open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Jalomicos apskritis

**Jalomicos apskritis** () – apskritis pietryčių Rumunijoje, Muntenijos regione. Tai 35-a pagal plotą ir 39-a pagal gyventojų skaičių šalies apskritis. Administracinis centras – Slobozija.

## Geografija

Teritorija yra plokščioje Beregano lygumoje, kurią raižo upių slėniai. Rytiniu pakraščiu teka Dunojus, o iš vakarų į rytus apskritį kerta Jalomica.

## Gyventojai

2011 m. tautinė sudėtis:
* rumunai – 95,6 %
* romai – 4,1 %

## Administracinis suskirstymas

Apskritis suskirstyta į 3 savivaldybes, 4 miestelius ir 59 bendruomenes.

* Miestai (savivaldybės):
** Feteštis
** Slobozija
** Urzičenis

* Miesteliai:
** Amara
** Kezeneštis
** Fierbinc Tirgas
** Cenderėjus


Image:Biserica de lemn Sf Nicolae, Slobozia.jpg|Medinė Šv. Mykolo bažnyčia 
Image:Balta Ialomiţei flooded 02 bgiu.jpg|Jalomicos Baltos sala
Image:Gheorghe Doja sunset.jpg|Dunojus prie George Dodžos
Kauno–Marijampolės geležinkelis

**Kauno–Marijampolės geležinkelis** – geležinkelis, jungiantis Kauną ir Marijampolę. Šiaurinė dalis nutiesta kaip Lentvario–Virbalio geležinkelio dalis, pietinė – kaip Kazlų Rūdos–Šeštokų geležinkelio dalis. Bendras ruožo ilgis – 60 km. Šiuo ruožu vyksta AB „Lietuvos geležinkeliai“ traukiniai iš Kauno per Kazlų Rūdą į Marijampolę ir Šeštokus. Planuojama geležinkelio ruožo Marijampolė–Kazlų Rūda–Kaunas rekonstrukcija pagal „Rail Baltica“ projektą, įrengiant papildomą 1435 mm vėžės pločio kelią palei esamą geležinkelio liniją arba 1435/1520 mm vėžės pločio sugretintą kelią.

## Stotys ir stotelės

* Kauno geležinkelio stotis
* Jiesios geležinkelio stotis
* Garliavos geležinkelio stotelė
* Mauručių geležinkelio stotis
* Pabališkių geležinkelio stotelė
* Jūrės geležinkelio stotis
* Kazlų Rūdos geležinkelio stotis
* Bebruliškės geležinkelio stotelė
* Vinčų geležinkelio stotis
* Būdviečių geležinkelio stotelė
* Marijampolės geležinkelio stotis

## Nuorodos
* Geležinkelio Kaunas-Marijampolė trasa 
* Rail Baltica projektas Marijampolėje
Japonijos švietimo, kultūros, sporto, mokslo ir technologijų ministerija

**Japonijos švietimo, kultūros, sporto, mokslo ir technologijų ministerija** (; arba pagal anglišką sutrumpinimą **MEXT**) – Japonijos vykdomosios valdžios institucija, atsakinga už švietimo, kultūros, sporto, mokslo ir technologijų politikos įgyvendinimą. Jos pirmtakė Švietimo ministerija buvo įsteigta 1869 metais. Dabartinė būstinė įsikūrusi Tokijo Čijodos seniūnijoje.

## Istorija
Pirmoji Švietimo ministerija buvo įkurta iš karto po Meidži revoliucijos, 1871 metais. Ji administravo mokyklų steigimą, tvirtino vadovėlius. Po Antro pasaulinio karo kelerius metus neveikė, atkurta 1949 metų birželį. Ministerija yra sulaukusi daug dėmesio ir kritikos dėl istorijos vadovėliuose pateikiamų Japonijos imperijos veiksmų karo metais Rytų ir Pietryčių Azijoje aprašymų, taip pat ir dėl pernelyg centralizuotos švietimo reikalų kontrolės šalyje.

2001 m. sausį prie ministerijos buvo prijungta Mokslo ir technologijų agentūra ir suformuota dabartinė MEXT struktūra.

## Struktūra

Ministeriją sudaro:

* Sekretoriatas
* Ilgalaikio mokymosi reikalų biuras
* Pradinio ir vidurinio švietimo biuras
* Aukštojo švietimo biuras
* Privačių mokslo institucijų departamentas
* Mokslo ir technologijų reikalų biuras
* Tyrimų populiarinimo biuras
* Sporto ir jaunimo biuras

## Šaltiniai

## Susiję straipsniai
* Japonijos ministerijos
* Japonijos švietimo sistema

## Nuorodos
* Oficialus ministerijos puslapis
Jasų apskritis

**Jasų apskritis** () – apskritis šiaurės rytų Rumunijoje, Moldavijos regione. Tai 23-a pagal plotą ir 3-a pagal gyventojų skaičių šalies apskritis. Administracinis centras – Jasai.

## Geografija

Teritorija yra Moldavijos aukštumoje, plytinčioje tarp Pruto ir Sireto upių. Be jų, čia dar teka Žižija ir Bahlujus.

## Gyventojai

2011 m. tautinė sudėtis:
* rumunai – 98,1 %
* romai – 1,2 %
* lipovanai – 0,4 %
* kiti – 0,3 %

## Administracinis suskirstymas

Apskritis suskirstyta į 2 savivaldybes, 3 miestelius ir 93 bendruomenes.

* Miestai (savivaldybės):
** Jasai
** Paškanis

* Miesteliai:
** Hirleu
** Podu Iloajėjus
** Tirgu Frumosas


Image:ManastireaDobrovat.jpg|Dobroveco vienuolynas
Image:CucuteniDacianTombexterior.JPG|Kukutenio neolito gyvenvietė
Image:Siretul la Mircesti2.jpg|Sireto upė
Klužo apskritis

**Klužo apskritis** () – apskritis šiaurės vakarinėje Rumunijoje, Transilvanijoje regione. Tai 12-a pagal plotą ir 4-a pagal gyventojų skaičių šalies apskritis. Administracinis centras – Klužas.

## Geografija
Apie trečdalį teritorijos (pietvakarius) užima Apusenio kalnai, likusioje dalyje plyti upių slėnių išvagota Transilvanijos plynaukštė. Svarbiausios upės: Mažasis Somešas, Arješas, Greitasis Krišas.

## Gyventojai

2011 m. tautinė sudėtis:
* rumunai – 79,4 %
* vengrai – 15,7 %
* romai – 3,4 %

## Administracinis suskirstymas

Apskritis suskirstyta į 5 savivaldybes, 1 miestelį ir 75 bendruomenes.

* Miestai (savivaldybės):
** Klužas-Napoka
** Kimpija Turzis
** Dežas
** Gerla
** Turda

* Miesteliai:
** Huedinas


Image:RO CJ Paniceni 2011.52.jpg|Peničenio medinė bažnyčia
Image:Landscape in Transylvania.jpg|Transilvanijos plynaukštės kraštovaizdis
Image:Cheile Turzii (Turda Gorges).jpg|Turdos tarpeklis
Judėja (reikšmės)

**Judėja** gali reikšti:
* Istorinis regionas Senovės Sirijoje – Judėja (regionas);
* Šiame regione savo centrą turėjusios žydų valstybės:
** Judėjos karalystė (930–586 m. pr. m. e.);
** Hasmonėjų karalystė (140–37 m. pr. m. e.) irgi oficialiai vadinta Judėjos karalyste;
** Erodo Judėjos karalystė (37 m. pr. m. e. - 44 m.), kuri vėlesniu laikotarpiu vadinta Judėjos tetrarchija;
* Šiame regione egzistavę administraciniai vienetai:
** Judėja (Romos provincija) (Romos imperija)
Konstancos apskritis

**Konstancos apskritis** () – apskritis pietryčių Rumunijoje, Dobrudžos regione. Tai 8-a pagal plotą ir 6-a pagal gyventojų skaičių šalies apskritis. Administracinis centras – Konstanca.

## Geografija
Visa teritorija yra plynoje, vietomis pelkėtoje žemumoje. Vakriniu pakraščiu teka Dunojus, sudarydamas protakas, salas ir senvages, o iš rytų skalauja Juodoji jūra, kurios pakrantėje yra limanų (Sinoės ežeras ir kt.). Dunojų ir jūrą jungia Dunojaus-Juodosios jūros kanalas.

