open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Raubas

**Raubas** () – miestas Malaizijoje, Malakos pusiasalyje, Pahango valstijoje, 80 km į šiaurės rytus nuo Kvala Lumpūro, Titivangsos kalnų pašlaitėje, prie Sempalito upės. Apygardos centras. Praeina Kota Bharu–Bentongo plentas. Aukso kasyba, auginami ryžiai, daržovės. Raubas – vienas iš nedaugelio vidinės Malaizijos miestų, kur išlikusi tradicinė kolonijinė architektūra. Gyvenamieji kvartalai išsibarstę tarp aplinkinių kalvų. 16 km į pietvakarius nuo Raubo įsikūręs Bukit Freizerio kurortas.

## Istorija
Raubas pradėjo kurtis XIX a. pab., radus aukso telkinių. 1889 m. Australijos bendrovė „The Australian Gold Mining Company“ pradėjo kasti auksą šalia Komano kalvos. Kasykla uždaryta 1962 m., bet mažesni telkiniai tebeeksploatuojami.

## Šaltiniai
Ortulana Oferdučijo

**Palaimintoji Ortulana** arba **Ortulana Asyžietė** (, tikr. *Hortulana Fiumi*, XII a. – iki 1238 m. Asyžius) – Romos katalikų bažnyčios palaimintoji. Šv. Klaros vienuolyno vienuolė. Šventųjų Klaros, Agnietės ir Beatričės motina.

Kilusi iš kilmingos riterių Fiumių giminės. Apie 1180 m. ištekėjo už Favaronės Ofredučio. Ortulana visame Asyžiuje garsėjo savo pamaldumu. Gailestingumo darbams subūrė kilmingų moterų būrelį, kurios šelpė vargšus. Dalyvavo piligriminėse kelionėse į Šventąją Žemę, Romą prie apaštalų kapo bei į šv. Mykolo šventovę Gargano kalne.

Pasak legendos, kelionės į Šventąją Žemę metu Sinajaus kalne grupę, su kuria ji keliavo, užpuolė plėšikai. Ortulana meldė šventosios Kotrynos (kankinės, Egipto globėjos) pagalbos, pažadėdama, kad jei išsigelbės, pavadins savo pirmąją dukrą jos vardu. Tačiau vėliau Jeruzalėje besimelsdama ji išvydo regėjimą: iš jos įsčių išaugo šakelė su trimis šviečiančiais ūgliais, ir ji suprato, kad tai ženklas, jog ji turės tris dukteris, kurios bus pasaulio šlovė.

Artėjant pirmojo kūdikio gimimui, Ortulana baiminosi artėjančio gimdymo, tad nuėjusi į bažnyčią karštai meldė Dievo jai padėti. Pasakojama, jog ji aiškiai išgirdusi žodžius: „Nesibaimink moterie, nes tu laimingai pagimdysi šviesą, kuri apšvies pasaulį“. Pirmagimė buvo pavadinta Klaros vardu (iš  „šviesus, spindintis“). Vėliau gimė dar dvi dukterys: Agnietė (pakrikštyta Kotrynos vardu) ir Beatričė. Gali būti, kad šeimoje buvo ir du sūnūs: Bosonė ir Penendas.

Po vyro mirties apsigyveno San Damiano vienuolyne pas savo dukteris. Mirė iki 1238 m. Palaimintosios Ortulanos palaikai palaidoti prie jos dukterų Asyžiaus Šv. Klaros bažnyčioje.

Jos šventę pranciškonai mini sausio 2 d., o bažnytiniame kalendoriuje ji minima rugpjūčio 18 d.

## Šaltiniai
Krantinė (Klaipėda)

**Krantinė** – buvusi Klaipėdos miesto dalis Klaipėdos sąsiaurio šiauriniame krante, 3 km į šiaurės vakarus nuo miesto centro, Melnragės pietinėje dalyje. Stovi Klaipėdos švyturys, toliau vakaruose ant Šiaurinio molo iki II pasaulinio karo stovėjo ir Baltasis švyturys. Pramoninė teritorija, skirta naftos pramonei.

## Istorija

1796 m. Krantinėje pastatytas Klaipėdos švyturys, XIX a. pradžioje ji išpopuliarėjo kaip miestiečių pasivaikščiojimo vieta. 1861–1867 m. įrengtas patogus takas, 1892 m. pratęstas iki Girulių, pritaikytas ir dviračiams. Įrengtas restoranas poilsiautojams „Strandvilla“. XX a. pradžioje į Krantinę nutiestas Klaipėdos tramvajus, veikęs iki 1934 m. sezoniniu maršrutu nuo miesto centro. Aplink švyturį įsikūrė kelios sodybos, į rytus nuo Krantinės 1925 m. pastatytas Klaipėdos centrinis stadionas.

XX a. įrengtos ir išplėstos naftos talpyklos, sovietmečiu paverstos uždara zona, tad Krantinė kaip poilsiavietė panaikinta.

## Šaltiniai
Bukit Freizeris

**Bukit Freizeris** arba **Freizers Hilas** (, ) – kalnų kurortas Malaizijoje, Pahango valstijoje, Malakos pusiasalio centrinėje dalyje, Titivangsos kalnuose. Nutolęs ~65 km į šiaurę nuo Kvala Lumpūro, 16 km į pietvakarius nuo Raubo. Į kurortą, pastatytą ant septynių kalvų, veda vingiuoti kalnų serpantinai iš Raubo ir Kvala Kubu Bharu.

## Istorija
1890 m. škotų pirklys Luisas Džeimsas Freizeris (*Louis James Fraser*) šioje vietoje įkūrė alavo kasyklą Pamah Lebarą. 1910 m. Freizeris dingo (vėliau nustatyta, kad jis grįžo į Didžiąją Britaniją), o 1913 m. kasykla išseko. 1917 m. Singapūro vyskupas S. Dž. Fergiusonas-Deivisas čia ieškojo Freizerio, tačiau nors jo nerado, pastebėjo, jog ši vieta tinkama kalnų kurortui, kur būtų galima pasitraukti nuo karštų atogrąžų orų. 1919 m. pradėta kurorto statyba, o 1922 m. Freizers Hilas atidarytas lankymui. Įrengti golfo aikštynai, vilos, pastatytas viešbutis. XX a. pr. antroje pusėje kurortas patyrė nuosmukį.


Center PostOffice.JPG|Laikrodžio bokštas ir pašto skyrius
Shahzan Inn bird eye view 2020.jpg|*Shahzan Inn* viešbutis
Fraser's Hill Smokehouse.JPG|Viešbutis-restoranas
Tin Mining in the Gap, Pahang, c. 1906 (Colorized).jpg|Buvusi alavo kasykla 1906 m.


## Šaltiniai
Kameron Hailandsas

**Kameron Hailandsas** () – kurortinė sritis ir apygarda Malaizijoje, Pahango valstijos šiaurės vakaruose, Malakos pusiasalio centrinėje dalyje, Titivangsos kalnuose, ~90 km į rytus nuo Ipoho.

Būdingos vėsios aukštumos (siekia virš 1400 m aukštį), kur vidutinė metinė temperatūra laikosi ~18 °C. Vietovę XIX a. vid. apgyvendino britai, čia įkūrę kalnų kurortą, kurį pavadino Viljamo Kamerono, 1885 m. tyrinėjusio šią vietovę garbei. Pastatytos europietiško stiliaus vilos, viešbučiai. Kalnų šlaituose kinai įveisę terasinius daržus, kur augina vidurinių platumų augalus – braškes, pomidorus, kopūstus, salotas. Plyti didelės [arbatmedis|arbatmedžių]] plantacijos.

Kameron Hailandsas pasižymi vaizdingais kraštovaizdžiais, yra krioklių (Robinsono), čiabuvių gyventojų (*orang asli*) kaimų, veši rūko miškai. Tanah Ratoje įsiteigta bandomoji žemės ūkio stotis. Į Kameron Hailandsą veda kalnų keliai iš Tapaho, Kvala Lipiso, Ipoho.

2010 m. 39,4 % Kameron Hailandso gyventojų buvo kinai, 39,0 % – bumiputerai (malajai ir čiabuviai), 21,0 % – indai, 0,6 % – kiti.

Pagrindinės gyvenvietės: Ringletas, Tanah Rata, Brinčangas, Bertam Volis, Ki Farmas, Tringkapas, Kampung Kvala Terla.


