Taigo.

1579 m. Micuhide atėmė Jakami pilį iš Hatano Hideharu, pažadėdamas jam taiką. Bet Nobunaga nepaisė sutarties ir nužudė Hideharu. Tai papiktino Hatano šeimą ir netrukus keli Hataro vasalai nužudė Micuhide motiną (ar tetą). Situaciją pablogino tai, kad Nobunaga kelis kartus viešai įžeidė, taip atkreipdamas net vakariečių dėmesį. Micuhide kaltino Nobunagą dėl motinos mirties ir keršydamas užpuolė jį Honnō-dži šventykloje Kiote 1582 m. birželio 21 d. ir privertė kautis. Pralaimėjęs Nobunaga nusižudė.

Sužinoję apie Nobunagos mirtį Hidejoši ir Tokugava Iejasu puolė keršyti Mitcuhidei, kad užimtų Nobunagos vietą. Hidejoši pirmasis atvyko į vietą, o Akeči Micuhidės sąjungininkai, tokie kaip Hosokava Fudžitaka, susijęs su juo per santuoką, jį išdavė. Micuhide išgyveno 13 dienų ir žuvo Jamazaki mūšyje. Sklido gandai, kad jį nužudė valstietis-karys Nakamura su bambuko ietimi, o kitas gandas teigia, jog Akeči išgyveno ir pradėjo naują gyvenimą kaip šventikas Tenkai.
Under Armour

**Under Armour** – JAV įkurta sporto prekių gamintoja, veikianti nuo 1996 metų.

## Istorija

„Under Armour“ prekės ženklo populiarumas išaugo po to kai buvo pasirašyta reklaminio rėmimo sutartis su krepšinio klubo „Golden State Warriors“ žvaigžde Stephen Curry. Per visą karjerą avėjęs tik „Nike“ batelius, 2013 m. krepšininkas nebepratęsė su „Nike“ sutarties, nes naujojoje buvo klaidingai parašytas jo vardas. Tai įžeidė jį. „Nike“ be didelio entuziazmo pasiūlė 2,5 milijono sutartį. „Under Armour“ pasinaudojo padėtimi ir pasiūlė krepšininkui 1,5 milijono dolerių didesnę sutartį – ši suma smulkiajam gamintojui buvo didžiulė. Ilgai gydęsis traumas S. Curry netrukus pateko į geriausiai mokamų NBA žaidėjų trejetuką. 2015-ieji tapo naudingiausiu lygos žaidėju (MVP) ir su „Warriors“ laimėjo čempionatą. O „Under Armour“ sportbačių apyvarta padidėjo 754 %. Pagal dabartinę sutartį jos bendradarbiavimas su S. Curry truks iki 2024 m. S. Curry tapo įmonės „Under Armour“ bendrasavininku.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali Under Armour svetainė
Z notacija

**Z notacija**, pavadinta pagal Zermelo–Fraenkel aibių teoriją – formali specifikavimo kalba, naudojami aprašyti ir modeliuoti  sistemas. Ji skirta programinės įrangos ir 
kompiuterių sistemoms specifikavimui.

## Istorija

Jean-Raymond Abrial 1974 metais paskelbė pradinę žymėjimo versiją "Data Semantics" , kurią dėstė Grenoblio universitete iki aštuoniasdešimtųjų pabaigos. 

Pirmą kartą Z notaciją pasiūlė Abrial su Steve Schuman ir Bertrand Meyer 1977. Toliau Z buvo plėtojama Programavimo Tyrimų grupėje (Programming Research Group) Oksfordo universitete.

Abrialas atsakymas į klausimą „kodėl Z?“ - „Nes tai pagrindinė kalba!”

## Naudojimas ir notacija

Z remiasi standartine matematine notacija, naudojama aksiomatinėje aibių teorijoje, lambda algebroje ir pirmos eilės predikatų logikoje. Visos Z išraiškos yra tipizuotas, tuo būdu išvengiant kai kurių paprastos aibių teorijos paradoksų. Z sudaro standartizuotas  dažnai naudojamų matematinių funkcijų ir predikatų katalogas, vadinamas *matematiniu įrankių komplektu*. 

Z notacija naudoja daug ne ASCII simbolių, todėl kalbos aprašyme rekomenduojama, kaip juos užrašyti ASCII ir LaTeX (TeX). Taip pat nemokamai galima parsisiųsti Z ttf šriftą .

## Standartai

ISO baigė Z standartizaciją 2002 metais. Šis standartas gali būti įsigytas tiesiai iš ISO..

## Taip pat skaitykite

* Formalūs metodai
* Formalios specifikacijos
* Formalus verifikavimas
* Modelių tikrinimas
* Procesų algebra
* Programų inžinerija

## Šaltiniai

## Literatūra

*
*
*
*

## Nuorodos

* The World Wide Web Virtual Library: The Z notation
* Community Z Tools (CZT) project 
* Tools for developing and checking Z specifications in Microsoft Word
* Specification proposals by Ian Toyn 
* Mike Spivey's Fuzz Type-Checker for Z 
* ZETA open-source system for development software specifications in Z 
* HOL-Z open-source proof environment for Z in Isabelle/HOL
* Z/Eves – A proof checker for the Z notation  (German site but all manuals in English)
* Z/EVES  Documentation, papers, and manuals on Z/EVES
* W3C WSDL 2.0 a specification containing Z notation assertions and explanation
Liepojos lietuvių savišalpos draugija

**Liepojos lietuvių savišalpos draugija**, 1905 m. *Liepojos lietuvių susišelpiamoji draugovė* – lietuvių savišalpos, kultūrinė ir švietimo visuomeninė organizacija, veikusi 1905–1915 m. Liepojoje.