## Gyventojai

2011 m. tautinė sudėtis:
* rumunai – 90 %
* turkai – 3,3 %
* totoriai – 3,1 %
* romai – 1,3 %
* bulgarai, graikai ir kt. – 2,3 %

## Administracinis suskirstymas

Apskritis suskirstyta į 3 savivaldybes, 9 miestelius ir 58 bendruomenes.

* Miestai (savivaldybės):
** Konstanca
** Mangalija
** Medžidija

* Miesteliai:
** Beniasa
** Černavodė
** Eforijė
** Hiršova
** Murfatlaras
** Nevodaris
** Negru Vodė
** Ovidiu
** Tekirgiolis


Image:Mamaia - hotel Rex.jpg|Mamajos kurortas
Image:Cetatea Tropaeum Traiani - vedere laterală.jpg|Trajano paminklas Adamklisyje
Image:Danube-Black Sea Channel.JPG|Dunojaus-Juodosios jūros kanalas
File:Mangalia Mosque1020578.jpg|Mangalijos mečetė
Girdažė

**Girdažė** – upelis Kauno rajone, Neries dešinysis intakas,  įtekantis per Drąseikių karjero tvenkinį 21,3 km atstumu nuo žiočių. Priklauso Neries mažųjų intakų (su Nerimi) baseinui. Upelio ilgis – 2,7 km, vandentakio kodas LR upių klasifikatoriuje – 12011130. 

Prasidėjusi aukštumose prie Tauralaukio, prateka per kolektyvinius sodus, kur suformuoti keli nedideli tvenkiniai, kerta kelią  ties Drąseikiais. Vaga sureguliuota, sodų bendrijų naudojama laistymui, rekreacijai. Netoli santakos su Nerimi prie dešiniojo pastarosios kranto kyšo Gaidelio akmuo.

## Nuorodos

* Sąrašas:Neries intakai
* Girdažė ''Gamtos kataloge''
* Girdažė LR upių klasifikatoriuje
Kovasnos apskritis

**Kovasnos apskritis** () – apskritis vidurio Rumunijoje, Transilvanijos regione. Tai 39-a pagal plotą ir 42-a pagal gyventojų skaičių šalies apskritis. Administracinis centras – Sfintu Georgė.

## Geografija
Praktiškai visa apskrities teritorija yra Rytų Karpatų kalnuose. Pagrindinė upė – Oltas.

## Gyventojai

2011 m. tautinė sudėtis:
* vengrai – 73,79 %
* rumunai – 23,28 %
* romai – 2,68 %

## Administracinis suskirstymas

Apskritis suskirstyta į 2 savivaldybes, 3 miestelius ir 40 bendruomenių.

* Miestai (savivaldybės):
** Sfintu Georgė
** Tirgu Sekujeskas

* Miesteliai:
** Baraoltas
** Kovasna
** Intorsura Buzeulujis


Image:Landscape Covasna County.jpg|Apskrities kraštovaizdis
Image:RO CV Valcele 3.jpg|Vilčelės kaimas
Image:Biserica unitariană din Arcuş.jpg|Arkušo unitų bažnyčia
Maramurešo apskritis

**Maramurešo apskritis** () – apskritis šiaurės Rumunijoje, Maramurešo regione. Tai 15-a pagal plotą ir 17-a pagal gyventojų skaičių šalies apskritis. Administracinis centras – Baja Marė.

## Geografija

Didžioji dalis teritorijos yra Rytų Karpatų kalnuose. Svarbiausias jų masyvas apskrityje yra Rodnos kalnai. Kiti didesni masyvai yra Ciblešo ir Gutijaus. Pagrindinė upė yra Tisa (su intakais: Iza, Višeu, Somešu).

## Gyventojai

2011 m. tautinė sudėtis:
* rumunai – 82 %
* vengrai – 9,1 %
* ukrainiečiai – 6,7 %
* romai – 1,7 %
* vokiečiai – 0,4 %

## Administracinis suskirstymas

Apskritis suskirstyta į 2 savivaldybes, 11 miestelių ir 63 bendruomenes.

* Miestai (savivaldybės):
** Baja Marė
** Sigetu Marmaciėjus

* Miesteliai:
** Baja Sprijė
** Borša
** Kavnikas
** Dragomireštis
** Selištia de Susas
** Seinis
** Šomkuta Marė
** Tirgu Lepušas
** Teucij Megereušas
** Ulmenis
** Višeu de Susas


Image:07.zori in Valeni.2.jpg|Valenio slėnis
Image:Pietrosu Mare.jpg|Boršos apylinkės
Image:RO MM Cornesti wooden church 2.jpg|Maramurešo medinės bažnyčios: Korneščio bažnyčia
File:Cimitirul Vesel de la Sapanta6.jpg|Linksmosios kapinės
Kelerašio apskritis

**Kelerašio apskritis** () – apskritis pietryčių Rumunijoje, Muntenijos regione. Tai 28-a pagal plotą ir 34-a pagal gyventojų skaičių šalies apskritis. Administracinis centras – Kelerašis.

## Geografija
Teritorija yra Begerano lygumoje (Valakijos žemumos) dalis), išraižytoje upių slėnių. Per apskritį vingiuoja Dunojus, sudarydamas salas, protakas ir senvaginius ežerus. Pietvakariniu pakraščiu teka Ardžešas.

## Gyventojai

2011 m. tautinė sudėtis:
* rumunai – 95 %
* romai ir kt. – 5 %

## Administracinis suskirstymas

Apskritis suskirstyta į 2 savivaldybes, 3 miestelius ir 50 bendruomenių.

* Miestai (savivaldybės):
** Kelerašis
** Oltenica

* Miesteliai:
** Budeštis
** Fundulia
** Lehlu Garė


Image:Județul Călărași, România.jpg|Būdingas apskrities kraštovaizdis
Image:RO CL Plataresti monastery house.jpg|Pletereščio vienuolynas
Image:Intrare Calarasi.jpg|Kelerašis
Karašo-Severino apskritis

**Karašo–Severino apskritis** () – apskritis pietvakarių Rumunijoje, Banato regione. Tai 3-a pagal plotą ir 32-a pagal gyventojų skaičių šalies apskritis. Administracinis centras – Rešica.

## Geografija
Du trečdalius apskrities užima Pietų Karpatų kalnai: Banato, Carku-Godianu, Černėjaus masyvai. Vakaruose paviršius leidžiasi į Banato lygumą. Pietiniu apskrities pakraščiu teka Dunojus. Kitos didesnės upės: Timišas, Černa, Karašas, Nera.

## Gyventojai

2011 m. tautinė sudėtis:
* rumunai – 88,24 %
* romai – 2,37 %
* kroatai – 1,88 %
* vokiečiai – 1,84 %
* serbai – 1,82 %
* vengrai – 1,74 %
* ukrainiečiai – 1,05 %

## Administracinis suskirstymas

Apskritis suskirstyta į 2 savivaldybes, 6 miestelius ir 69 bendruomenes.

* Miestai (savivaldybės):
** Karansebešas
** Rešica

* Miesteliai:
** Anina
** Beile Herkulanė
** Bokša
** Moldova Nouė
** Oravica
** Ocelu Rošu


Image:Danube Iron Gorge La Cazane.JPG|Geležinių Vartų tarpeklis
Image:Anina-Oravita 01 2010.jpg|Namai prie Aninos–Oravicos geležinkelio
Image:Toplet cruce.jpg|Kalnų kraštovaizdžiai
Karalių kelias

**Karalių kelias** () – senovės prekybinis kelias, kuris ėjo per Senovės Siriją ir jungė Egiptą su Asirija. Jis kirto dabartinio Egipto, Izraelio, Jordanijos ir Sirijos teritorijas.

Tai buvo vienas iš kelių pagrindinių kelių Sirijos prekybinėje sistemoje. Kiti keliai buvo Via Maris ir Patriarchų kelias bei finikiečių prekybiniai keliai. Po II mūsų eros amžiaus dar buvo žinomas kaip **Naujasis Trajano kelias** ().

## Istorija
Pirmosios prekybinio kelio atkarpos susiformavo jau neolito laikotarpyje, tačiau pilnai kelias susiformavo tik Bronzos amžiuje. Tuo metu kelią kontroliavo semitų gentys, žinomos bendru amoritų vardu.

Apie XII a. pr. m. e. kontrolę atskirose kelio atkarpose perėmė įvairios semitų grupės, tarp kurių buvo aramėjai, amonitai, moabitai, edomitai ir kt. Kelyje kontrolę siekė įgyti Izraelio karalystė. Nuo VIII a. pr. m. e. jį kontroliavo Asirijos imperija, Naujoji Babilono karalystė. Vėliau didžiojoje dalyje kelio kontrolę įgijo dykumos arabų gentys – kidaritai, nabatėjai.