Cameron Highlands from its summit (10498449354).jpg|Kalnų kraštovaizdžiai
Kampung Raja 3.jpg|Šiltnamių gausa kalnų šlaituose
Brinchang Town Centre 2012.JPG|Brinčangas
Malaysia - Cameron Highlands (26159416696).jpg|Arbatmedžių plantacijos
TanahRata mainstreet.jpg|Tanah Rata


## Šaltiniai
Bentongas

**Bentongas** () – miestas Malaizijoje, Malakos pusiasalyje, Pahango valstijoje, prie Bentongo upės, 50 km į šiaurės rytus nuo Kvala Lumpūro. Apygardos centras. Praeina Kvala Lumpūro–Kuantano kelias – svarbiausia transporto arterija, jungianti rytinę ir vakarinę Malakos pusiasalio pakrantes. Auginamos brazilinės hevėjos, kasama alavo rūda. Apylinkės pasižymi vaizdingais kraštovaizdžiais – yra kalnų kurortas Gentingo aukštumose, stūkso Rakos kalnas (914 m), krenta Čamango krioklys.

## Šaltiniai
Koen Oostenbrink

**Koenas Ostenbrinkas** (*Koen Oostenbrink*; g. 2000 m. sausio 26 d.) – futbolininkas iš Nyderlandų, saugas. Kitados atstovavo Nyderlandų U-17 rinktinei.

## Karjera
Futbolininko karjerą pradėjo gimtinėje. Priklausė VV UNA *(Voetbalvereniging UNA)* jaunimo komandoms. 2009 m. persikėlė į PSV. Nuo 2019 m. rungtyniavo klubo jaunimo komandoje Jong PSV. 

2021 m. perėjo į FC Eindhoven. Eerste divisie, antros pakopos pirmenybėse, sužaidė trisdešimt dvejas rungtynes ir pasižymėjo pelnydamas du įvarčius.

2024 m. sezone rungtyniavo Dundalk klube (Airija). 2024 m. sausio 3 d. klubas oficialiai pristatė naujoką. Premier divizione 2024 m. sužaidė keturiolika rungtynių.

### Alytaus „Dainava“
2025 m. vasario 20 d. tapo žinoma, kad futbolininkas atstovaus Alytaus „Dainavai“.

2025 m. vasario 28 d. oficialiai debiutavo Lietuvoje A lygos rungtynėse prieš „Kauno Žalgirį“. Varžovai nugalėjo alytiškius rezultatu 3-1. Futbolininkas rungtynes pradėjo startinėje sudėtyje ir žaidė iki finalinio švilpuko.

Po 2025 m. sezono klubas iškrito iš A lygos, žaidėjo kontraktas pratęstas nebuvo. Žaidėjas išvyko į Estijos klubą FC Nõmme United.

## Statistika
; A lygos statistika

Spalvų reikšmės:
:  rungtyniavo A lygoje;

## Pasiekimai
; TBA

## Išnašos

## Nuorodos
* alyga.lt svetainė
* SOCCERWAY
* Transfermarkt
* lietuvosfutbolas.lt
* Globalsportsarchive
Vyriausioji Rusijos geležinkelių bendrovė

**Vyriausioji Rusijos geležinkelių bendrovė** () – buvusi Rusijos-Prancūzijos akcinė bendrovė, įkurta 1857 m. siekiant tiesti ir eksploatuoti geležinkelio linijas Rusijos imperijoje. Uždaryta 1894 m.

## Istorija

1857 m. vasario 7 d. (pagal senąjį kalendorių – sausio 26 d.) caras Aleksandras II patvirtino Rusijos geležinkelių tinklo planą. Geležinkeliams valdyti buvo įkurta Vyriausioji Rusijos geležinkelių bendrovė, kurią įkūrė Sankt Peterburgo, Varšuvos, Londono, Paryžiaus, Amsterdamo, Berlyno bankininkai. Įstatinis kapitalas siekė 275 mln. rublių, Rusijos vyriausybė nuo šios sumos garantavo 5 proc. pelną.

Iš pradžių bendrovė turėjo 2 komitetus – Sankt Peterburge ir Paryžiuje; pastarasis prižiūrėjo statybų eigą ir vykdė finansų kontrolę. Bendrovės valdyba 1861 m. įsikūrė Sankt Peterburge, ją nuo bankroto yra gelbėjusi Rusijos vyriausybė. Tarp akcininkų buvo ir lietuvių kilmės inžinierius Stanislovas Kerbedis.

Bendrovės dėka nutiesti 3 geležinkeliai, bet darbai sekėsi gana sunkiai – iki 1861 m. vietoje numatytų 4000 varstų nutiesta tik 755 varstų geležinkelio, todėl vyriausybė skyrė 28 mln. rublių. 1862 m. atidaryti Peterburgo–Varšuvos geležinkelis ir Maskvos–Žemutinio Naugardo geležinkelis (iš viso apie 1700 km), 1 km kaina siekė apie 100 tūkst. rublių. 1868 m. perimtas Nikolajaus geležinkelis.

1894 m. visus tris geležinkelius perėmė valstybė. Nors valdomi ruožai buvo pelningi, bet tuo metu bendrovės skolos siekė 129,4 mln. aukso rublių. Bendra Varšuvos–Peterburgo ruožo išperkamoji vertė siekė 236,8 mln. aukso rublių. Bendrovė buvo uždaryta.

## Šaltiniai
Garissone Innocent

**Garisonas Inosentas** (*Garissone Innocent*, g. 2000 m. balandžio 16 d.) – Haičio ir Prancūzijos futbolininkas. Atstovavo Haičio nacionalinei futbolo rinktinei.

## Karjera
Kitados priklausė Paris Saint-Germain jaunimo ugdymo sistemai. Atstovavo PSG Akademijos komandoms. Debiutavo Paris Saint-Germain B (jaunimo) komandoje. 2020–2021 m. sezone nuomos pagrindais perleistas Caen klubui. Žaidė jaunimo komandoje ir debiutavo pagrindinėje komandoje. 2021 m. nuomos pagrindais buvo skolinamas Vannes klubui.

2022 m. rugsėjo 1 d. KAS Eupen klubas (Belgija) pranešė, kad pasirašyta trejų metų sutartis su vartininku, turėjusi galioti iki 2025 m. birželio 30 d.

### „Riterių“ klubas
2025 m. vasario 20 d. tapo žinoma, kad atstovaus „Riterių“ klubui.

2025 m. kovo 1 d. oficialiai debiutavo klube A lygos rungtynėse prieš „Sūduvą“. Futbolininkas susitikimą pradėjo startinėje sudėtyje ir žaidė iki finalinio švilpuko. Marijampolės „Sūduva“ rungtynes laimėjo rezultatu 4-3.

2025 m. gegužės 21 d. tapo žinoma, kad abipusiu susitarimu futbolininkas nutraukė sutartį su klubu.

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Statistika

## Išnašos

## Nuorodos
* alyga.lt svetainė
* SOCCERWAY
* Transfermarkt
* lietuvosfutbolas.lt
* Globalsportsarchive
Prioziornojė

**Prioziornoje** vadinamos gyvenvietės:

## Rusija

Kaliningrado srityje:
* Stablaukis (Prioziornojė) Černiachovsko rajone,
* Gerviškėnai Gusevo rajone.
Pahangas (upė)

**Pahangas** () – upė Malaizijoje, Malakos pusiasalio rytuose, Pahango valstijoje. Ilgiausia Malakos pusiasalio upė. Prasideda Dželajaus ir Tembelingo ištakomis Titivangsos kalnuose, Kameron Hailandso apygardoje. Suteka 16 km į šiaurę nuo Džerantuto. Nuo ten teka į pietus, o žemiau Temerloho pasuka į rytus. Žemupyje teka plačiomis aliuvinėmis žemumomis (iki 32 km pločio). Įteka į Pietų Kinijos jūrą ties Pekanu.

Pahangas laivuojama nedideliais laivais ~400 km nuo žiočių ruože. XV–XVI a. buvo svarbi transporto arterija, jungusi pusiasalio gilumą su pakrantėmis. Vėliau upe kėlėsi naujakuriai, pakrantėse kertant miškus plėstos kokospalmių, hevėjų plantacijos. Per musonų sezoną (lapkritis–vasaris) upė smarkiai ištvinsta.