## Istorija
Draugija vienijo įvairių socialinių sluoksnių ir politinių pažiūrų Liepojos lietuvius. 1907 m. draugija įsteigė lietuvių pradžios mokyklą. 1908 m. joje mokėsi 40 mokinių. Lėšų mokyklai išlaikyti draugija surinko iš vietos lietuvių. Draugija rengė lietuviškuosius vakarus, turėjo aktorių mėgėjų būrelį, chorą. 1911 m. kilus ideologiniams nesutarimams dalis draugijos narių, tarp jų dauguma aktorių, atsiskyrė nuo draugijos ir įsteigė Liepojos kultūros plėtojimo draugiją. Prasidėjus Pirmajam pasauliniam karui draugija nustojo veikti.

Draugijos veikloje dalyvavo Balys Dvarionas, S. Kulys, Kazys Levandauskas, Kajetonas Sklėrius.

## Pastatymai
* Keturakis. Amerika pirtyje, komedija, 1905 m.
* Žemaitė. Trys mylimos, komedija
* Adamas Asnykas. Kęstutis, drama, 1913 m.
* Julijus Slovackis. Mindaugas, drama, 1913 m.

## Šaltiniai
Liepojos kultūros plėtojimo draugija

**Liepojos kultūros plėtojimo draugija**, iki 1923 m. *Liepojos lietuvių draugija* – Liepojos lietuvių kultūros ir švietimo visuomeninė organizacija, veikusi 1911–1930 m. Liepojoje. 

## Istorija
1911 m. draugiją įkūrė iš Liepojos lietuvių susišelpiamosios draugovės pasitraukę asmenys. Draugija rūpinosi Liepojos lietuvių savišalpa, plėtojo kultūrinę ir švietimo veiklą. Turėjo aktorių mėgėjų būrelių (vadovas Kazys Levandauskas), chorą. 1912 m. įsigijo namus su scena ir daugiau kaip 500 vietų salę. 

Per Pirmąjį pasaulinį karą draugijos aktoriai veiklą tęsė susibūrę į Lietuvių mėgėjų vaidintojų kuopą. 1930 m. draugija prisidėjo prie Latvijos lietuvių sąjungos.

## Pastatymai
* A. Suchodolskis. Ūkanos, 1912 m.
* Gabrielius Landsbergis-Žemkalnis. Blinda, 1912 m.
* Aleksandras Fromas-Gužutis. Gedimino sapnas, 1913 m.
* Konstantinas Jasiukaitis. Jaunikis. 1914 m. 

## Šaltiniai
Lieporas

**Lieporas** () – upė Lietuvoje, Joniškio rajono savivaldybės teritorijoje ir Latvijoje, Lielupės baseine; Švitinio kairysis intakas.

Prasideda Lietuvoje, Nociūnų apylinkėse, 7 km į pietryčius nuo Kriukų. Teka į šiaurę. Įteka į Švitinį 16 km nuo jo žiočių, Latvijoje.

Intakas – Juodupė (kairysis).

Ilgis 34 km (Lietuvoje 12&nbsp;km), baseino plotas 64 km², Lietuvoje – 35 km² m. Vaga visa reguliuota, plotis 5–9 m, gylis 1,5–2,1 m. Vidutinis nuolydis 0,83 m/km. Srovės greitis 0,1–0,3 m/s. Vidutinis debitas žiotyse 0,11 m³/s.

Upėvardis kildinamas nuo medžio pavadinimo *liepa*.

## Šaltiniai
VEF (reikšmės)

**VEF** gali reikšti:
* VEF – didžiausia sovietinė Latvijos gamykla;
* Rygos VEF – krepšinio klubas iš Rygos.
Algirdas Vapšys

**Algirdas Vapšys** (1933 m. lapkričio 30 d. Salake, Zarasų apskrityje – 2021 m. rugsėjo 17 d. Vilniuje) – inžinierius statybininkas, sovietinės ir nepriklausomos Lietuvos visuomenės bei politikos veikėjas.

## Biografija
1952 m. baigė Salako vidurinę mokyklą, 1957 m. – Kauno politechnikos instituto Hidrotechnikos fakulteto Kelių inžinieriaus specialybę.

1958–1965 m. dirbo Vilniaus statybos treste. 1966–1975 m. Vilniaus pirmajame statybos treste (1966–1967 m. ir 1972–1975 m. valdytojas, 1967–1972 m. vyriausiasis inžinierius). Nuo 1961 m. SSKP narys. 1979 m. stažavosi Maskvoje. 1975–1980 m. statybos ir montavomo tresto „Vilniaus statyba“ vyriausiasis inžinierius. 1980–1990 m. LSSR statybos ministro pavaduotojas.

1990–1992 m. statybos ir urbanistikos ministro pavaduotojas. 1992–1994 m. statybos ir urbanistikos ministras. 1994–2001 m. dirbo konsultacinėje firmoje. 2001–2006 m. ministro pirmininko Algirdo Brazausko patarėjas investicijos klausimais. 2000–2006 m. Valdovų rūmų paramos fondo valdybos narys, 2006–2010 m. pirmininkas.