II a. kelio kontrolė atiteko Romos imperijai, kurios imperatorius Trajanas atnaujino kelią. Įsigalint krikščionybei, kelias tapo svarbus piligrimystei į svarbias vietas. VII a. regione įsigalėjus islamui, kelias buvo naudojamas kaip pagrindinis piligrimų maršrutas į Meką. Karalių kelio reikšmė sumenko tik XVI a., Osmanų imperijai nutiesus Tarik al-Bintą.

## Maršrutas
Po XII a. pr. m. e. kelyje dalyvavo šie prekybiniai miestai ir etninės grupės:
* Heliopolis – buvo kelio pradžia Nilo slėnyje, iš kur kelias ėjo į rytus per dykumas;
* Klizma (dab. Suecas) – jūrinis uostas, tarpinė stotis prie Sueco įlankos. Toliau kelias kirsdavo Mitlos perėją ir eidavo per Sinajaus dykumą;
* Nechlas – tarpinis sustojimas dykumoje, kuriame buvo Egipto tvirtovė;
* Eilatas – jūrinis uostas prie Akabos įlankos. Iš jo nuo kelio atsišakodavo Smilkalų kelias į pietus (į Jemeną).;
* Už Eilato Pagrindinė kelio trasa sukdavo į šiaurę, siauru Jordano slėniu ir kalnais per Edomitų žemes. Svarbiausi sustojimo taškai Edome buvo Araba, Petra, Maanas, Udruhas, Sela, Šaubakas, Bozra;
* Toliau kelias ėjo į šiaurę per Moabą. Čia svarbiausi sustojimo taškai buvo Karakas, Dibonas, Madaba. Iš Dibono atsišakodavo karavanų kelias per Arabijos dykumą į pietinę Mesopotamiją;
* Toliau kelias ėjo į šiaurę per Amoną. Čia svarbiausias sustojimo taškas buvo Rabat Amonas;
* Toliau kelias ėjo į šiaurę per Gileadą. Čia svarbiausi sustojimo taškai buvo Gerasa;
* Toliau kelias ėjo į šiaurę per Bašaną. Čia svarbiausi sustojimo taškai buvo Bosra;
* Toliau kelio atkarpą kontroliavo Damasko karalystė. Pasiekęs Damaską, kelias sukdavo į šiaurės rytus, per nederlingą Sirijos dykumą. Vienas svarbiausių sustojimo taškų čia buvo Tadmoras (Palmyra).
* Resafa – buvo kelio pabaiga Eufrato slėnyje, kur prasidėjo Šiaurės Mesopotamijos prekybinė kelių sistema į Hamatą, Haraną, Ašūrą, Nisibį.

## Taip pat skaitykite
* Via Maris
* Patriarchų kelias
Mehedincio apskritis

**Mehedincio apskritis** () – apskritis pietvakarių Rumunijoje, Oltenijos ir Banato regionuose. Tai 30-a pagal plotą ir 39-a pagal gyventojų skaičių šalies apskritis. Administracinis centras – Drobeta-Turnu Severinas.

## Geografija

Šiaurės vakaruose įsiterpia Pietų Karpatų dalis – Mehedincio kalnai. Vakaruose paviršius pereina į plynaukštę, rytuose – į Valakijos žemumą. Pietiniu pakraščiu teka Dunojus, o link jo – Žiu (su intaku Motru) ir Černa (ji žymi Oltenijos–Banato ribą).

## Gyventojai

2011 m. tautinė sudėtis:
* rumunai – 96,1 %
* romai – 3 %
* serbai, vengrai, vokiečiai ir kt. – 0,9 %

## Administracinis suskirstymas

Apskritis suskirstyta į 2 savivaldybes, 3 miestelius ir 61 bendruomenę.

* Miestai (savivaldybės):
** Drobeta-Turnu Severinas
** Oršova

* Miesteliai:
** Baja da Aramė
** Strehaja
** Vinžu Marė


Image:Mica Orsova.jpg|Oršova
Image:Sfânta Ana Monastery1.jpg|Šv. Onos vienuolynas
Image:Turnu Severin Drobeta.jpg|Trajano tilto liekanos
Dekapolis

**Dekapolis** () – Artimųjų Rytų (Istorinės Sirijos) regionas Helenizmo laikotarpiu, buvęs dabartinės Jordanijos šiaurės vakaruose ir Sirijos pietvakariuose. Jį sudarė 10 savivaldžių labai stipriai helenizuotų miestų, kuriuose buvo vartojama graikų kalba ir kultūra. 

## Miestai
Dekapolis apėmė didžiąją dalį Gileado (be Perėjos), Amoną ir pietinį Bašaną. Nors miestų sąrašas nebuvo iki galo nusistovėjęs, anot Plinijaus Senojo, jam priskiriami šie miestai:
* Bašane: Hipas, Kapitolijas (Beit Rasas), Kanata;
* Gileade: Gerasa, Gadara (Um Kaisas), Pela, Rafana;
* Amone: Filadelfija;
* Kitur:
** Skitopolis – vienintelis miestas į vakarus nuo Jordano, Samarijos regione;
** Damaskas – gerokai toliau šiaurėje, todėl dažnai nelaikytas tikruoju Dekapolio nariu;

## Raida
Dauguma miestų buvo įkurti graikų, kuomet regionas atiteko Seleukidų imperijai ir buvo valdomas kaip Sirija-Koele provincijos dalis. Iš kitų Sirijos miestų regionas išsiskyrė ypač aukštu helenizacijos lygmeniu, o regionai aplinkui labiau išlaikė savo vietinę arabišką, aramėjišką, Hebrajišką kultūrą. Miestai laikytini graikų kolonijomis, nes sukurti pagal graikų polio modelį.

Nuo II a. pr. m. e., nusilpus Seleukidų imperijai Dekapolyje viešpatavo žydiška Hasmonėjų karalystė, kuri ėmė varžyti miestų teises ir laisves. Todėl 63 m. pr. m. e. Romos imperijos karvedžiui Pompėjui nukariavus šią karalystę, miestai sutiko romėnų valdžią su džiaugsmu ir traktavo ją kaip išlaisvinimą. Roma suteikė miestams dideles laisves, skatino demokratiją, kiekvienas miestas kaldino savo atskirus pinigus. Roma stipriai modernizavo miestus, perstatydama pagal kitų antikinių miestų pavyzdį. Juose išdygo teatrai, aikštės, miestai perplanuoti su tiesiomis gatvėmis.

Kadangi Dekapolis sudarė ryčiausią imperijos dalį, Romai buvo ypač svarbu šiame avanposte skatinti ir puoselėti graikų kultūrą. Todėl, nors miestai niekada nesudarė politinės konfederacijos, tarp jų skatinti prekybiniai mainai, tiesti keliai. Jie niekuomet neprijungti prie Erodo Judėjos karalystė, kaip tai atsitiko su aplinkiniais regionais. Tačiau kai 106 m. į rytus nuo Dekapolio įkurta dar viena provincija – Arabija, regiono reikšmė sumenko. Romėnai nebeskatino bendros tapatybės, vėliau išskaidė miestus tarp trijų skirtingų provincijų. Nepaisant to, miestai išlaikė kitoniškumą aplinkinių tautų atžvilgiu iki arabų užkariavimo.  

VII a. regionui perėjus Rašidunų kalifatui, įvyko sparti krašto islamizacija ir arabizacija. Dauguma miestų buvo sugriauti, tačiau keletas jų (Gerasa-Džerašas ir Skitopolis-Beit Šeanas) išliko iki mūsų dienų, o du iš jų (Filadelfija-Amanas ir Damaskas) yra šiuolaikinių valstybių sostinės.
Nigerio demografija

Šiame straipsnyje pateikiami statistiniai duomenys apie **[[Nigeris|Nigerio]] demografiją**.

**Gyventojų skaičius:** 17 078 839 (2011 m. apskaičiavimai)

**Struktūra pagal amžių:**
* *0–14 m.:* 49,6 % (4 129 164 vyrų/4 045 412 moterų)
* *15–64 m.:* 48 % (3 944 586 vyrų/3 964 249 moterų)
* *65 m. ir daugiau:* 2,3 % (170 741 vyrų/214 734 moterų) (2011 apsk.)
 