## Šaltiniai
Cortuluá

**Cortuluá Fútbol Club S.A.**, o trumpai vadinamas **„Cortuluá“** – buvęs Kolumbijos futbolo klubas iš Tulua (*[[Kaukos Slėnio departamentas]]*). Dar žinomas kaip **Corporación Tuluá** arba pilnu pavadinimu **Corporación Club Deportivo Tuluá**. Iki 2022 m. pabaigos namų rungtynes žaidė Tulua miesto „Doce de Octubre“ stadione (), talpinančiame 16 tūkst. žiūrovų. 2023 m. namų rungtynes žaidė Jumbo miesto savivaldybės stadione (), talpinančiame 3,5 tūkst. žiūrovų.

## Istorija
1967 m. spalio 16 d. įkurtas klubas. Kitados žaidė Categoría Primera B bei Categoría Primera A. Rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje, tačiau įsitvirtinti stipriausioje šalies lygoje ilgam nepavykdavo. 2022 m. sezone liko dvidešimtoje vietoje bendroje įskaitoje, o perskaičiavus pasiekimus pagal lygos metodikas, buvo perkelti į žemesnį divizioną. 

Po komandos iškritimo iš „Primera A“ klubo savininkas Ignacio Martán paskelbė apie savo ketinimus perkelti Cortuluá klubą iš Tulua, motyvuodamas finansinės paramos iš vietos administracijos stoka. 2022 m. gruodžio 14 d. Generalinė DIMAYOR asamblėja patvirtino Cortuluá pasiūlymą nuo 2023 m. perkelti savo namų rungtynes ​​iš Tulua miesto  į Jumbo miestelį (Kaukos Slėnio departamentas).

Nuo 2023 m. rungtyniavo Categoría Primera B, o namų rungtynes perkėlė į Jumbo miesto savivaldybės stadioną. Planuota pakeisti prekės ženklą į Yumbo Industriales FC per šešis mėnesius, tačiau šis pasiūlymas liko neįgyvendintas.

2023 m. pabaigoje Cortuluá klubas paprašė namų stadiono pakeitimo. Planuota persikelti į Palmirą. 2023 m. gruodžio 12 d. prašymą patvirtino DIMAYOR. 

2024 m. sausio 10 d. Palmiros mieste šio klubo pagrindu įkurtas Internacional FC de Palmira.

## Laimėjimai
;  Categoría Primera B
*  **Nugalėtojai (2):** 1993, 2009 m.

; U-20 Copa Libertadores
*  **Trečioji vieta (1):** 2016 m.

## Sezonai

; Pastarųjų metų sezonai

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose rungtyniavo tradicine apranga

* Išvykose rungtyniavo atsargine apranga

* Trečioji apranga

; Aprangų gamintojai 
*  Kimo (2012–2015);
*  Keuka (2015–2019);
*  Hillside (2020–2023);

## Garsesni žaidėjai
; Futbolininkai, atstovavę Kolumbijos nacionalinei rinktinei
*  Hamilton Ricard, puolėjas (2003);
*   Mario Yepes, gynėjas (1995–1997);
; Užsieniečiai
* Rolan de la Cruz, saugas;
* Danny Quendambú, puolėjas;
*  Román Torres, gynėjas;
* Alejandro Vélez, saugas;
* Hárold Cummings, gynėjas;
* Rafael Dudamel, vartininkas;
* Edgar Pérez Greco, saugas;

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Globalsportsarchive
Sadovas

**Sadovas** gali reikšti gyvenvietes:
* miestas Bulgarijoje;
* kaimas Lenkijoje;
* Didieji Kakšiai Rusijoje, Kaliningrado srityje.
Tahanas

**Tahanas** () – kalnas Malaizijoje, Malakos pusiasalyje, Titivangsos kalnų Tahano kalnagūbryje; aukščiausia Vakarų Malaizijos vieta (aukštis 2187 m). Stūkso ties Pahango ir Kelantano valstijų riba ir yra centrinis Taman Negaros nacionalinio parko objektas.

Tahano kalnagūbris driekiasi į vakarus nuo Pagrindinio kalnagūbrio ir tęsiasi į pietus nuo Tahano kalno ~120 km pro Terenganu stalkalnius. Sudarytas iš kvarcito ir skalūnų, todėl augalija gana skurdi. Už Rompino upės kalnagūbris tęsiasi kaip atskiri kalnų masyvai iki pat Singapūro.

Tahano kalnas pasiekiamas trasa iš Kvala Tahano gyvenvietės.

## Šaltiniai
Grigalius Nazianzietis

**Grigalius Nazianzietis** (, apie 329 m. Arianze – 390 m. sausio 25 d. Arianze), dar žinomas kaip **Grigalius Teologas**, – ankstyvosios Romos krikščionių bažnyčios teologas ir prelatas, 380–381 m. ėjęs Konstantinopolio arkivyskupo pareigas. Dėstė retoriką. Kaip klasikinio išsilavinimo oratorius ir filosofas, jis į ankstyvąją Bažnyčią įnešė helenizmo, įtvirtindamas Bizantijos teologų ir bažnyčios pareigūnų paradigmą.

Grigalius padarė didelę įtaką Trejybės teologijos formavimuisi tarp graikakalbių ir lotynakalbių teologų, todėl prisimenamas kaip „Trejybės teologas“. Daug jo teologinių darbų tebedaro įtaką šiuolaikiniams teologams, ypač santykio tarp Trejybės Asmenų aiškinime. Kartu su broliais Bazilijumi Cezarėjiečiu ir draugu Grigaliumi Nisiečiu žinomas kaip vienas iš Kapadokijos tėvų.

Būdamas 381 m. vykusio Konstantinopolio I susirinkimo pirmininku lėmė svarbių nutarimų priėmimą.

Grigalius Nazianzietis laikomas šventuoju tiek Rytų, tiek Vakarų krikščionybėje. Katalikų Bažnyčioje jis priskiriamas prie Bažnyčios mokytojų; Rytų Stačiatikių ir Rytų Katalikų Bažnyčiose garbinamas kaip vienas iš trijų šventųjų hierarchų kartu su Bazilijumi Cezarėjiečiu ir Jonu Auksaburniu. Rytų ir Vakarų krikščionybėje laikomas vienu iš Bažnyčios Tėvų. Laikytas Kotromaničių dinastijos ir viduramžių Bosnijos globėju XV a. pirmoje pusėje. Tuo tarpu šventasis Jurgis stebukladarys, – bent nuo XIII a. vid., nors popiežius jį patvirtino daug vėliau, 1461 m. XV a. pab. šventasis Grigalius Didysis jau buvo laikomas ir valstybės, ir dinastijos globėju.

Vienas iš trijų vyrų Ortodoksų Bažnyčios gyvenime, kuriems oficialiai suteiktas „teologo“ vardas (kiti du – Jonas Patmietis (evangelistas) ir Simonas Naujasis Teologas).

Vaizduojamas vyskupo drabužiais su rankraščiu, laiminantis. Poetų ir derliaus globėjas.

## Šaltiniai
Edigėjus (epas)

**Edigėjus** – totorių, baškirų, nogajų, kazachų, uzbekų, karakalpakų ir Vakarų Sibiro tiurkų tautų herojinis epas. Šiame epe pasakojama, kas dėjosi XIV a. pab. įsigalint mangitų emyrui Edigėjui, bei apie jo vaidą su Tochtamyšu, Aukso ordos chanu. Esama genealoginio epo sąvado „Keturiasdešimt karžygių“, į kurį surinktos kazachų legendos apie Edigėjų. Tautiniai epo variantai išreiškia tų tautų istoriją ir kultūrą.

## Išnašos
Balgardis

**Balgardis** () – buvusi gyvenvietė Kaliningrado srities šiaurinėje dalyje, dabar pietrytinis Tilžės priemiestis.

## Istorija

Buvęs dvaras, vėliau Tilžės priemiestis prie Tilželės upės pabalių. XVIII–XX a. buvo Balgardžio valsčius. 1807 m. birželio 18 d. Balgardyje buvo apsistojęs Napoleonas. Po savaitės, birželio 25 d. jis Nemune ant plausto susitiko su caru Aleksandru I, o liepos 7 d. sudarė Tilžės taiką, kuri galiojo iki 1812 m., carinės Rusijos kariuomenė čia įžengė per Kūčias gruodžio 24 d.