1989 m. suteiktas docento vardas (1993 m. nostrifikuotas). 1997 m. išrinktas Lietuvos statybos inžinierių sąjungos pirmininku, 2001 m. perrinktas antrai kadencijai.

Žmona Eugenija, dukros Ingrida, Gintarė, Živilė.

## Įvertinimas
* 1983 m. SSRS valstybinė premija (su kitais);
* 1975 m. Lietuvos SSR nusipelnęs inžinierius;
* 2002 m. Gedimino technikos universiteto garbės narys;
* 2004 m. ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ Riterio kryžius;
* 2005 m. Garbės ženklu „Už nuopelnus Salako kraštui“

## Šaltiniai
Lietkabelis

**AB Lietkabelis** – izoliuotų elektros laidų ir kabelių gamybos akcinė bendrovė Panevėžyje, J. Janonio g. 4, LT – 5319 Panevežys.

## Gamyba
Gamina instaliacinius laidus (jėgos, ryšio ir duomenų perdavimo, montavimo, elektros tiekimo, elektros įrangos, pramonės sprogdinimo darbams) ir kabelius (jėgos, ryšio ir duomenų perdavimo, stacionariosios instaliacijos), emaliuotuosius laidus šaldytuvams, televizoriams, elektros varikliams, laidų pynes transporto priemonėms.

Pajamos 2007 m. – apie 95,0 mln. Lt, eksportas (daugiausia į Didžiąją Britaniją) sudarė – 70 % apyvartos, dirbo 600 darbuotojų.

## Istorija
Gamykla „Lietkabelis“ įkurta 1958 m. Gamino emaliuotuosius laidus, 1962 m. pradėjo gaminti instaliacinius laidus ir kabelius. 1986 m. pradėtas eksploatuoti naujas emaliuotų laidų cechas. 1988–1989 m. pasiekti didžiausi gamybiniai pajėgumai – pagaminta 12 000 t emaliuotų ir 250 000 km instaliacinių laidų. Nuo 1992 m. dalį produkcijos eksportuoja. 1993 m. privatizuota, tapo akcine bendrove. 1993 m. liepos 9 d. įvyko steigiamasis akcininkų susirinkimas. Nuo 2000 m. įmonę valdė investicijų bendrovė „Hermis Capital“, įstatinis kapitalas sudarė 17 032 416 Lt. 2006 m. 87,5 % akcijų valdė bendrovė „Metbalta“.

## Kultūra
Įmonėje veikė mišrusis choras „Čiūto“ (vadovė Dalia Gaspariūnienė-Kremenskaitė) dalyvavęs 1990 Lietuvos tautinėje dainų šventėje Vilniuje, 1994 m. I ir 1998 m. II Pasaulio lietuvių dainų šventėse Kaune ir Vilniuje, daugelyje kitų kultūros renginių: 1993 m. ir 1996 m. J. Bendoriaus mišriųjų chorų festivalyje Marijampolėje, 1997 m. Aukštaitijos dainų šventėje Zarasuose. Konkursuose bei festivaliuose choras pelnė ir prizinių vietų, padarė įrašų Lietuvos radijui. 1988 m. koncertavo Jugoslavijoje (Belgradas), 1989 m. Ukrainoje (Kijevas), 1993 m. Lenkijoje, Slovakijoje, Čekijoje ir Vengrijoje.

Reprezentacinė Panevėžio vyrų krepšinio komanda 1993–1996 m. žaidė su bendrovės pavadinimu „Lietkabelis“, dalyvavo LKL ir BBL turnyruose. Vėliau komandos pavadinimas keitėsi, keičiantis rėmėjams.

## Nuorodos
* Panevėžio „Lietkabelio“ svetainė

## Šaltiniai
Čiaparalė

**Čiaparalė** () – žolių ir krūmokšnių plotai pietvakarių JAV ir šiaurinėje Meksikoje. Būdingi subtropinio Viduržemio tipo klimato juostoje ir panašūs į Viduržemio pakrantės makiją ar Pietų Afrikos krūmynus. Sudaro įvairūs karščiui ir sausrai atsparūs krūmokšniai, dažnai suaugę taip tankiai, kad yra neįžengiami. Čiaparalėje dažni smarkūs krūmynų gaisrai.

Būdingi čiaparalės augalai: tamsusis šalavijas, puikūnas (*Mimulus aurantiacus*), *Cneoridium*, *Adenostoma fasciculatum*, ceanotas, *Pickeringia montana*, kaliforninė pūkvija, šunobelė (*Rhamnus californica*), *Lotus scoparius*, slyva (*Prunus ilicifolia*), *Malosma*, rausvažiedis žagrenis, meškauogė, *Xylococcus bicolor*, nagenis, *Adenostoma sparsifolium*, kaliforninis ąžuolas, kuodenis, *Heteromeles*, *Marah macrocarpus*, *Hesperoyucca whipplei*. Dažni paukščiai – plonasnapės triukšmuolės, startiniai, kolibriniai paukščiai, ilgauodegės zylės, bėgiojančiosios gegutės.
Draudimo akcinė bendrovė „Lietuva“

**Draudimo akcinė bendrovė „Lietuva“** – Lietuvos draudimo bendrovė, veikusi 1921–1940 m. Būstinė Kaune.

## Istorija
Įsteigė Lietuvos ūkio banko finansinė grupė, kuriai vadovavo broliai Jonas, Juozas ir Viktoras Vailokaičiai. Steigėjai ir žymiausi akcininkai buvo Stasys Digrys (valdybos pirmininkas iki 1930), Gustavas Feterauskas (valdybos pirmininkas nuo 1930), vadovais ir valdybos nariais dirbo Juozas Liandsbergis-Žemgaila, Viktoras Vailokaitis, Moisiejus Kopelmanas, S. Strimaitis, Vladas Lašas, Eliziejus Draugelis. Akcijų turėjo ir užsieniečiai. Akcinis kapitalas – 5 mln. auksinų, 1922 m. įvedus litą – 500 000 Lt, 1924 m. pasiekė 1 mln. Lt, vėliau sumažintas iki 600 000 litų.