**Amžiaus [[mediana]]:**
* *bendra:* 15,2 m.
* *vyrų:* 15 m.
* *moterų:* 15,4 m. (2011 m. apsk.)

**Metinis populiacijos prieaugis:** 3,63 % (2011 m. apsk.)

**[[Gimstamumas]]:** 50,06 gimimų/1000 gyv. (2011 m. apsk.)

**[[Mirtingumas]]:** 13,76 mirčių/1000 gyv. (2011 m. apsk.)

**[[Migracijos indeksas]]:** 0 migrantų/1000 gyv. (2011 m. apsk.)

**[[Urbanizacija]]:**
* *mieste gyvenančių žmonių skaičius:* 17 % (2010 apsk.)
* *mieste gyvenančių žmonių procento metinis kitimas:* 4,7 % (2010–15 m. apsk.)

**Lyčių santykis**:
**Gimimo metu:* 1,03 vyro vienai moteriai
**Jaunesniems nei 15 metų:* 1,02 vyro vienai moteriai
**15–64 metų:* 1 vyras vienai moteriai
**65 metų ir vyresniems:* 0,79 vyro vienai moteriai
**Visai populiacijai:* 1 vyras vienai moteriai (2011 m. apsk.)

**Kūdikių [[mirtingumas]]:**
**bendra:* 109,98 mirčių/1000 gimimų
**vyrų:* 114,91 mirčių/1000 gimimų
**moterų:* 104,91 mirčių/1000 gimimų (2011 m. apsk.)

**[[Vidutinė gyvenimo trukmė]]:**
* *bendra:* 53,8 m.  
* *vyrų:* 52,51 m.
* *moterų:* 55,13 m. (2011 m. apsk.)

**[[AIDS]]/[[ŽIV]]:**
**paplitimas tarp suaugusiųjų:* 0,8 %
**bendras skaičius:* 61 000
**mirčių skaičius:* 4 300 (2009 m. apsk.)

**Vyresnių nei 15 metų žmonių [[raštingumas]]:**
* *bendras:* 28,7 %
* *vyrų:* 42,9 %
* *moterų:* 15,1 % (2011 m. apsk.)

**[[Religija]]:**
* *musulmonai:* 80 %
* *kiti:* 20 %

## Šaltiniai

* Nigeris CŽV faktų knygoje (anglų kalba)
Nigerijos demografija

Šiame straipsnyje pateikiami statistiniai duomenys apie **[[Nigerija|Nigerijos]] demografiją**.

**Gyventojų skaičius:** 170 123 740 (septinta šalis pasaulyje) (2012 m. apskaičiavimai)

**Struktūra pagal amžių:**
* *0–14 m.:* 40,9 % (32 476 681 vyrų/31 064 539 moterų)
* *15–64 m.:* 55,9 % (44 296 228 vyrų/42 534 542 moterų)
* *65 m. ir daugiau:* 3,1 % (2 341 228 vyrų/2 502 355 moterų) (2011 apsk.)
 
**Amžiaus [[mediana]]:**
* *bendra:* 19,2 m.
* *vyrų:* 19,2 m.
* *moterų:* 19,3 m. (2011 m. apsk.)

**Metinis populiacijos prieaugis:** 2,553 % (2011 m. apsk.)

**[[Gimstamumas]]:** 39,23 gimimų/1000 gyv. (2011 m. apsk.)

**[[Mirtingumas]]:** 13,48 mirčių/1000 gyv. (2011 m. apsk.)

**[[Migracijos indeksas]]:** –0,22 migrantų/1000 gyv. (2011 m. apsk.)

**[[Urbanizacija]]:**
* *mieste gyvenančių žmonių skaičius:* 50 % (2010 apsk.)
* *mieste gyvenančių žmonių procento metinis kitimas:* 3,5 % (2010–15 m. apsk.)

**Lyčių santykis**:
**Gimimo metu:* 1,06 vyro vienai moteriai
**Jaunesniems nei 15 metų:* 1,05 vyro vienai moteriai
**15–64 metų:* 0,99 vyro vienai moteriai
**65 metų ir vyresniems:* 0,85 vyro vienai moteriai
**Visai populiacijai:* 1,01 vyro vienai moteriai (2011 m. apsk.)

**Kūdikių [[mirtingumas]]:**
**bendra:* 74,36 mirčių/1000 gimimų
**vyrų:* 79,44 mirčių/1000 gimimų
**moterų:* 68,97 mirčių/1000 gimimų (2011 m. apsk.)

**[[Vidutinė gyvenimo trukmė]]:**
* *bendra:* 52,05 m.  
* *vyrų:* 48,95 m.
* *moterų:* 55,33 m. (2011 m. apsk.)

**[[AIDS]]/[[ŽIV]]:**
**paplitimas tarp suaugusiųjų:* 3,6 %
**bendras skaičius:* 3 300 000 (šalis pagal šį rodiklį užima antrą vietą pasaulyje)
**mirčių skaičius:* 220 000 (2009 m. apsk.)

**Vyresnių nei 15 metų žmonių [[raštingumas]]:**
* *bendras:* 68 %
* *vyrų:* 75,7 %
* *moterų:* 60,6 % (2011 m. apsk.)

**[[Religija]]:**
* *musulmonai:* 50 %
* *krikščionys:* 40 %
* *vietinių religijų:* 20 %

## Šaltiniai

* Nigerija CŽV faktų knygoje (anglų kalba)
Blažas

**Blažas** () – miestas, išsidėstęs Albos apskrityje, Transilvanijos regione, vidurio Rumunijoje. 21 386 gyventojų (2012 m). Mieste įsikūrusi savivaldybė, administruojanti aštuonias mažesnes gyvenvietes.

Didžioji dalis Blažo gyventojų yra rumunų tautybės žmonės – 82 % bei romai – 9 %.

## Istorija
Pirmą kartą Blažas paminėtas 1271 m. 1737 m. suteiktas miesto statusas. 1754 m. Blaže buvo įkurta pirmoji viešoji mokykla Rumunijoje. Miestas yra svarbiausias religijos ir kultūros centras Transilvanijoje.

## Geografija
Ties Blažu susilieja Tirnava Marės bei Tirnava Mikės upės, suformuodamos vieną Tirnavos upę. Mieste vyrauja žemyninis klimatas.

## Galerija

Vaizdas:Simion Bărnuțiu bust in Blaj (3).jpg|Skulptūra.
Vaizdas:Blaj Catedrala greco-catolică.jpg|Blažo katedra.
Vaizdas:Ortodoxian church in Blaj.JPG|Ortodoksų bažnyčia.
Arumunai

**Arumunai** (*Armãnji, Rromãnji*) – Balkanų pusiasalyje gyvenanti etninė grupė, kalbanti arumunų kalba (labai artima rumunų kalbai). Populiacija nėra tiksliai nustatyta (dažnai priskaičiuojami rumunams arba kitoms vlachų etninėms grupėms), turėtų būti nuo 100 iki 250 tūkst. žmonių. Gyvena daugiausia šiaurinės Graikijos regionuose (Epyre, Makedonijoje, Tesalijoje), pietryčių Albanijoje, Makedonijoje, vietomis Serbijoje, Bulgarijoje. Rumunijoje taip pat gyvena nemažai arumunų kilmės žmonių, tačiau didelė dalis save laiko rumunais.

Arumunų kilmė nėra gerai žinoma. Plačiausiai paplitusi teorija, kad jie yra romanizuoti trakai ir ilyrai. Pasak vienų tyrinėtojų, arumunai iki VII a. gyveno greta rumunų, pasak kitų – jie yra pietų Balkanų autochtonai. Ilgainiui susidarė klajoklių piemenų etninės ir teritorinės grupės. XVIII–XIX a. didesnių tautų buvo priversti keltis į šiaurę, didelė dalis apsigyveno Rumunijoje. XIX a. pr. pradėjo formuotis tautinė savimonė, 1905 m. arumunai Osmanų imperijoje pripažinti atskira tauta.

Verčiasi gyvulininkyste, amatais ir smulkiąja prekyba.

## Šaltiniai
Sfintu Georgė

**Sfintu Georgė** (; ) – miestas, esantis Kovasnos apskrityje, Transilvanijoje, vidurio Rumunijoje. Apskrities centras. Įsikūręs centrinėje apskrities dalyje, prie Olto upės. 77% miesto gyventojų save laiko vengrais, 22% – rumunais. Mieste vyrauja tekstilės pramonė.

Mieste stovi XIV a. pastatyta gotikinio stiliaus bažnyčia, apskrities biblioteka, 1893 m. pastatytas bokšto laikrodis.