Iki II pasaulinio karo buvo sodybų kvartalai, maudyklės prie upės tvenkinio.

## Šaltiniai

## Nuorodos
*
Grigalius Nisietis

**Grigalius Nisietis** arba **Grigalius Nysietis** ( arba ), apie 335 m. Cezarėjoje – apie 394 m. Nisoje) – ankstyvųjų laikų romėnų krikščionių prelatas, teologas mistikas, 372–376 m. ir nuo 378 m. iki mirties ėjęs Nisos vyskupo pareigas. Garbinamas kaip šventasis stačiatikybėje, katalikybėje, Rytų stačiatikybėje, anglikonybėje ir liuteronybėje. Kartu su vyresniuoju broliu Bazilijumi ir jų draugu Grigaliumi Nazianziečiu bendrai vadinami Kapadokijos tėvais.

Grigalius neturėjo tokių organizacinių gebėjimų kaip jo brolis Bazilijus ir tokios įtakos kaip Grigalius Nazianzietis, tačiau buvo eruditas krikščionių teologas, daug prisidėjęs prie Trejybės doktrinos ir Nikėjos tikėjimo išpažinimo. Grigaliaus filosofiniams raštams įtakos turėjo Origenas. Nuo XX a. vid. akademinėje bendruomenėje labai išaugo susidomėjimas Grigaliaus darbais, ypač susijusiais su visuotiniu išganymu, dėl ko kvestionuojami daugelis tradicinių jo teologijos aiškinimų.

Ankstyvoji krikščionybė Kapadokijoje, kur gyveno Grigalius, išplito palyginti vėlai – II a. pab. Aleksandras Jeruzalėnas buvo pirmasis provincijos vyskupas III a. pr. ir vid.; tuomet krikščionys patyrė uolius vietinės romėnų valdžios persekiojimus. Bendruomenė išliko labai maža visą III a.. 250 m., kai Grigalius Taumaturgas buvo įšventintas į vyskupus, Cezarėjoje buvo tik septyniolika Bažnyčios narių.

Kapadokijos vyskupai aktyviai dalyvavo Pirmajame Nikėjos Susirinkime. Dėl plataus gyventojų pasiskirstymo buvo paskirti kaimo vyskupai (*χωρεπίσκοποι*), turėję padėti Cezarėjos vyskupui. IV a. pab. jų buvo apie 50. Grigaliaus gyvenimo laikotarpiu Kapadokijos krikščionys buvo pamaldūs, ypač buvo gerbiami keturiasdešimt Sebastės kankinių ir šventasis Jurgis, kuriems atstovavo nemažai vienuolių. Buvo ir eretiškų krikščionybės atšakų šalininkų, ypač arijonų, enkratitų ir mesaliečių. Grigalius Nisietis buvo aršus arijonų oponentas.

Vaizduojamas vyskupo drabužiais, laikantis Evangeliją, kartais su Bazilijumi Didžiuoju.

2015 m. lietuvių kalba išleistos Grigaliaus Nisiečio „Homilijos apie palaiminimus“.

## Teologija
Daug panašumų tarp Grigaliaus teologijos ir neoplatonizmo, ypač Plotino filosofijos. Labiausiai sieja mintis, kad Dievo tikrovė žmogui yra visiškai nepažini ir kad žmogus gali išvysti Dievą tik dvasinėje kelionėje, kurioje pažinimas (*[[gnosis|γνῶσις]]*) atmetamas, o jo vietą užima kontempliacija. Tačiau Grigalius savo veikale nemini nė vieno neoplatonizmo filosofo ir yra tik viena ginčytina ištrauka, kurioje galbūt tiesiogiai cituojamas Plotinas. Tikėtina, kad Grigalius buvo susipažinęs su Plotinu ir galbūt kitais neoplatonizmo atstovais. Kita vertus, tarp neoplatonizmo ir Grigaliaus mokymo esama kai kurių reikšmingų skirtumų, pavyzdžiui, Grigalius teigė, kad grožis ir gėris yra lygiaverčiai, o tai prieštarauja Plotino požiūriui, kad tai dvi skirtingos savybės.

## Šaltiniai
Román Torres

**Romanas Aurelianas Toresas Morsiljas** (*Román Aureliano Torres Morcillo*; g. 1986 m. kovo 20 d.) – buvęs Panamos futbolininkas, gynėjas.

## Karjera
Karjerą pradėjo Panamos klube „Chepo“ klube. 2005 m. perėjo į San Francisco FC. 2006 m. atstovavo Cortuluá (Kolumbija).

2007–2015 m. priklausė La Equidad (Kolumbija). 2010 m. nuomos pagrindais perleistas Atlético Junior (Kolumbija). 2011 m. paskolintas Atlético Nacional. 2012–2015 m. perleistas Millonarios.

2015–2019 m. priklausė Seattle Sounders (JAV). 2019 m. sužaidė Tacoma Defiance komandoje.

2020 m. rungtyniavo Inter Miami CF (JAV). 2019 m. gruodžio 29 d. paskelbta, kad rungtyniaus 2020 m. MLS sezone Intero klube.

2020 m. rugsėjo 28 d. grįžo į Seattle Sounders FC.

2021 m. sausio mėn. persikėlė į Cartaginés (Kosta Rika). 2021 m. grįžo į Panamą, kur prisijungė prie CD Universitario.

Nuo 2023 m. žaidė šou futbolą Dallas Sidekicks, vėliau perėjo į Tacoma Stars.

## Rinktinė
2005 m. liepos 17 d. debiutavo Panamos rinktinėje rungtynėse prieš Pietų Afriką. Pagrindinis laikas baigėsi esant lygiam rezultatui 1-1, o baudinių serijos metu Panamos futbolininkai palaužė varžovus (5-3).

2010 m. kovo 3 d. pelnė pirmąjį savo įvartį atstovaudamas panamos rinktinei draugiškose rungtynėse prieš Venesuelą. Panama palaužė varžovus rezultatu 2-1.

Atstovavo šaliai daugelyje CONCACAF Aukso taurės, Centrinės Amerikos taurės varžybų.

## Laimėjimai

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Išnašos

## Nuorodos
* Transfermarkt
Verdeno mūšis

Verdeno mūšis, vykęs 1916 m. vasario 21 d. – gruodžio 18 d., buvo vienas ilgiausių ir kruviniausių Pirmojo pasaulinio karo mūšių, įvykęs prie Verdeno miesto Šiaurės Prancūzijoje. Šis mūšis baigėsi sąjungininkų pergale prieš Vokietijos kariuomenę.

Vokiečių puolimas prasidėjo, kai jie smogė prancūzų gynybos linijoms Verdeno sektoriuje. Vokietijos puolimas buvo ne tik strateginė operacija, bet ir psichologinė ataka, nes Prancūzijos karinė vadovybė ir visuomenė laikė Verdeną svarbiu gynybinio pasipriešinimo simboliu. Be to, tai buvo labai svarbi strateginė pozicija, todėl Vokietijos aukštieji karininkai, vadovaujami feldmaršalo Ericho von Falkenhayno tikėjosi, kad intensyvus puolimas Verdeno sektoriuje, kur buvo įtvirtinta stipri prancūzų gynyba, privers patirti daug nuostolių, sukels moralinį nuosmukį ir privers Prancūziją ieškoti taikos.

### Mūšio eiga
Verdeno mūšis prasidėjo 1916 m. vasario 21 d., kai vokiečių artilerija pradėjo vieną intensyviausių apšaudymų karo istorijoje. Po masinio bombardavimo vokiečių pajėgos, vadovaujamos Kronprinco Vilhelmo, pradėjo puolimą. Pradiniai vokiečių laimėjimai buvo reikšmingi: jie užemė Douaumont fortą, svarbią prancūzų tvirtovę. Tačiau prancūzai, vadovaujami generolo Filipo Peteno, atkakliai gynėsi.

Prancūzai, nors ir patyrė didelius nuostolius, sugebėjo stabilizuoti frontą. Petenas organizavo efektyvų karių rotacijos mechanizmą ir nuolat tiekė atsargas per vadinamąjį "šventąjį kelią" (Voie Sacrée). Vokiečių pajėgos nesugebėjo pralaužti prancūzų gynybos ir vasaros pabaigoje puolimas išsikvėpė.