Draudimo akcinė bendrovė „Lietuva“ trečiajame dešimtmetyje turėjo išimtines teises drausti turtą nuo gaisrų miestuose, turinčiuose iki 40 000 gyventojų, ir transportą bei gyvybę visoje šalyje. 1922 m. jas 10 m. suteikė Steigiamasis Seimas. Už šias teises 25 % grynojo pelno bendrovė pervesdavo į valstybės iždą. Turėjo agentūrų visuose apskričių centruose, aktyviai veikė kaimo vietovėse. 1940 m. TSRS okupavus Lietuvą bendrovė nacionalizuota ir perduota Valstybės draudimo įstaigai.

## Šaltiniai
Agonalijos

**Agonalijos** arba **Agonijos** – Senovės Romos šventė, skirta pagerbti Agonijų, kurio epitetu įvardijami keli dievai, bei įėjimo ir išėjimo dievą Janą. Buvo švenčiama sausio 9 d., gegužės 21 d. ir gruodžio 11 d.

Teigiama, kad šventę paskelbė Numa Pompilijus. Buvo aukojami gyvūnai.

## Šaltiniai
Rygos VEF

**Rygos VEF** () – profesionalus Latvijos krepšinio klubas iš Rygos. Namų rungtynes žaidžia „Olimpiskais Sporta Centrs“ arenoje Rygoje. Klubas dalyvauja Latvijos krepšinio lygoje, Baltijos krepšinio lygoje ir Vieningojoje lygoje. Komandos savininkas – Edgars Jaunups.

## Pasiekimai
Rygos VEF klubas buvo įkurtas 1958 m. Dalyvaudamas SSRS krepšinio čempionate, VEF klubas tris kartus – 1960 m., 1966 m. ir 1991 m. iškovojo bronzos medalius.
* LBL čempionai – 2011, 2012, 2013, 2015

## Dabartinė sudėtis

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Rusijos futbolo sąjunga

**Rusijos futbolo sąjunga** () – Rusijos futbolo vykdomoji institucija. Organizuoja Rusijos Premjer lygą ir žemesnes lygas, Rusijos futbolo taurę, Rusijos futbolo supertaurę, kuruoja Rusijos vyrų futbolo rinktinę, moterų, bei jaunimo rinktines.

## Istorija

Futbolo sąjunga įkurta 1912 m. Įsikūrusi Maskvoje. Tais pačiais metais tapo FIFA nare, nuo 1954 m. UEFA narė. Nuo 1917 m. iki 1991 m. veikė kaip TSRS futbolo federacija.

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
San Marino futbolo federacija

**San Marino futbolo federacija** () – San Marino futbolo vykdomoji institucija. Organizuoja San Marino futbolo lygą (San Marino futbolo čempionatą), šalies futbolo taurę (San Marino futbolo taurę) ir San Marino futbolo supertaurę, taip pat kuruoja San Marino vyrų futbolo rinktinę.

## Istorija

Federacija įkurta 1931 m. ir yra įsikūrusi San Marino mieste. 1988 m. tapo FIFA ir UEFA nare. Prezidentas – Giorgio Crescentini.

## Nuorodos
* Oficiali svetainė (italų k.)
Serbijos futbolo sąjunga

**Serbijos futbolo sąjunga** (, santr. *FSS*) – Serbijos futbolo vykdomoji institucija, įsikūrusi Belgrade. Organizuoja Serbijos Superlygą ir žemesnes lygas, taip pat kuruoja Serbijos vyrų futbolo rinktinę, moterų bei jaunimo rinktines.

## Istorija

Serbijos futbolo sąjunga pakeitė prieš tai buvusią Jugoslavijos futbolo sąjungą, kuri buvo įkurta 1919 m. Zagrebe. Vėliau iki 2006 m. buvo Serbijos ir Juodkalnijos futbolo asociacijos dalis.

## Prezidentai
*  Miljan Miljanić 1992 m. – 2001 m. kovas
*  Dragan Stojković 2001 m. kovas – 2005 m. birželis
*  Tomislav Karadžić 2005 m. birželis – 2006 m. liepa
*  Zvezdan Terzić 2006 m. liepa – 2008 m. kovas
*  Tomislav Karadžić 2008 m. liepa – 2016 m. gegužė
*  Slaviša Kokeza 2016 m. gegužė – iki šių dienų

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Argalis

**Argalis** () – porakanopių (*Artiodactyla*) žinduolių būrio dykaraginis gyvūnas, kalnų avino (*Ovis ammon*) porūšis. Paplitęs Altajuje ir Mongolijoje. Kūno ilgis 2 m, aukštis iki 120 cm, ragų masė iki 30 kg.