## Istorija
Sfintu Georgė – vienas seniausių Transilvanijos miestų, dokumentuose pirmą kartą paminėtas 1332 metais. Miestas pavadintas vietinės bažnyčios globėjo Šv. Jurgio (Sfântul Gheorghe) vardu.

Būdamas Vengrijos karalystės sudėtyje, miestas buvo apskrities centru. 1920 m. perėjo į Rumunijos karalystės sudėtį. 1940–1944 m. priklausė Vengrijai.

## Sportas
* **Sfintu Georgė "Sepsi"** futbolo klubas, kurio pilnas pavadinimas būtų ACS Sepsi OSK Sfântu Gheorghe. 

## Galerija

Vaizdas:RO CV Sf Gheoghe 5.jpg|Miesto parkas.
Vaizdas:Fogolyan.jpg|Sfintu Georgės pastatai.
Vaizdas:RO CV Sf Gheorghe reformed church.jpg|Miesto bažnyčia.
Bihoro kalnai

**Bihoro kalnai** () – kalnų masyvas vakarinėje Rumunijoje; Vakarų Karpatų (Apusenų kalnų) aukščiausioji dalis. Masyvas nusidriekęs iš šiaurės vakarų į pietryčius 25 km, plotis iki 14 km. Aukščiausios viršūnės: Kurkubeta Marė (1849 m), Vlediasa (1834 m; užgesęs ugnikalnis), Muntelė Marė (1825 m).

Kalnai sudaryti daugiausia iš nuosėdinių (klinties) ir vulkaninių uolienų. Gausu karstinių reljefo formų, urvų (pvz., Skarišoaros urvas), ponorų, sausųjų slėnių. Yra boksito, polimetalų rūdų telkinių. Trykšta mineralinės versmės. Bihoro kalnuose išteka Arješo, Juodojo Krišo upės. Šlaituose iki 1000 m aukščio plyti dirbamieji laukai, aukščiau (iki 1600 m) auga miškai.

Cetailės ponorą ir urvą, kuriuo teka požeminės upės, 1995 m. tyrė Lietuvos speleologai.

## Šaltiniai
Birladas (miestas)

**Birladas** () – miestas rytinėje Rumunijoje, Moldovos regione, Vaslujaus apskrityje, Moldovos aukštumoje, prie Birlado upės. Pro miestą eina Jasų–Galacio plentas ir geležinkelis. Mašinų, rutulinių guolių, statybinių medžiagų, elektrotechnikos, baldų, popieriaus, tekstilės, siuvimo, avalynės, maisto pramonė. Yra teatras, muziejus, XVII a. cerkvės.

## Šaltiniai
Lietuvos TSR liaudies dailininkas

**LTSR liaudies dailininkas** – aukščiausio lygmens Lietuvos TSR garbės vardas, kuris būdavo suteikiamas sovietmečiu pasižymėjusiems dailės (tapyba, skulptūra, grafika ir pan.) veikėjams. Sprendimą dėl šio garbės vardo suteikimo priimdavo LTSR Aukščiausiosios Tarybos Prezidiumas. 

## Lauretai
Iki 1985 metų buvo apdovanoti šie menininkai:  

## Šaltiniai
* Lithuania: An Encyclopedic Survey. 1986. pusl. 423-424.
Borša

**Borša** () – miestas Rumunijos šiaurėje, Maramurešo apskrityje, Rytų Karpatuose, prie Višeu upės (Tisos intakas). Netoliese, į rytus nuo Boršos, yra Prislopo perėja, jungianti Transilvaniją ir Bukoviną. Medienos apdirbimo, maisto, odos, siuvimo pramonė. Nuo XIV a. apylinkėse kasama vario rūda (su sidabro priemaišomis). Borša yra kalnų kurortas, čia trykšta mineralinės versmės, yra slidinėjimo trasos. Rengiamos išvykos į netoliese esantį Rodnos nacionalinį parką. Boršoje yra 1718 m. pastatyta medinė bažnyčia.

## Šaltiniai
Jūrės geležinkelio stotelė

**Jūrės geležinkelio  stotis (stotelė)** (seniau ***Papilvio geležinkelio stotis***) – stotis, įsikūrusi Stoties g. 10, Jūrėje, Kazlų Rūdos savivaldybėje. Stoja traukiniai Kaunas–Kybartai, Kaunas–Marijampolė. Jūrės miestelio gyventojai važinėja į darbus ir mokslus Kaune, Kazlų Rūdoje, traukiniu patogu susisiekti sodus čia turintiems kauniečiams. Papilvio kaimo (Prienų raj.) gyventojams su seniūnijos centru Veiveriais, esančiais už 6 km, susisiekti iš Jūrės patogiausia iki Mauručių važiuojant traukiniu ir ten persėdant į Skriaudžius pasiekiantį Kauno maršrutinį mikroautobusą.

Tai 1937 m. pastatyta geležinkelio stotis, 2012 m. įrašyta į Kultūros vertybių registrą (kodas ).

## Istorija

Įsteigta 1915 m. kaizerinės Vokietijos ir pradžioje turėjusi Papilvio () vardą. Lietuvai tapus nepriklausoma valstybe stotis buvo pervadinta Jūros (Jūrės) vardu. Plečiantis miesteliui, kuriam buvo numatyta vasarvietės ateitis, 1937 m. iškilo  modernus konstruktyvizmo bruožų turintis mūrinis pastatas, tuomet vadintas keleivių namu. Sovietmečiu iki Jūrės vedančiu siauruoju geležinkeliu iš Ežerėlio durpyno buvo  gabenamos durpės ir  buvo perkraunamos į plačiojo geležinkelio vagonus tolesniam transportavimui. Taip pat su šia stotimi siejo siauruko bėgiai, ateinantys nuo sovietų karinių objektų Kazlų Rūdos miškuose. Šalia Jūrės geležinkelio stoties esančiuose soduose išlikęs siauruko geležinkelio tiltas per Pilvę. Demontavus siauruką, perkrovimo rampos vietoje ir aplink ją pradėjo kurtis sodininkų bendrijos, todėl Jūrės stotis ilgainiui neteko pirmykštės reikšmės. Gyvenvietė prie Jūrės geležinkelio stoties iki pat 2002 m. vadinosi Jūrės geležinkelio stotimi, vėliau pervadinta į Jūrės miestelį.

2009 m. vasarą Jūrės stotyje per mėnesį buvo parduodama virš 2500 bilietų. Čia dirbo 4 budėtojai, kurie buvo ir bilietų pardavėjai, pranešdavo keleiviams apie atvykstančius traukinius, prižiūrėjo aplinką. Geležinkelis daugeliui iš beveik 500 Jūrės miestelio bendruomenės narių buvo vienintelė susisiekimo priemonė su savivaldybės centru Kazlų Rūda, Kauno miestu. Į Jūrę Kauno sodininkai daugiausia keliuja tik geležinkeliu. Šia stotimi naudojasi ir dauguma aplinkinių kaimų gyventojų. 2012 m. stodavo 4 geležinkelio maršrutų traukiniai – į Kazlų Rūdą, Kybartus, Marijampolę, Šeštokus. 2012 m. stotis įtraukta į kultūros vertybių registrą. Geležinkelininkų parengtas modernizacijos planas (transformuoti geležinkelio stotį į stotelę, panaikinant bilietų pardavimą stotyje ir atsisakant stoties darbuotojų, automatizuojant stoties valdymą) susilaukė vietos bendruomenės protestų, kuriai pavyko apginti stotį nuo uždarymo.    2013 m. nors stotis "reformuota" į stotelę,  tačiau, tai faktiškai - keleivių stotis, kuria naudojasi ne tik miestelio, bet ir aplinkinių gyvenviečių gyventojai.

## Šaltiniai

* Jūrės stotis ''miestai.net'' portale
* Jūrė: miestelio kūrimo istorija, sud. Juozas Banionis. – Vilnius, 2016, p.15.
Bučedžio kalnai

**Bučedžio kalnai** () – Pietų Karpatų kalnų masyvas, besidriekiantis Rumunijoje, į pietus nuo Brašovo. Rytuose stačiais, iki 1700 m santykinio aukščio, šlaitais leidžiasi į Jalomicos intako Prahovos slėnį. Pietvakariuose yra Jalomicos versmės, ties kuriomis yra apledėjimo žymių, karstinių urvų (Recėjaus urvas ir kt.). Aukščiausia masyvo vieta – Omulio kalnas (2514 m).