Rudenį prancūzai pradėjo kontrpuolimus, kurių metu buvo atkovota didelė dalis prarastų teritorijų, įskaitant svarbias fortifikacijas, tokias kaip Douaumont fortą. 1916 m. lapkričio ir gruodžio mėnesiais prancūzų pajėgos surengė lemiamus puolimus, siekdamos galutinai išstumti vokiečius iš užimtų pozicijų, vokiečių pajėgos buvo priverstos trauktis. Gruodžio 18 d. prancūzai paskelbė pergalę.

### Mūšio pasekmės
Verdeno mūšis baigėsi 1916 m. gruodžio 18 d. Prancūzija išsaugojo savo teritoriją, tačiau abi pusės patyrė didžiulius nuostolius. Skaičiuojama, kad prancūzai prarado apie 400,000 karių, vokiečiai apie 350,000.

Verdeno mūšis padidino prancūzų tautinę dvasią. Taip pat jis privertė Vokietiją permąstyti savo karo strategiją ir pereiti prie gynybinių veiksmų. Jis tapo Pirmojo pasaulinio karo beprasmiškų aukų simboliu, parodydamas karo technologijų ir gynybos sistemos efektyvumą, tačiau kartu ir karo siaubą bei didžiules žmogiškąsias netektis.

## Šaltiniai
 Herwig, H. (2009). *The Marne, 1914: The Opening of World War I and the Battle that Changed the World*
Daniels Nosegbe-Suško

**Danielius Nosegbė-Suško** arba **Daniels Suško** (; g. 1994 m. rugsėjo 14 d.) – Latvijos futbolininkas, gynėjas. Atstovavo Latvijos U-17, U-19 jaunimo rinktinėms.

## Karjera
Karjerą pradėjo Latvijoje. Priklausė „Skonto“ Futbolo Akademijai. 2021 m. persikėlė į „Riga“ klubą ir žaidė jaunimo komandoje.

Atkreipė „Napoli“ skautų dėmesį ir sulaukė kvietimo persikelti į Italiją. 2022–2023 m. sezone rungtyniavo Napoli U19 komandoje.

2023–2024 m. priklausė „Avellino“ klubui (Italija). Žaidė jaunimo komandoje, o Serie C taip ir nedebiutavo.

2024 m. vasarą grįžo į Latviją, kur atstovavo AFA Olaine. Žaidė Latvijos Pirmoje lygoje.

### FC Džiugas
2025 m. vasario 21 d. pranešta, kad atstovaus „Džiugo“ klubui.

2025 m. kovo 2 d. debiutavo A lygos rungtynėse prieš Vilniaus „Žalgirį“. Po permainingos kovos nugalėjo vilniečiai rezultatu 2-1.

2025 m. liepos 13 d. tapo žinoma, kad futbolininkas persikėlė į „Samtredia“ klubą (Sakartvelas). Tuo metu (2025 m. sezone, liepos mėn.) „Samtredia“ futbolininkai žaidė Antrojoje nacionalinėje lygoje, kur užėmė devintąją vietotą tarp dešimties dalyvių.

## Statistika
; A lygos statistika

Spalvų reikšmės: 
: rungtyniavo A lygoje;

## Laimėjimai

## Rinktinės
; Latvijos U-15 rinktinė
2019 m. pakviestas į Latvijos U-15 rinktinę. 2019 m. spalio 17 d. debiutavo rungtynėse prieš Airiją. Varžovai nugalėjo rezultatu 3-1. 2019 m. spalio 19 d. žaidė prieš Liuksemburgą (0-0). 2019 m. spalio 21 d. pelnė įvartį rungtynėse prieš Farerų Salas. Latviai sutriuškino varžovus rezultatu 7-0.

; Latvijos U-17 rinktinė
2020 m. pakviestas į Latvijos U-17 rinktinę. 2020 m. rugpjūčio 28 d. debiutavo 2020 m. Baltijos taurės U-17 turnyro rungtynėse prieš Estiją. Latviai sutriuškino varžovus rezultatu 4-0. 2020 m. rugpjūčio 30 d. žaidė prieš Lietuvą. Susitikimas baigėsi lygiosiomis 1-1.

; Latvijos U-19 rinktinė
2022 m. pakviestas į Latvijos U-19 rinktinę. 2022 m. birželio 9 d. debiutavo 2022 m. Baltijos taurės U-19 turnyro rungtynėse prieš Estiją. Latviai sutriuškino varžovus rezultatu 7-1. 2022 m. birželio 11 d. žaidė 2022 m. Baltijos taurės U-19 turnyro rungtynėse prieš Lietuvą. Susitikimas baigėsi lygiosiomis 1-1. 2022 m. rugsėjo 27 d. žaidė prieš Lietuvą 2023 m. Europos U-19 čempionato atrankos turnyro rungtynėse. Minimalia persvara 1-0 pergalę šventė Latvijos futbolininkai.

## Išnašos

## Nuorodos
* alyga.lt svetainė
* [ SOCCERWAY]
* Transfermarkt
* lietuvosfutbolas.lt
* Globalsportsarchive
* fcdziugas.lt svetainė
Taman Negaros nacionalinis parkas

**Taman Negaros nacionalinis parkas** ( 'Malaizijos valstybinis parkas') – saugoma gamtos teritorija Malaizijoje, Malakos pusiasalio vidurio rytinėje dalyje, ~200 km į šiaurės rytus nuo Kvala Lumpūro, Pahango, Kelantano ir Terenganu valstijose. 1925 m. įsteigtas medžioklės draustinis, 1938 m. pertvarkytas į Karaliaus Jurgio V nacionalinį parką. Po Malaizijos nepriklausomybės pervadintas dabartiniu pavadinimu, gerokai išplėstas.

Didžiąją dalį parko užima atogrąžų džiunglės, kurioms, manoma, yra apie 130 milijonų metų. Į parko teritoriją taip pat patenka Titivangsos kalnų masyvai su aukščiausia pusiasalio vieta – Tahano kalnu (2187 m). Žmogaus mažai paliestuose miškuose auga tūkstančiai augalų rūšių – tarp jų išlakiosios kompasijos, įvairios šorėjos, ant medžių veši orchidėjos, auga dideliais žiedais pasižyminčios Arnoldo raflezijos. Taman Negaros nacionaliniame parke gausu beždžionių (tarp jų – krabaėdžių makakų), ~150 tūkst. vabzdžių, 25 tūkst. kitų bestuburių, 675 paukščių, 270 roplių, 250 gėlavandenių žuvų, 200 žinduolių rūšių. Parke sutinkami daugelyje kitų Pietryčių Azijos vietų išnykę gyvūnai – malajiniai tigrai, indokininiai leopardai, azijiniai drambliai, gaūrai, zambarai, labai reti sumatriniai raganosiai, baltaliemeniai tapyrai.

Parko teritorijoje gyvena Malaizijos čiabuvių (*orang asli*) tautos – batekai, teniarai, senojai ir kiti.


Fig Tree Buttress Roots (Ficus sp.) (8727707129).jpg|Fikuso šaknys parko džiunglėse
凤冠火背鹇 (36064966240).jpg|Kuoduotosios lofuros parke
Canopy Walkway- Taman Negara - panoramio.jpg|Medžių lajų takas
Taman Negara National Park OMIMG 20190712 095056.jpg|Kvala Tahano gyvenvietė parko teritorijoje


## Šaltiniai
Batu urvai

**Batu urvai** (, ) – klintinių urvų kompleksas Malaizijoje, Selangoro valstijoje, Batu Keivso mieste, Kvala Lumpūro aglomeracijos šiaurinėje dalyje. Svarbus Malaizijos hinduistų piligriminis objektas bei turistų lankytinas objektas. Pavadinti pagal netoliese tekančią Batu („uolų“) upę.

Iki 1878 m. Batu urvai buvo žinomi tik vietos gyventojams, tačiau juos išgarsino amerikiečių gamtininkas Viljamas Templas. 1891 m. Malajos hinduistų bendruomenės lyderis Tambusamis Pilajus urvuose pastatydino šventyklą. Teigiama, kad jį tam įkvėpusi urvo anga, panaši į dievo Murugano strėlę. Nuo 1892 m. Batu urvuose pradėta švęsti kasmetinė šventė, skirta Muruganui, nuo tol urvai tapo piligrimystės objektu.