## Šaltiniai
Lietuva (dienraštis)

**Lietuva** – Lietuvos visuomenės ir politikos dienraštis, leistas nuo 1919 m. sausio 11 d. iki 1928 m. sausio 31 d. , oficialus Lietuvos Respublikos Vyriausybės leidinys.

## Istorija
Įkurtas vietoje „Lietuvos aido“. Spausdino Lietuvos valstybinė spaustuvė. Tiražas 1923 m. – 18 000 egzempliorių. Nuo 1928 m. vasario 1 d. vietoje „Lietuvos“ vėl pradėjo eiti „Lietuvos aidas“.

1943–1944 m. atkurtas kaip antinacinės rezistencijos lietuvių tautos nelegalus laikraštis. Ėjo Šiauliuose, leido visuomenės veikėjai.

Leido priedus:
* „Sekmoji diena“ 1920–1921 m., red. Faustas Kirša,
* „Krivulė“ 1925–1928 m., red. Kazys Puida,
* „Iliustruotoji Lietuva“ 1926–1928 m., red. Zigmas Kuzmickis, ir kt.

Bendradarbiavo Kazimieras Būga, Adomas Dundzila, Petras Klimas, Jonas Kriaučiūnas, Ignas Lapienis, Jonas Martynas Laurinaitis, Pijus Ruseckas, Jurgis Savickis, Vincas Steponaitis, Antanas Sutkus, Juozas Tumas-Vaižgantas, Antanas Vienuolis, Juozas Žiugžda ir kiti.

## Redaktoriai
* Albinas Rimka – 1919 m.
* Vilius Gaigalaitis – 1919–1920 m.
* Matas Bagdonas – 1921–1922 m. ir 1927–1928 m.
* Balys Sruoga – 1921–1923 m.
* Mykolas Biržiška – 1923 m.
* Kazimieras Jokantas – 1923–1925 m. ir 1926–1927 m.
* Juozas Purickis – 1925–1926 m.
* Pranas Dailidė – 1926 m.
* Mikas Bagdonas – 1926 m., 1928 m.

## Šaltiniai
Suomijos futbolo asociacija

**Suomijos futbolo asociacija** (; ) – Suomijos futbolo vykdomoji institucija. Organizuoja Veikkausliiga, žemesnes lygas, Suomijos futbolo taurę, kuruoja Suomijos vyrų futbolo rinktinę, moterų ir jaunimo rinktines. Įsikūrusi Suomijos sostinėje Helsinkyje.

## Istorija

Asociacija įkurta 1907 m. Nuo 1908 m. FIFA ir nuo 1954 m. UEFA narė. Nuo 2009 m. lapkričio 8 d. prezidento pareigas eina Sauli Niinistö.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Lietuva (Bruklinas)

**„Lietuva“** – JAV lietuvių iliustruotas mėnesinis žurnalas, ėjęs 1939 m. lapkričio – 1941 m. spalio mėn.  Brukline. 

## Istorija
Spausdino naujienas, straipsnius istorijos tematika, grožinės literatūros kūrinius. Redakcijai talkino Pijus Bukšnaitis, P. Lapienė, T. Mažeika, Vytautas Širvydas ir kt.

Redaktorius ir leidėjas Juozas Tysliava. 

## Šaltiniai
Lietuva (Niujorkas)

**„Lietuva“** – JAV lietuvių politikos žurnalas, ėjęs 1952–1956 m. Niujorke, 

## Istorija
Leido Lietuvos laisvės komitetas, bendradarbiaudamas su Europos laisvės komitetu. Iki 1953 m. kas 3 mėn., vėliau nereguliariai. Žurnalas leistas knygos formato, po 80-96 p. Išėjo 6 numeriai.

Rašė politinėmis, ekonominėmis, kultūros, temomis, skelbė Lietuvos nepriklausomybės idėjas, spausdino svarbius Lietuvai archyvinius dokumentus, knygų recenzijas, reziumė anglų kalba. 

Bendradarbiavo Kipras Bielinis, Vaclovas Biržiška, Juozas Girnius, Steponas Kolupaila, Vilius Pėteraitis, Jonas Puzinas, Stasys Raštikis, Vaclovas Sidzikauskas, Simas Sužiedėlis. 

Redagavo redakcinė kolegija: Juozas Audėnas, Bronius Nemickas, Vincas Rastenis, Vytautas Vaitiekūnas. 

## Šaltiniai
Lietuva (Čikaga)

**„Lietuva“** – liberalios krypties JAV lietuvių laikraštis, ėjęs nuo 1892 m. gruodžio 6 d. iki 1920 m. gegužės 8 d. Čikagoje.

## Istorija
1892–1893 m. leido S. Ragaišis (Rokošas) vietoje lenkų laikraščio „Reforma“, 1893 m. – Vincas Žaliauskas, Pranas Zacharevičius, S. Lelešius, nuo 1893 m. Nr. 17 iki 1917 m. – Antanas Olšauskas.

Pirmasis „Lietuvos“ numeris išėjo 1892 m. gruodžio 6 d. Iki 1918 m. savaitraštis, 1918–1920 m. dienraštis. Leido priedus „Amerikos Lietuva“ 1914–1915 m., ir kt.), proginius leidinius.

Redakcijoje 1909–1917 m. dirbo Bronius Kazys Balutis, Kleopas Jurgelionis, Antanas Lalis, Konstantinas Norkus, Antanas Rakauskas ir kt. Redaguojant J. Adomaičiui-Šernui, vyravo pasaulietinės, demokratinės, tolerancijos idėjos. 