Šlaituose iki 1400–1500 m aukščio auga miškai. Yra Piatra Arsos gamtos rezervatas (70 km²). Kalnai gausiai lankomi turistų, vystomas žiemos sportas. Bučedžio kalnų papėdėje yra Sinajos kurortas, vakaruose, prie Brano perėjos, stovi garsioji Brano pilis. Kalnuose yra vaizdingų geologinių darinių (Sfinksas, Babelė ir kt.).

## Galerija

Image:Sfinx 2006.jpg|Sfinksas
Image:Vf-scara3.jpg|Skaros kalnas
Image:October Snow.jpg|Karaimano perėja
File:Cascada Spumoasa Bucegi.jpg|Krioklys


## Šaltiniai
Beile Herkulanė

**Beile Herkulanė** () – miestas pietvakarių Rumunijoje, Karašo-Severino apskrityje, Pietų Karpatuose (tarp Černos ir Mehedincio masyvų), prie Černos upės (Dunojaus intakas). Balneologinis kurortas (sieros turinčios radioaktyvios karštosios mineralinės versmės, kurių temperatūra siekia iki 56 °C); gydomos reumatinės, judėjimo ir atramos organų ligos. Maisto pramonė. Yra muziejus, keletas viešbučių, poilsio centrų, vilų.

## Istorija

Mineralinės versmės žinomos nuo senovės laikų. Romos laikais vadintos *Aqua Herculis* ir buvo vienos lankomiausių visoje imperijoje. Pasakota legenda, kad šiose versmėse ilsėjęsis pats Heraklis.

## Šaltiniai
Beikojus

**Beikojus** () – miestas Rumunijos pietryčiuose, Prahovos apskrityje, 15 km į šiaurės vakarus nuo Ploješčio, Karpatų papėdėje. Mašinų gamybos, metalo apdirbimo, maisto, chemijos, poligrafijos, siuvimo, odos pramonė. Apylinkėse išgaunama nafta.

## Šaltiniai
Kalafatas

**Kalafatas** () – miestas pietvakarių Rumunijoje, Dolžo apskrityje, į pietvakarius nuo Krajovos, Dunojaus kairiajame krante, priešais Bulgarijos miestą Vidiną. Yra upių ir oro uostai, geležinkelio perkėla. 2013 m. birželį atidarytas 1,9 km ilgio Naujosios Europos vantinis tiltas per Dunojų, sujungęs Rumuniją ir Bulgariją. Metalo apdirbimo, elektrotechnikos, tekstilės (medvilnės), siuvimo, odos, maisto, medienos apdirbimo, statybinių medžiagų gamybos pramonė. Pramoninė žvejyba. Veikia etnologijos muziejus.

## Istorija
Miestas XIV a. įkurtas genujiečių pirklių. 1854 m., vykstant Krymo karui, netoliese įvyko Četatės mūšis tarp Rusijos ir Osmanų imperijos pajėgų.

## Šaltiniai
Vinčų geležinkelio stotis

**Vinčų geležinkelio stotis** – stotis prie geležinkelio Kaunas–Marijampolė, Vinčų kaime (Marijampolės savivaldybė). Stotyje stoja bendrovės „Lietuvos geležinkeliai“ traukiniai, vykstantys į Marijampolę. Šalia stoties įrengta geležinkelio pervaža su keliu .

## Istorija

1923 m. planuojant atidaryti Kazlų Rūdos–Šeštokų geležinkelį buvo numatyta *[[Purviniškė|Purvėniškio]]* pusstotė. Vėliau jai suteiktas *Vinčų* vardas. Stotis pastatyta 1924 m., spėjamas architektas – Edmundas Frykas, netoliese projektavęs Sasnavos bažnyčią, taip pat ir Marijampolės geležinkelio stotį. Prie stoties pastatyti dekoratyvinių elementų turintis geležinkeliečių namai.

2012 m. stodavo ir traukiniai į Šeštokus.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Vinčų geležinkelio stotis
* Apie Vinčų stotį ''miestai.net'' forume
Malavio demografija

Šiame straipsnyje pateikiami statistiniai duomenys apie **[[Malavis|Malavio]] demografiją**.

**Gyventojų skaičius:** 16 323 044 (2012 m. apskaičiavimai)

**Struktūra pagal amžių:**
* *0–14 m.:* 45,1 % (3 586 696 vyrų/3 571 298 moterų)
* *15–64 m.:* 52,3 % (4 140 874 vyrų/4 155 015 moterų)
* *65 m. ir daugiau:* 2,7 % (182 304 vyrų/243 065 moterų) (2011 apsk.)
 
**Amžiaus [[mediana]]:**
* *bendra:* 17,2 m.
* *vyrų:* 17,1 m.
* *moterų:* 17,4 m. (2011 m. apsk.)

**Metinis populiacijos prieaugis:** 2,758 % (2011 m. apsk.)

**[[Gimstamumas]]:** 40,42 gimimų/1000 gyv. (2011 m. apsk.)

**[[Mirtingumas]]:** 12,84 mirčių/1000 gyv. (2011 m. apsk.)

**[[Migracijos indeksas]]:** 0 migrantų/1000 gyv. (2011 m. apsk.)

**[[Urbanizacija]]:**
* *mieste gyvenančių žmonių skaičius:* 20 % (2010 apsk.)
* *mieste gyvenančių žmonių procento metinis kitimas:* 5,3 % (2010–15 m. apsk.)

**Lyčių santykis**:
**Gimimo metu:* 1,01 vyro vienai moteriai
**Jaunesniems nei 15 metų:* 1 vyras vienai moteriai
**15–64 metų:* 1 vyras vienai moteriai
**65 metų ir vyresniems:* 0,74 vyro vienai moteriai
**Visai populiacijai:* 0,99 vyro vienai moteriai (2011 m. apsk.)

**Kūdikių [[mirtingumas]]:**
**bendra:* 79,02 mirčių/1000 gimimų
**vyrų:* 83,06 mirčių/1000 gimimų
**moterų:* 74,92 mirčių/1000 gimimų (2011 m. apsk.)

**[[Vidutinė gyvenimo trukmė]]:**
* *bendra:* 52,31 m.  
* *vyrų:* 51,5 m.
* *moterų:* 53,13 m. (2011 m. apsk.)

**[[AIDS]]/[[ŽIV]]:**
**paplitimas tarp suaugusiųjų:* 11 %
**bendras skaičius:* 920 000
**mirčių skaičius:* 51 000 (2009 m. apsk.)

**Vyresnių nei 15 metų žmonių [[raštingumas]]:**
* *bendras:* 62,7 %
* *vyrų:* 76,1 %
* *moterų:* 49,8 % (2011 m. apsk.)

**[[Religija|Religijos]]:**
* *krikščionys:* 82,7 %
* *musulmonai:* 13 %
* *kiti:* 1,9 %
* *netikintys:* 2,5 %

## Šaltiniai

* Malavis CŽV faktų knygoje (anglų kalba)
Jantar

**„Jantar“** ( – „gintaras“) – Rusijos geležinkelių tarptautinis firminis keleivinis traukinys, kasdien per Lietuvos teritoriją kursuojantis tarp Karaliaučiaus ir Maskvos. Maršrutą aptarnauja trys sąstatai, kurie aprūpinti naujais, padidinto komforto Rusijoje pagamintais geležinkelio vagonais, aprūpintais biotualetais ir oro kondicionavimo sistemomis, elektroninėmis švieslentėmis su būtiniausia informacija traukinio keleiviams. Traukinį sudaro vagonai su dviviečiais liukso ir ekonominės klasės keturviečiais kupė, taip pat plackartiniai vagonai ir vagonai–restoranai.

Lietuvoje stoja Kybartų, Vilniaus ir Kenos geležinkelio stotyse.

Pradėjo kursuoti 1964 m.

## Tranzito programa

Tai tranzitinis rusų traukinys, vykstantis per Lietuvos teritoriją nuo 2003 m. pagal supaprastintą tvarką. Jo keleiviams Rusijos piliečiams Lietuvos tarnybos kasdien išduoda supaprastintus kelionės geležinkeliu dokumentus. 227 km traukinių kelias per Lietuvą yra tapęs vadinamuoju Kaliningrado tranzito ruožu, jungiančiu Rusijos Federaciją su Kaliningrado sritimi. Juo važiuodami Rusijos piliečiai, per keturias valandas trunkančią kelionę per užsienio valstybę – Lietuvą, iš vienos Rusijos teritorijos dalies pasiekia kitą. Kad Rusijos piliečiai su minimaliausiais formalumais per Lietuvą pasiektų Kaliningrado sritį, prireikė ilgų derybų ir nemenkų Europos Sąjungos investicijų.