2006 m. prie įėjimo į urvą pastatyta 42,7 m aukščio paauksuota Murugano statula. Į urvus, esančius ties didele klintine atodanga, veda platūs laiptai, kur lankytojus neretai puldinėja makakos. Laiptų viršuje yra įėjimas į didžiausią – Šventyklos arba Katedros – urvą. Jo viduje yra didžiausia iš Batu šventyklų. Apatinėje laiptų dalyje yra įėjimas į Tamsųjį urvą, kuris lankytojams atvertas ne visada. Dar keletas urvų yra ties laiptų apačia. Į Ramajanos urvą įėjimą žymi beždžionių dievo Hanumano skulptūra. Urvo viduje yra dioramų, vaizduojančių Ramajanos epo siužetus. Vilos urve įrengtas muziejus ir skulptūrų bei paveikslų ekspozicija.


Batu Caves Sri Subramaniam Temple, Kuala Lumpur (10184880654).jpg|Šventyklos urvas
Batu Temple Malaysia - panoramio - Chanilim714.jpg|Hanumano statula
Batu Caves. Sri Venkatachalapathi and Alamelu Temple. 2019-12-01 11-31-21.jpg|Šri Venkatačalapačio šventyklos gopura
55 Rama and Sita Betrothed (9122906005).jpg|Ramajanos epizodo diorama


## Šaltiniai
Lytinis dauginimasis

**Lytinis dauginimasis** – dauginimosi būdas, kai tam, kad organizmas susilauktų palikuonių, reikalingos dvi gametos – kiaušialąstė ir spermatozoidas. Anizogamijai reikalingos dvi skirtingos lytys – patelė ir patinėlis (žmonių atveju vadinama vyru ir moterimi). Izogamijos atveju organizmų gametos morfologiškai vienodos, heterogamijos – morfologiškai skirtingos, judrios. Lytinis dauginimosi būdas, kai susilieja dvi to paties individo gametos arba du vienos ląstelės branduoliai, vadinamas autogamija, kai 2 individai – hologamija.

Priešingas lytiniam dauginimuisi yra nelytinis dauginimosi būdas. Lytinis dauginimasis yra evoliuciškai naujesnis; jo privalumas – užtikrinama didesnė genetinė įvairovė, leidžianti geriau prisitaikyti prie besikeičiančių aplinkos sąlygų. Skirtingi organizmai naudoja skirtingas lytinio dauginimosi strategijas, pritaikytas prie aplinkos sąlygų ir gyvenimo būdo.

Lytinis dauginimasis labiausiai paplitęs tarp daugialąsčių eukariotų – gyvūnų, grybų ir augalų. Lytiškai dauginasi ir kai kurie vienaląsčiai eukariotai. Lytinis dauginimasis nebūdingas prokariotams, t. y., vienaląsčiams, neturintiems ląstelės branduolio (bakterijoms ir archėjoms). Kita vertus, kai kurių bakterijų dauginimosi būdai (bakterijos konjugacija, transformacija ir transdukcija) gali būti laikomi analogiški lytiniam dauginimuisi, nes procesų metu sukuriama nauja genetinė informacija. Kai kurie baltymai ir kitos lytiniam dauginimuisi svarbios savybės galėjo atsirasti jau bakterijose, tačiau manoma, kad lytinis dauginimasis išsivystė eukariotų protėvyje.

Pirmieji suakmenėję eukariotų lytinio dauginimosi įrodymai yra iš Stenio periodo ir siekia 1,05 mlrd. metų pr. m. e.

Lytinio dauginimosi evoliucija laikoma paradoksalia – nelytinis dauginimasis turėtų būti pranašesnis, nes kiekvienas sukurtas naujas organizmas gali išnešioti savo palikuonis. Tai reiškia, kad nelytiškai besidauginančiai populiacijai būdingas gebėjimas su kiekviena karta augti vis sparčiau. Lytinio dauginimosi trūkumai – besidauginančiam organizmui reikalingas partneris, o anizogamijos atveju palikuonis išnešioti gali tik apie 50 % populiacijos, taip pat tai, kad besidauginantis organizmas gali perduoti tik 50 % savo genų. Kita vertus, vienas neabejotinas lytinio dauginimosi privalumas yra tas, kad jis didina genetinę įvairovę ir trukdo kauptis žalingoms genetinėms mutacijoms.

## Šaltiniai

## Taip pat skaitykite
* Biologinė lytis
* Dauginimasis
* Hermafroditas
* Heteroseksualumas
* Lytiniai santykiai
Akpe Victory Maduabuchukwu

**Akpė Viktori Maduabučukvu** (; g. 2006 m. liepos 19 d.) – Nigerijos futbolininkas, saugas.

## Karjera
Profesionalo karjerą pradėjo gimtinėje.

### Gargždų „Banga“
2025 m. vasario 16 d. tapo žinoma, kad futbolininkas persikėlė į Gargždų „Bangą“.

2025 m. kovo 30 d. debiutavo A lygoje rungtynėse prieš „Panevėžį“. Susitikimas baigėsi lygiosiomis 1-1. Susitikimą pradėjo ant atsarginių suolelio, o aikštėje pasirodė po keitimo 88 minutę vietoje Dovydo Norvilo ir žaidė iki finalinio švilpuko.

### Vėlesnė karjera
2026 m. sausio 9 d. oficialiai paskelbta, kad Vengrijos klubas Zalaegerszegi TE išpirko žaidėją.

2026 m. vasario 1 d. debiutavo NBI rungtynėse prieš Nyíregyháza Spartacus FC. Susitikimą pradėjo kaip atsarginis, o aikštėje pasirodė po keitimo rungtynių pabaigoje. Namuose žaidę Zalaegersego futbolininkai nusileido varžovams minimalia persvara 0–1.

2026 m. vasario pelnė savo pirmąjį įvartį rungtynėse prieš DVTK. Susitikimą pradėjo kaip atsarginis, o aikštėje pasirodė po keitimo antrojo kėlinio viduryje, kai varžovai pirmavo (1–0). Rungtynių pabaigoje Akpė pelnė įvartį ir išlygino rezultatą.

## Statistika
; A lygos statistika

Spalvų reikšmės:
:  rungtyniavo A lygoje;

## Pasiekimai
; Asmeniniai pasiekimai
: TBA

## Išnašos

## Nuorodos
* alyga.lt svetainė
* SOCCERWAY
* Transfermarkt
* lietuvosfutbolas.lt
* Globalsportsarchive
Telmanovas

**Telmanovas** gali reikšti gyvenvietes:

## Rusija

Kaliningrado srityje:
* Didlaukiai Černiachovsko rajone,
* Richau (Telmanovas) Gvardeisko rajone.

## Ukraina
* Telmanovė, agromiestelis Donecko srityje.
Rokaičiai

**Rokaičiai** () – buvusi gyvenvietė Kaliningrado srities šiaurinėje dalyje, Slavsko rajone, 2 km į šiaurę nuo Joneikiškės.

## Gyventojai

Kaimas garsėjo Zaunių sodyba. Čia gimė kultūros veikėjai Dovas Zaunius (1845), Morta Zauniūtė, Dovas Zaunius (1892). Zaunių namai buvo lietuvybės židinys.

## Šaltiniai

## Nuorodos
*
Ušakovas

**Ušakovu** vadinamos gyvenvietės:

## Rusija

Kaliningrado srityje:
* Kutkiemis Černiachovsko rajone,
* Gurjevsko rajone:
** Pokarbiai,
** Šventmiškis,
* Strepkai Oziorsko rajone.
Uzlovojė

**Uzlovoje** vadinamos gyvenvietės:

## Rusija

Kaliningrado srityje:
* Nojendorfas (Uzlovojė) Gurjevsko rajone,
* Krasnoznamensko rajone:
** Antagminėliai,
** Barašėliai,
** Kamantai (Uzlovojė),
** Rautenberkis,
* Plakbūdžiai Oziorsko rajone.