## Redaktoriai
* Jonas Grinius – 1892–1893 m.
* Pranas Zacharevičius – 1893 m.
* Antanas Olšauskas – 1893–1894 m. ir 1894–1895 m.
* A. Jocys – 1894 m.
* Juozas Adomaitis-Šernas – 1895–1917 m.
* Bronius Kazys Balutis – 1917–1919 m.
* Pijus Norkus – 1919–1920 m.
* J. Gedeminas – 1920 m.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Suskaitmeninti „Lietuva“ laikraščio numeriai (1892-1920)
* „Lietuva“ skenuoti puslapiai pas epaveldas.lt
Slovėnijos futbolo sąjunga

**Slovėnijos futbolo sąjunga** () – Slovėnijos futbolo vykdomoji institucija, organizuojanti PrvaLiga Telekom Slovenije, antrą, trečią rytų ir trečią vakarų futbolo lygas, Slovėnijos futbolo taurę. Taip pat kuruoja Slovėnijos vyrų futbolo rinktinę, moterų, jaunimo rinktines.

## Istorija

Sąjunga įkurta 1920 m. Įsikūrusi Liublianoje. 1992 m. tapo FIFA ir UEFA nare. Prezidento pareigas eina Aleksander Čeferin.

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Tikrieji elniai

**Tikrieji elniai** (*Cervus*) – elninių šeimos gentis. Gentį sudaro šios rūšys:

* Baltasnukis elnias (*Cervus albirostris*)
* Elnias vapitis (*Cervus canadensis*)
* Barasinga (*Cervus duvaucelii*)
* Taurusis elnias (*Cervus elaphus*)
* Lyraragis elnias (*Cervus eldii*)
* Dėmėtasis elnias (*Cervus nippon*)
* Karčiuotasis zambaras (*Cervus timorensis*)
* Indinis zambaras (*Cervus unicolor*)
* Filipinų dėmėtasis elnias (*Cervus alfredi*)
* Filipinų elnias arba Filipinų zambaras (*Cervus mariannus*)
* Šomburko elnias (*Cervus schomburgki*) – (išnyko 1938 m.)

## Nuorodos

*
Afiša (grupė)

**Afiša** – lietuvių alternatyvaus pop/roko grupė, susikūrusi 1992 m. Ukmergėje. 1995 m. liepos 30 d. iš gyvenimo pasitraukus dvidešimtmečiui jos lyderiui, dainų tekstų ir muzikos autoriui bei gitaristui Jonui Takarevičiui grupė iširo. Daug grupės kūrinių yra perkurta kitų roko atlikėjų.

## Pripažinimas
Jono Takarevičiaus gimtajame mieste Ukmergėje jo muzikinis palikimas ir nuopelnai Ukmergės muzikinei kultūrai itin vertinami.

2010 m. kovo 26 d. Ukmergės kultūros centre jaunimo muzikos klubo „Rockmergė“ iniciatyva surengtas koncertas, pavadinimu „Jono „Lietaus“ Takarevičiaus atidėtas gimtadienis“, kuriame Ukmergės miesto muzikos grupės ir atlikėjai Requiem, Weekends, Golden Parazyth, Bjelle, Cobi, Soda Pop, Cool Gardens, The Nominals ir kiti perdainavo daugelį grupės dainų. Koncertas, šį kartą pavadintas „Aš būčiu čia“, vėl surengtas 2011 m. kovo 18 d., Ukmergėje. Sutraukusiame pilną žiūrovų salę ir tiesiogiai transliuotame internetu teatralizuotame koncerte „Afišos“ kūrinius ir Jono Takarevičiaus kūrinius atliko Ukmergiškiai atlikėjai Vigintas Zmejauskas, Živilė Rastauskaitė, Bjelle ir PERU su choru ir kiti. Atlikėjams akomponavo styginių, mušamųjų, akordeono, fortepijono ir trijų gitarų orkestras. Buvo atlikti populiariausi grupės kūriniai – „Svetimi“, „20-as pavasaris“, „Apie ką tau papasakot“, „Amžinybės dėsniai“, „Liūdesio kambary“, „Plauki mano upe“, „Mūsų žiema“, „Aš būsiu čia“.

## Kūriniai
Dainą „Svetimi“ 1998 m. perdainavo debiutuojanti grupė „Mango“. Perdainuota daina susilaukė didelio populiarumo ir pasiekė pirmąsias Lietuvos radijo stočių topų vietas. Iš visų grupės dainų šis kūrinys labiausiai mėgstamas klausytojų bei pačių grupės narių.

Dainą „Aš būsiu čia“ 2007 m. perdainavo grupė „Natas“. 2010 m. šią dainą atlikę talentų realybės šou „Lietuvos talentai“ dalyviai „Bjelle ir PERU“ nugalėjo pusfinalyje ir pateko į didįjį finalą.

## Diskografija
* Tamsos vaikai (1995 m.)
* Niekas negrįžta atgal

## Šaltiniai
Bergmano rudasis lokys

**Bergmano rudasis lokys** (*Ursus arctos piscator*). Lokiai paskutinį kartą matyti 1936 m.

S. Bergmanas porūšį aprašė ištyrinėjęs:
* kailį, kuris savo sandara labai skyrėsi nuo kitų vietinių lokių kailių, ir
* pėdų atspaudus, kurie buvo maždaug 37 × 25 cm dydžio ir, pagal Bergmaną, didesni, negu kitų Kamčiatkos lokių.