## Duomenys
* Maršrutas – Kaliningradas–Maskva–Kaliningradas
* Traukinio kategorija – firminis
* Traukinio nr. – 029/030
* Operatorius – Federalinė keleivinė kompanija (*Федеральная пассажирская компания*)
* Išvykimas/Atvykimas – kasdien
* Kelionės trukmė – 21 val. 40 min. (vykstant iš Kaliningrado), 22 val. (vykstant iš Maskvos)

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Firminis traukinys „Jantar“. Duomenys 
* Specialioji Kaliningrado tranzito programa
Šri Lankos demografija

Šiame straipsnyje pateikiami statistiniai duomenys apie **[[Šri Lanka|Šri Lankos]] demografiją**.

**Gyventojų skaičius:** 21 481 334 (2011 m. apskaičiavimai)

**Struktūra pagal amžių:**
* *0–14 m.:* 24,9 % (2 705 953 vyrai ir 2 599 717 moterų)
* *15–64 m.:* 67,2 % (6 993 668 vyrai ir 7 313 440 moterų)
* *65 m. ir vyresni:* 7,9 % (720 219 vyrų ir 950 916 moterų) (2011 m. apsk.)

**Gyventojų amžiaus [[mediana]]:**
* *bendras:* 30,8 m.
* *vyrų:* 29,7 m.
* *moterų:* 31,8 m. (2011 m. apsk.)

**Metinis populiacijos prieaugis:** 0,913 % (2011 m. apsk.)

**[[Gimstamumas]]:** 17,04 gimimų/1000 gyv. per metus (2011 m. apsk.)

**[[Mirtingumas]]:** 5,96 mirčių/1000 gyv. per metus (2011 m. apsk.)

**[[Migracijos indeksas]]:** –1,95 migrantų/1000 gyv. per metus (2011 m. apsk.)

**[[Urbanizacija]]:**
* *mieste gyvenančių žmonių skaičius:* 14 % (2010 apsk.)
* *mieste gyvenančių žmonių procento metinis kitimas:* 1,1 % (2010–15 m. apsk.)

**Lyčių pasiskirstymas:**
* *gimimo metu:* 1,04 vyro vienai moteriai
* *jaunesniems nei 15 metų:* 1,04 vyro vienai moteriai
* *15–64 metų:* 0,96 vyro vienai moteriai
* *65 metų ir vyresniems:* 0,75 vyro vienai moteriai
* *visai populiacijai:* 0,96 vyro vienai moteriai (2011 apsk.)

**Kūdikių [[mirtingumas]]:**
* *bendra:* 9,47 mirčių/1000 gimimų
* *vyrų:* 10,44 mirčių/1000 gimimų
* *moterų:* 8,45 mirčių/1000 gimimų (2011 m. apsk.)

**[[Vidutinė gyvenimo trukmė]]:**
* *bendra:* 75,94 m.
* *vyrų:* 72,43 m.
* *moterų:* 79,59 m. (2011 apsk.)

**[[AIDS]]/[[ŽIV]]:**
* *paplitimas tarp suaugusiųjų:* >0,1 %
* *bendras skaičius:* 2800
* *mirčių skaičius:* >200 (2009 m. apsk.)

**15 m. ir vyresnių gyventojų [[raštingumas]]:**
* *bendras:* 90,7 %
* *vyrų:* 92,3 %
* *moterų:* 89,1 % (2001 m. surašymas)

**15–24 m. amžiaus gyventojų [[nedarbo lygis]]:**
* *bendras:* 21,3 %
* *vyrų:* 17,1 %
* *moterų:* 27,9 % (2008 m. apsk.)

**[[Religija|Religijos]]:**
* *budistai (budizmas – oficiali šalies religija):* 69,1 %
* *musulmonai:* 7,6 %
* *hinduistai:* 7,1 %
* *krikščionys:* 6,2 %
* *nenustatyti:* 10 % (2001 m. surašymas)

**[[Kalba|Kalbų]] vartojimas:**
* *sinhalų (oficiali šalies kalba):* 74 %
* *tamilų (nacionalinė kalba):* 19%
* *kitos:* 8 % (2001 m. surašymas)

**[[Etninė grupė|Etninės grupės]]:**
* *sinhalai:* 73,8 %
* *Šri Lankos maurai:* 7,2 %
* *Indijos tamilai:* 4,6 %
* *Šri Lankos tamilai:* 3,9 %
* *kiti:* 0,5 %
* *nenustatyti:* 10 % (2001 m. surašymas)

## Šaltiniai
* Šri Lanka CŽV pasaulio faktų knygoje (anglų kalba)
2012 m. Lietuvos lengvosios atletikos čempionatas

**2012 m. Lietuvos lengvosios atletikos čempionatas** – 89-asis Lietuvos lengvosios atletikos federacijos organizuotas pajėgiausių šalies sportininkų lengvosios atletikos čempionatas. Čempionatas pirmą kartą buvo atviras, tad jame taip pat dalyvavo varžovai iš Latvijos, Rusijos, Azerbaidžano. Varžybos vyko liepos 7 - 8 dienomis S.Dariaus ir S.Girėno stadione, Kaune. Šalies čempionate pasirodė sportininkai, įveikę nustatytus LLAF normatyvus. Daugiakovių, ėjimo ir 10000 m bėgimo čempionatai vykdyti atskirose varžybose.

## Vyrų rezultatai
### Bėgimai

### Techninės rungtys

## Moterų rezultatai
### Bėgimai

### Techninės rungtys

## Nedalyvavę sezono lyderiai
*Rytis Sakalauskas (100 m, 200 m)
*Martynas Jurgilas (100 m)
*Natalija Piliušina (1500 m, 800 m)
*Raivydas Stanys (šuolis į aukštį)
*Vaida Žūsinaitė (3000 m kliūtinis (dalyvavo 5000 m))
*Austra Skujytė (rutulio stūmimas, šuolis į aukštį (dalyvavo šuolyje į tolį, 200 m, 100 m barjerinis)
*Darius Draudvila (šuolis su kartimi)
*Mantas Šilkauskas (110 m barjerinis (dalyvavo 100 m)
*Sonata Tamošaitytė (100 m barjerinis)
*Dovilė Dzindzaletaitė (trišuolis)

## Medalius pelnę kitų šalių atstovai
* Lina Muze (ieties metimas moterys) – 
* Mareks Arents (šuolis su kartimi vyrai) – 
* Rahib Mammadov (110 m barjerinis vyrai) – 
* Tatjana Šušina (100 m moterys) – 
* Andrej Polianovskij (400 m vyrai) – 
* Andrej Polianovskij, Andrej Pilin, Dmitrij Podlipailo, Maksim Tkačenko (4x400 m vyrai) – 

## Nuorodos
*LLAF oficiali svetainė
Mongolijos demografija

Šiame straipsnyje pateikiami statistiniai duomenys apie **[[Mongolija|Mongolijos]] demografiją**.

**Gyventojų skaičius:** 3 179 997 (2011 m. apskaičiavimai) 

**Struktūra pagal amžių:**
**0–14 m.:* 27,3 % (437 241 vyras ir 419 693 moterys)
**15–64 m.:* 68,7 % (1 074 949 vyrai ir 1 076 455 moterys)
**65 m. ir vyresni:* 4 % (54 415 vyrai ir 70 565 moterys) (2011 m. apsk.)

**Gyventojų amžiaus [[mediana]]:**
**bendras:* 26,2 m.
**vyrų:* 25,8 m.
**moterų:* 26,6 m. (2011 m. apsk.)

**Metinis populiacijos prieaugis:** 1,469 % (2011 m. apsk.)

**[[Gimstamumas]]:** 20,7 gimimų/1000 gyv. per metus (2011 m. apsk.)

**[[Mirtingumas]]:** 6,01 mirčių/1000 gyv. per metus (2011 m. apsk.)

**[[Migracijos indeksas]]:** 0 migrantų/1000 gyv. per metus (2011 m. apsk.)

**[[Urbanizacija]]:**
* *mieste gyvenančių žmonių skaičius:* 62 % (2010 apsk.)
* *mieste gyvenančių žmonių procento metinis kitimas:* 1,9 % (2010–15 m. apsk.)