## Ukraina
* Batiovas, miesto tipo gyvenvietė Užkarpatės srityje.
Vesiolojė

**Vesioloje** vadinamos gyvenvietės:

## Rusija
* Balga, kaimas Kaliningrado srities Bagrationovsko rajone.

## Ukraina
* Veselė, miesto tipo gyvenvietė Zaporožės srityje.
Gaviezės geležinkelio stotis

: *Šis straipsnis – apie buvusią Gruobinios stotį Liepojos–Romnų geležinkelio ruože. Pačiame Gruobinios mieste buvusi stotis vadinosi [[Gruobinios geležinkelio stotis]].*

**Gaviezės geležinkelio stotis** (1871–1904 m. ***Gruobinios geležinkelio stotis***) – buvusi stotis į pietus nuo Gaviezės ir į pietryčius nuo Gruobinios, tarp latvių Priekulės ir Liepojos stočių, buvusiame Liepojos–Romnų geležinkelio ruože.

## Istorija

Gruobinios geležinkelio stotis atidaryta 1871 m. prie Liepojos–Romnų geležinkelio kaip IV klasės stotis. 1904 m. ji pervadinta Gaviezės vardu, kadangi pačioje Gruobinioje atidaryta Gruobinios geležinkelio stotis prie Liepojos–Aizputės geležinkelio ruožo. 1908 m. pastatyti stoties rūmai, dviejų aukštų pastatas nesimetriškais flygeliais. 1919 m. stotis pervadinta Gavieznės, 1927 m. – vėl Gaviezės vardu. 1952 m. stočiai priklausė 2 iešmininkų postai, rampa, 3 gyvenamieji namai.

1998 m. keleivinių traukinių eismas pro Gaviezės stotį uždarytas, 2012 m. bėgiai išardyti.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Liba Mellere. No Kurzemes vēstures. Gavieze, stacija zudušajam dzelzceļam. 2021-05-11, Lsm.lv
* Станция Гавиезе (закр.) (Railwayz.info)
Deportes Quindío

**Deportes Quindío**, o trumpai vadinamas **„Deportes Quindío“** – Kolumbijos futbolo klubas iš Armenijos miesto (Kindijaus departamentas). Dar žinomas kaip **Corporación Deportes Quindío**.

Namų rungtynes žaidžia „Sentenarijo“ stadione (), talpinančiame 20,7 tūkst. žiūrovų.

## Istorija
Įkurtas 1961 m. sausio 20 d. Rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje. 2001 m. sezoną praleido Categoría Primera B. Nuo 2002 m. sezono vėl žaidė stipriausioje šalies futbolo lygoje. 2013 m. sezone Categoría Primera A buvo vieni prasčiausių ir iškrito į žemesnį divizioną. Nuo 2014 m. sezono žaidė Categoría Primera B. 2020 m. sezone lygoje buvo vieni geriausių ir pateko į pajėgiausią divizioną.

2021 m. sezone rungtyniavo Categoría Primera A. Perskaičiavus pasiekimus pagal lygos metodikas, buvo perkelti į žemesnį divizioną. Nuo 2022 m. rungtyniavo Categoría Primera B.

## Laimėjimai
;  Categoría Primera A
*  **Nugalėtojai (1):** 1956 m.
;  Categoría Primera B
*  **Nugalėtojai (1):** 2001

## Sezonai
; Pastarųjų metų sezonai

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose rungtyniauja tradicine apranga

; Aprangų gamintojai 
*  Adidas (nežinomi metai);
*  Vicbay (nežinomi metai);
*  Boman (nežinomi metai);

## Garsesni žaidėjai
; Futbolininkai, atstovavę Kolumbijos nacionalinei rinktinei
*  Jorge Bermúdez, gynėjas;
*  Óscar Córdoba, vartininkas;
*  Hugo Galeano, gynėjas;
*  Rubén Darío Hernández, puolėjas;
*  Jaime Morón, puolėjas;
*  Hugo Rodallega, puolėjas;
*  León Villa, gynėjas;

## Treneriai
*  Óscar Quintabani (2019 m. gruodžio – 2023 m. spalio)
*  Rubén Darío Hernández (2023 spalio – 2024 gruodžio)
*  Carlos Eduardo Velasco (2025 – )

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* facebook paskyra
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Vesiolovka

**Vesiolovka** vadinamos gyvenvietės:

## Rusija

Kaliningrado srityje:
* Jučiai (Vesiolovka) Černiachovsko rajone,
* Silkaimis Gurjevsko rajone,
* Bervaldė Svetlo mieste.
Višniovka

**Višniovka** (arba ***Višnevka***) vadinamos gyvenvietės:

## Rusija

Kaliningrado srityje:
* Blestava Gurjevsko rajone,
* Lazdynėliai (Višnevka) Gusevo rajone,
* Lysaičiai Slavsko rajone.
Šv. Agnietė iš Prahos

**Šv. Agnietė iš Prahos** arba **Šv. Agnietė Bohemietė** (, 1211 m. sausio 20 d. Praha – 1282 m. kovo 2 d. Praha) – Romos katalikų bažnyčios šventoji, šv. Klaros Asyžietės sekėja, pagarsėjusi asketišku gyvenimu ir stebuklais.

## Biografija
Agnietė gimė 1211 m. (skirtinguose šaltiniuose gimimo data nurodoma nuo 1200 m. iki 1211 m.) Prahoje Bohemijos karaliaus Otokaro ir Konstancijos Vengrės (šv. Elžbietos giminaitės) šeimoje. Išsilavinimą ir  religinio gyvenimo pagrindus gavo cistersų vienuolyne.

Tėvai dukteriai parinko sužadėtinį – Vokietijos imperatorių Frydrichą II. Tačiau ši nesvarstė jai siūlytų santuokinio gyvenimo planų, nes jau buvo pasižadėjusi tarnauti Dievui vienuoliniu gyvenimu. Ją sužavėjo pranciškonų misionierių veikla. Agnietė tapo šv. Klaros Asyžietės pasekėja. Išliko du dešimtmečius trukusio jų susirašinėjimo laiškai.

Agnietė Prahoje įkūrė šv. Pranciškaus ligoninę ir jai vadovauti skirtą Raudonojo Kryžiaus Kryžiuočių ordiną. Agnietė kreipėsi į popiežių norėdama įkurti šv. Klaros neturtėlių seserų vienuolyną Prahoje. Šis davė nurodymą penkioms seserims iš San Damiano vienuolyno Asyžiuje vykti į Prahą. Įsteigusi Mažųjų seserų, arba damianičių, vienuolinę bendruomenę, pati į ją įstojo 1234 m. davusi iškilmingus skaistumo, neturto ir klusnumo įžadus. Agnietė tapo vienuolyno vyresniąja ir buvo krikščioniškų dorybių bei religinio paklusnumo pavyzdys visiems kitiems.

Biografai pabrėžia šventą Agnietės mirtį ir mini jos užtarimu įvykusius gausius stebuklus. Pamaldumas į Agnietę iš Prahos nesiliovė, tad jos šventumo kultą 1874 m. dekretu patvirtino popiežius Pijus IX. 1989 m. lapkričio 12 d. ją kanonizavo popiežius Jonas Paulius II.

## Šaltiniai

* Šv. Agnietė iš Prahos – dvasinė šv. Klaros Asyžietės sesuo. Benardinai, 2024, kovo 2.
* Šv. Agnietė iš Prahos. Bernardinai, 2012, kovo 2.
* Bohemijos Bažnyčia iškilmingai švęs Šv. Agnietė iš Prahos jubiliejų. Vatikano radijas, 2011, lapkričio 17.

## Išnašos
Šv. Sabas

**Šv. Sabas** (g. 439 m. – m. 532 m. gruodžio 5 d.) – krikščionių šventasis, vienas iš Rytų vienuoliškojo gyvenimo pradininkų.

## Gyvenimas
Šv. Sabo tėviškė – Mutalaska (Kapadokija). Jo tėvas buvo karininkas. Potraukį vienuoliškajam gyvenimui pajuto dar vaikystėje, kai jam buvo aštuoneri, pasiprašė priimamas į bazilijonų vienuolyną. Devynetą metų prasimokęs, davė vienuolystės įžadus.

456 m. iškeliavo į Palestiną, kur penketą metų mokėsi pas šv. Eutymijų. Po to dykumoje, šalimais Jericho, pradėjo gyventi kaip atsiskyrėlis. Teigiama, kad sau kėlė labai griežtus reikalavimus, didesnę dalį dienos ir nakties praleisdavo melsdamasis, be perstojo pasninkavo, gyveno griežtai pagal nustatytą dienotvarkę.