Pagal Bergmano aprašymą šių lokių kailis labiau trumpaplaukis, negu kitų Kamčiatkos lokių, labai tamsus.

Kai kas mano, kad Šaltasis karas padėjo šių lokių populiacijai atsigauti, nes jų arealas buvo tapęs uždara teritorija, skirta kariniams reikalams.

Susidomėjimas šia lokių rūšimi atgijo XX a. 7-tą dešimtmetį. Medžiotojas Rodionas Sivolobovas pranešė apie vietinių Kamčiatkos gyventojų matytus neįprastai didelius lokius, kurie jie vadina *Irkuiem* (apytiksliai 'nusmuktkelniai') dėl jų užpakalinių kojų išvaizdos (pagal vietinius koriakus ir čiukčius priekinės kojos atrodo ilgesnės negu užpakalinės, nes tarp šių yra kabantis riebalinio audinio telkinys) arba *Kainyn-Kutho* ('dievo lokys') dėl jų dydžio.

Remdamasis Sivolobovo aprašymu biologas N. Vereščiaginas iškėlė idėją, kad „dievo lokys“ gali būti reliktinis *Arctodus simus* – masyvus išnykęs lokys. Mokslinė bendruomenė šį pasiūlymą priėmė šaltai, nes *Arctodus* niekada nebuvo aptiktas ne Amerikose, be to, jis priklauso pošeimiui *Tremarctinae*, kurio atstovai savo išvaizda ryškiai skiriasi nuo tipiškų lokių *Ursinae*. *Arctodus* genties lokiai turėjo santykinai ilgas ir plonas kojas, kas neatitinka minėto „nusmuktkelniškumo“.

## Nuorodos
Kermodo juodasis lokys

**Kermodo juodasis lokys** (*Ursus americanus kermodei*), **dvasių lokys** () – juodojo lokio (*Ursus americanus*) porūšis, gyvenantis Britų Kolumbijos centrinėje ir šiaurinėje dalyse. Maždaug dešimtadalis populiacijos individų yra balto ar gelsvo kailio. Tokią spalvą kailiui suteikia unikalus recesyvinis kailio spalvos geno alelis. Šie individai nėra albinosai, jie nesusiję su baltaisiais lokiais ar šviesiakailiais vadinamųjų *ABC salų* Aleksandro salyne rudaisiais lokiais.

Dėl savo neįprastos vaiduokliškos išvaizdos Kermodo lokiai užėmė ryškią vietą vietinių indėnų mitologijoje..

Kermodo lokiai gyvena nuo *Princess Royal* salos iki Prins Ruperto (*Prince Rupert*) miesto Britų Kolumbijoje pakrantėje bei gilyn į žemyną iki Heizeltono (*Hazelton*) miestelio. Vietiniai gyventojai šiuos lokius vadina *Moksgm’ol*.

2006 m. Britų Kolumbijos leitenantgubernatorius pareiškė, kad Britų Kolumbija ketina Kermodo lokį paskelbti oficialiu valstijos žvėrimi.

Kermodo juodasis lokys pavadintas Fransio Kermodo (*Francis Kermode*), buvusio Britų Kolumbijos Karališkojo muziejaus direktoriaus garbei. ir tyrinėjusio šią rūšį. F. Kermodas buvo Viljamo Hornadėjaus (*William Temple Hornaday*). kuris aprašė porūšį, kolega.

## Stebėjimai
2009 m. pavasarį laukinės gamtos fotografas Stivas Kozlovskis (*Steve Kozlowski*) ekspedicijos Britų Kolumbijos pakrantės miškuose metu nufotografavo lokį su recesyviniu baltu kailiu.

Kermodo lokiai dažnai pastebimi ir fotografuojami šiaurės vakarų Britų Kolumbijos pakelėse, ypač ties 113-tąja magistrale tarp *Terrace* ir *New Aiyansh*.

Kermodo lokiai buvo aptikti ir šiaurės rytų Britų Kolumbijoje, o rytuose pasiekia Minesotą (JAV).

## Nuorodos
Slovakijos futbolo sąjunga

**Slovakijos futbolo sąjunga** () – Slovakijos futbolo vykdomoji institucija, įsikūrusi Bratislavoje. Organizuoja Corgoň Liga ir žemesnes lygas, taip pat kuruoja Slovakijos vyrų futbolo rinktinę, moterų, jaunimo rinktines.

## Istorija

Sąjunga FIFA nare tapo 1907 m., bet 1918 m. buvo įkurta Čekoslovakija (kaip tam tikra federacija), tad Slovakijos komandos ėmė įsitraukti į bendras federacijos varžybas, nors iš pradžių ne taip intensyviai kaip Čekijos komandos. 1938–1944 m. Slovakija atsiskyrė nuo federacijos, bet po II pasaulinio karo vėl tapo Čekoslovakijos dalimi, tad ir Slovakijos futbolas įsiliejo į Čekoslovakijos futbolo sistemą. Slovakijos futbolo asociacija organizuodavo varžybas pradedant 2-ąja pakopa ir žemiau, taip pat rengdavo Slovakijos futbolo taurės turnyrus, kurių nugalėtojai žaisdavo dėl Čekoslovakijos futbolo taurės.

1993 m. Čekijai ir Slovakijai tapus savarankiškomis šalimis, Slovakijos futbolo sąjunga 1994 m. vėl tapo FIFA nare. Jau nuo 1993 m. ji yra ir UEFA narė.