Šv. Sabas, pritraukęs gausų pasekėjų būrį, netoliese Jeruzalės įsteigė vienuolyną (Laura Mar Saba). Nors jo įvestos griežtos tvarkos visi vienuoliai iš pradžių stengėsi laikytis, paskui pradėjo šv. Sabo nemėgti, kėlė reikalavimą, jog vyresniuoju būtų paskirtas kunigas.

491 m. Jeruzalės patriarchas šv. Sabui suteikė kunigystės šventimus, šitaip kuriam laikui numaldydamas vienuolius. Maždaug 493 m. patriarchas paskyrė šv. Sabą visų Jeruzalės vienuolių atsiskyrėlių archimandritu (abatu). Tarp šv. Sabo ir dalies vienuolių prasidėjo kivirčai, dėl to jis iškeliavo į dykumą, kur šalia Tekos įsteigė naują vienuolyną. Visgi paskui, palieptas Jeruzalės patriarcho Elijo, grįžo atgal.

Šv. Sabas, 511 m. nukakęs į Konstantinopolį, nesėkmingai mėgino įkalbėti imperatorių Anastasijų atmesti eutichianizmo ereziją ir liautis konfliktavus su katalikų vyskupais. Tuomet nukeliavo pas tremtin išsiųstą Eliją, kur liko iki patriarcho mirties.

Į Konstantinopolį dar sykį grįžęs 531 m., mėgino imperatoriaus Justiniano išprašyti, kad Palestinos gyventojams būtų atlyginta žala, patirta sukilus samariečiams. Pakeliui šv. Sabas bažnyčiose skleidė katalikiškojo tikėjimo tiesas, komentavo eretikų nukrypimus nuo krikščionybės mokymo, kvietė atgailauti.

Paskui parvyko į Laura Mar Saba vienuolyną, kur, būdamas 93 m., mirė.

## Išnašos
Kazachstano futbolas 2025 m.

**[[Kazachijos futbolas]] 2025 m.**
*  prasidės 2025 m. kovo 1 d., baigėsi spalio 26 d.
* s turnyras prasidėjo 2025 m. kovo 15 d., finalas įvyko spalio 4 d.

## Lygos

|-
| 1-oji || 2025 m. Kazachijos futbolo čempionatas || Kajrat Almaty || FK Astana || Tobol Kostanaj || 14 ||  
|-
| 2-oji || 2025 m. Kazachijos I futbolo lyga || Kaspij Aktau || Irtys Pavlodar || Altaj Oskemen || 14 ||  
|-
| 3-oji || 2025 m. Kazachijos II futbolo lyga || colspan=3 | 2 zonos || 22 ||  
|}

### Aukščiausioji lyga

Kazachijos aukščiausioji futbolo lyga – pagrindinė šalies futbolo lyga, čia varžėsi 14 komandų. Čempionais 5-ąjį kartą tapo „Kajrat“ klubas. Galutinė lentelė:

|}

### I lyga

Kazachijos I futbolo lyga – antros pakopos futbolo pirmenybės šalyje. Nugalėjo „Kaspij“ klubas. Galutinė lentelė:

|}

## Taurės

|-
| 2025 m. Kazachijos futbolo taurė || Tobol Kostanaj || Ordabasy Symkent || 2–0 || 30 ||  
|-
| 2025 m. Kazachijos futbolo supertaurė || Kajrat Almaty || FK Aktobe || 2-0 || 2 ||  
|}

### Nacionalinė taurė

Kazachijos futbolo taurė – pagrindinis futbolo taurės turnyras Kazachijoje. Taurę 3-ąjį kartą laimėjo „Tobol“ klubas. Lemiamos dvikovos:

### Supertaurė

Dėl Kazachstano futbolo supertaurės varžosi šalies čempionai ir taurės laimėtojai. 2025 m. sezono atidarymo rungtynėse susitiko 2024 m. čempionas Kajrat Almaty ir taurės laimėtojas FK Aktobe. Dvikovą 2-0 laimėjo šalies čempionas.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Kazakhstan 2025 (Rsssf.org)
* Kazakhstan 2021–30 (Claudionicoletti.eu)
Zalivinas

**Zalivinu** vadinamos gyvenvietės Rusijoje, Kaliningrado srityje:
* Polesko rajone:
** Labagynas,
** Rendė (Zalivinas);
* Tovė Slavsko rajone.
Zalivnojė

**Zalivnoje** vadinamos gyvenvietės:

## Rusija

Kaliningrado srityje:
* Kraupiškiemis Černiachovsko rajone,
* Paustininkai Gurjevsko rajone.
Zelionyj Boras

**Zelionyj Boras** gali reikšti gyvenvietes:

## Baltarusija
* Zialiony Boras, miesto tipo gyvenvietė Minsko srityje.

## Rusija

Kaliningrado srityje:
* Karalienė (Zelionyj Boras) Černiachovsko rajone.
Šv. Margarita Bajis

**Margarita Bajis**, OFS (, 1815 m. rugsėjo 8 d. – 1879 m. liepos 27 d.) – Šveicarijos siuvėja, Romos katalikų bažnyčios šventoji, mistikė, stigmatizuotoji, Pranciškonų pasauliečių ordino narė.

Gimė žemdirbių šeimoje, mažame Šveicarijos kaimelyje Fribūro kantone. Buvo antra iš septynių Bajis šeimos vaikų. Penkiolikos metų amžiaus ėmėsi siuvėjos amato. Šeimos nesukūrė ir savo gyvenimą pašventė šeimai ir veiklai parapijoje: lankė ligonius, mirštančius, rengė merginas santuokai, motinystei, supažindino su misionieriška veikla, rūpinosi katalikiškos spaudos platinimu, vaikus mokė katekizmo.

1853 m. susirgusi žarnyno vėžiu meldė Mergelę Mariją išgijimo, prašydama kentėti kitaip, kad kitokie skausmai leistų jai tiesiogiai patirti Jėzaus Kančią. Margaritos maldos buvo išklausytos, ji išgijo 1854 m. gruodžio 8 d., kai popiežius Pijus IX paskelbė Nekaltojo Prasidėjimo dogmą. Liga paliko stigmas, kurias ji slėpė mūvėdama pirštines. Dėl paslaptingos negalios kiekvieną penktadienį 15 val. ji sustingdavo ekstazėje, o visos Didžiosios Savaitės metu ji kentėdavo Jėzaus kančias, jos kūne atsivėrė penkios nukryžiavimo stigmos. Fribūro vyskupas Ètienne Marilly prašė medikų patikrinti stigmų ir ekstazių prigimtį, o po to oficialiai paskelbė mistinę reiškinių kilmę.

1860 m. Margarita tapo trečiojo pranciškonų ordino nare. Jos malda mirti Švč. Širdies žaizdoje buvo išklausyta – ji mirė 1879 m. birželio 27 d. per Švenčiausios Jėzaus Širdies oktavą, jau pasklidus garsui apie jos šventumą. Į „savo šventosios“, kaip buvo vadinama apylinkėse, laidotuves birželio 30 d. susirinko daugybė vietos ir gretimų parapijos tikinčiųjų. Jos palaikai ilsisi Sivirjė bažnyčioje.

Teigiama, esą 1940 m. kovo 25 d. Margaritos Bayjis užtarimu stebuklingai išgijęs mokinys Bernard Pochon, kuris sužeidė kopdamas į kalną.

1990 m. liepos 10 d. popiežius Jonas Paulius II dekretu pripažino Margaritos Bajis didvyriškas dorybes. 1995 m. spalio 29 d. popiežius Jonas Paulius II paskelbė Margaritą Bajis palaimintąja, o 2019 m. spalio 13 d. popiežius Pranciškus Šv. Petro bazilikoje, Romoje, Italijoje – šventąja.

Nuo 1995 m. jos namai vakarinėje Šveicarijoje – La Pjerasas – ir kelios kitos su jos pamaldumu susijusios Fribūro kantono vietovės tapo piligrimysčių tikslu – „Margaritos Bajis nueitu keliu“.

## Šaltiniai

* Saint Marguerite Bays. CatholicSaints. Info
* Margaritos Bays kanonizacija: didūs Dievo darbai mažuose dalykuose. Vatican news, 2019, spalio 9.
* Bažnyčioje penki nauji šventieji. Vatican news, 2019, liepos 1.