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Žmudzė

**Žmudzė** () – kaimas Lenkijos pietryčiuose, Žmudzės valsčiuje, Chelmo apskrityje, Liublino vaivadijoje. Kaimas yra apie 20 km į pietryčius nuo Chelmo ir apie 81 km į rytus nuo vaivadijos centro Liublino. To paties pavadinimo valsčiaus centras. H. Sienkievičiaus vardo pagrindinės mokyklos ir gimnazijos kompleksas, kultūros namai, valsčiaus biblioteka, medinė katalikų bažnyčia, mūrinė XIX a. pab. koplyčia, valsčiaus administracijos pastatas (1905 m.), keletas XIX a. statytų gyv. namų, kaimo kapinės. Šalia kaimo išsidėstęs gamtos rezervatas: saugomos kreidinės uolos ir ant jų augantys augalai. Futbolo komanda *Victoria*.

## Istorija

Rašytiniuose šaltiniuose gyvenvietė minima nuo 1443 m. Pasak legendos, ATR karalius Jogaila už drąsą parodytą Žalgirio mūšio metu padovanojo šį kaimą narsiam žemaičių kariui, apie ką byloja ir jo pavadinimas ( = ). 1505 m. kaimas buvo vadinamas *Šmodzy*. Iš rašytinių šaltinių žinoma, kad šio dvaro bajoras *Žmudzski* kartu su karaliumi Steponu Batoru dalyvavo karo žygiuose į Gdanską ir Maskvą. Vėliau valdė *Leščanai*, *Kuropatnickiai*, *Titenbrunai* (pastarieji turėjo dvarus ir Lietuvoje). Po Pirmojo ATR padalijimo kraštą valdė Austro-Vengrija, 1776 m. sugrįžo į Lenkijos pavaldumą. Atitekus Rusijai, sustiprėjo rusifikacija: unitai buvo verčiami pereiti į stačiatikių tikėjimą, tuo laiku Žmudzėje atsirado pravoslavų cerkvė. Po Antrojo pasaulinio karo gyventojai ukrainiečiai buvo perkelti į vakarines šalies vietoves, išvažiavo gyventi į Ukrainą, o kaime apsigyveno lenkų persikėlėliai iš Volynės, Palenkės ir Podolės.

## Herbas
Kaimo herbas vaizduoja žemaičių mešką, plaukiančią į naują gyvenamą vietą. 

## Šaltiniai
* Valsčiaus internetinė svetainė
* Valsčiaus administracijos internetinė svetainė
Virtutė

**Virtutė** () romėnų mitologijoje – karinio šaunumo ir dorybių personifikacija, laikyta karo dievo Marso palydove. Graikų mitologijoje identifikuojama su Arete. Ji garbinta kartu su Honoru (*Honos*), kuris buvo pelnytos šlovės už dorybes personifikacija. Deivė buvo vaizduojama karinga kaip amazonė. Virtutės ir Honoro šventyklos stovėjo greta.
Vakuna

**Vakuna** () romėnų mitologijoje - sabinų kilmės poilsio deivė. Deivė tapatinama su Cerera, Diana, Minerva, Belona ir kitomis romėnų deivėmis. Daugiausiai garbinta jos šventykloje Tibure netoli Horacijaus (*Quintus Horatius Flaccus*) vilos, Riečio šventame miške(*Reate*), ir Romoje.
Turnas

**Turnas** () - romėnų mitologijos veikėjas, minimas Vergilijaus Eneidoje. Jis buvo rutilų karalius. Jis Dauno sūnus, Enėjo konkurentas. Turnas atvyko į Italiją dar prieš Enėją ir merginosi Lavinijai, lotynų karaliaus Latino dukrai. Tačiau Lavinija pažadėta trojėnų princui. Junona nusprendė prailginti trojėnų kančias, todėl įkalba Turną reikalauti karo su naujais atvykėliais. Karalius Latinas nors ir labai nepatenkintas Turnu, tačiau leidžia karui įvykti. 

Karo metu tarp lotynų ir trojėnų (bei kitų trojėnų sąjungininkų), Turnas pasirodo kaip narsus, tačiau pametęs galvą kovoje. Minima, kad jis įsijautęs į mūšį beveik užima trojėnų tvirtovę nukovęs daugybę varžovų, tačiau jį nuo mirties išgelbėja Junona.    

Turnas kovoja su Evanderio sūnumi, jaunuoju princu Palu. Jis nukauna Palą bei pasiima trofėjų Palo diržą kardui, kurį užsideda. Supykęs Enėjas ieško rutulų karaliaus, kad šį galėtų nukauti. Tam, kad išgelbėtų Turną nuo mirties, Junona jį nuvilioja toliau nuo Enėjo. Tačiau tai vėliau supratęs Turnas įtūžta ir stoja į kovą su Enėju, kurioje miršta.
Annise Parker

**Annise Danette Parker** (g. 1956 m. gegužės 17 d. Hiustone) – Hiustono išrinkta merė. Ji gavo 53 proc. balsų. Ji priklauso JAV demokratų partijai ir buvo miesto tarybos narė. Hiustonas tapo pirmuoju dideliu JAV miestu, pirmą kartą į mero postą išsirinkusiu homoseksualumo neslepiantį asmenį.

## Nuorodos
* Office of the City Controller for Houston (anglų k.)