**Lyčių pasiskirstymas:**
**Gimimo metu:* 1,05 vyro vienai moteriai
**Jaunesniems nei 15 metų:* 1,04 vyro vienai moteriai
**15–64 metų:* 1 vyras vienai moteriai
**65 metų ir vyresniems:* 0,77 vyro vienai moteriai
**Visai populiacijai:* 1 vyras vienai moteriai (2011 apsk.)

**Kūdikių [[mirtingumas]]:**
**bendra:* 36 mirčių/1000 gimimų
**vyrų:* 38,94 mirčių/1000 gimimų
**moterų:* 32,91 mirčių/1000 gimimų (2011 m. apsk.)

**[[Vidutinė gyvenimo trukmė]]:**
**bendra:* 68,63 m.
**vyrų:* 66,16 m.
**moterų:* 71,23 m. (2011 apsk.)

**[[AIDS]]/[[ŽIV]]:**
**paplitimas tarp suaugusiųjų:* <0,1 % 
**bendras skaičius:* <500
**mirčių skaičius:* <100 (2009 m. apsk.)

**15 m. ir vyresnių gyventojų [[raštingumas]]:**
**bendras:* 97,8 %
**vyrų:* 98 %
**moterų:* 97,5 % (2000 m. surašymas)

**15–24 m. amžiaus gyventojų [[nedarbo lygis]]:**
**bendras:* 20 %
**vyrų:* 19,5 %
**moterų:* 20,7 % (2003 m. apsk.)

**[[Religija|Religijos]]:**
* *Tibeto budistai (lamaizmas):* 50 %
* *šamanai ir krikščionys:* 6 %
* *musulmonai:* 4 %
* *netikintys:* 40 % (2004 m. apsk.)

**[[Etninė grupė|Etninės grupės]]:**
* *mongolai:* 94,9 %
* *tiurkai (dauguma kazachai):* 5 %
* *kiti (kinai, rusai etc):* 1 % (2000 m. apsk.)

## Šaltiniai
*Mongolija CŽV pasaulio faktų knygoje (anglų kalba)
Malaizijos demografija

Šiame straipsnyje pateikiami statistiniai duomenys apie **[[Malaizija|Malaizijos]] demografiją**.

**Gyventojų skaičius:** 29 179 952 (2011 m. apskaičiavimai) 

**Struktūra pagal amžių:**
**0–14 m.:* 29,6 % (4 374 495 vyrai ir 4 132 009 moterys)
**15–64 m.:* 65,4 % (9 539 972 vyrai ir 9 253 574 moterys)
**65 m. ir vyresni:* 5 % (672 581 vyras ir 755 976 moterys) (2011 m. apsk.)

**Gyventojų amžiaus [[mediana]]:**
**bendras:* 26,8 m.
**vyrų:* 26,7 m.
**moterų:* 27 m. (2011 m. apsk.)

**Metinis populiacijos prieaugis:** 1,542 % (2011 m. apsk.)

**[[Gimstamumas]]:** 20,74 gimimų/1000 gyv. per metus (2011 m. apsk.)

**[[Mirtingumas]]:** 4,95 mirčių/1000 gyv. per metus (2011 m. apsk.)

**[[Migracijos indeksas]]:** –0,37 migrantų/1000 gyv. per metus (2011 m. apsk.)

**[[Urbanizacija]]:**
* *mieste gyvenančių žmonių skaičius:* 72 % (2010 apsk.)
* *mieste gyvenančių žmonių procento metinis kitimas:* 2,4 % (2010–15 m. apsk.)

**Lyčių pasiskirstymas:**
**Gimimo metu:* 1,07 vyro vienai moteriai
**Jaunesniems nei 15 metų:* 1,06 vyro vienai moteriai
**15–64 metų:* 1,03 vyro vienai moteriai
**65 metų ir vyresniems:* 0,89 vyro vienai moteriai
**Visai populiacijai:* 1,03 vyro vienai moteriai (2011 apsk.)

**Kūdikių [[mirtingumas]]:**
**bendra:* 14,57 mirčių/1000 gimimų
**vyrų:* 16,83 mirčių/1000 gimimų
**moterų:* 12,14 mirčių/1000 gimimų (2011 m. apsk.)

**[[Vidutinė gyvenimo trukmė]]:**
**bendra:* 74,04 m.
**vyrų:* 71,28 m.
**moterų:* 76,99 m. (2011 apsk.)

**[[AIDS]]/[[ŽIV]]:**
**paplitimas tarp suaugusiųjų:* 0,5 % 
**bendras skaičius:* 100 000
**mirčių skaičius:* 5800 (2009 m. apsk.)

**15 m. ir vyresnių gyventojų [[raštingumas]]:**
**bendras:* 88,7 %
**vyrų:* 92 %
**moterų:* 85,4 % (2000 m. surašymas)

**15–24 m. amžiaus gyventojų [[nedarbo lygis]]:**
**bendras:* 10,9 %
**vyrų:* 10,3 %
**moterų:* 11,8 % (2008 m. apsk.)

**[[Religija|Religijos]]:**
* *musulmonai:* 60,4 %
* *budistai:* 19,2 %
* *krikščionys:* 9,1 %
* *hinduistai:* 6,3 % 
* *konfucianistai, daoistai:* 2,6 %
* *kiti:* 1,5 %
* *netikintys:* 0,8 % (2000 m. surašymas)

**[[Etninė grupė|Etninės grupės]]:**
* *malajai:* 50,4 %
* *kinai:* 23,7 %
* *tenykščiai vietiniai gyventojai:* 11 %
* *indai:* 7,1 %
* *kiti:* 7,8 % (2004 m. apsk.)

## Šaltiniai
*Malaizija CŽV pasaulio faktų knygoje (anglų kalba)
P. T. Barnum

**Phineas Taylor Barnum** (1810 m. liepos 5 d. Betelyje, Konektikute – 1891 m. balandžio 7 d. Bridžporte, Konektikute) – amerikiečių verslininkas, šoumenas, politikas. Jis buvo cirko *Ringling Brothers and Barnum & Bailey* (1871–2017) įkūrėjas.

## Išnašos
Hakarmel

**Hakarmel** – žydų švietėjų žurnalas, ėjęs 1860–1880 m. Vilniuje hebrajų kalba.

## Istorija

1860–1870 m. buvo savaitinis, o nuo 1871 m. – mėnesinis žurnalas. 1860–1863 m. leido rusiškąją žurnalo laidą. 1860–1870 m. išėjo aštuoni tomai (po 50 numerių), 1871–1880 m. – keturi tomai (po 12 numerių). Leidėjas ir redaktorius Samuilas Josifas Finas.

## Šaltiniai
Lentvario geležinkelio stotis

**Lentvario geležinkelio stotis** – stotis pietryčių Lietuvoje, Lentvario miesto centre. Geležinkelio mazgas, kuriame nuo Vilniaus–Klaipėdos linijos atsišakoja kelias į Varėną. Stoja keleiviniai traukiniai, vykstantys iš Vilniaus į Kauną, Trakus, Marcinkonis. Išlikęs buvęs garvežių depo pastatas.

## Istorija

Pro Lentvarį 1858–1862 m. nutiesta Peterburgo–Varšuvos geležinkelio atkarpa Lietuvoje ir jos atšaka į Virbalį. Geležinkelio stotis pradėjo veikti 1862 m. kaip aukščiausiosios klasės stotis. Spėjama, kad iš pradžių stotis projektuota kaip II klasės (rūmų projektas sutampa su Švenčionėlių stoties, priskirtos II klasei), tačiau dėl specializuotos funkcijos – geležinkelio mazgo jai suteikta aukščiausioji klasė. Palyginimui, I klasės stočių rūmai Kauno ir Vilniaus stotyse buvo didesni.

Lentvario stotis buvo su specialiomis salėmis ir apartamentais carui. 1862 m. gruodžio 15 d. pradėtas reguliarus eismas į Varšuvą. Pradžioje stotyje buvo organizuotas persėdimas tarp traukinių, vykusių maršrutu Sankt Peterburgas–Varšuva, ir traukinių į Virbalį. Neilgai trukus persėdimas imtas organizuoti Vilniaus stotyje. 1871 m. pastatyti dabartiniai raudonų plytų stoties rūmai, vėliau išsiplėte geležinkelininkų miestelis.

Geležinkelis turėjo didelės reikšmės regiono susisiekimui ir pramonės plėtrai. Gyvenvietėje buvo pastatyti namai, kuriuose apgyvendinti geležinkelio darbininkai ir konduktoriai, atsirado net vietovė Konduktoriai į pietus nuo stoties. 1908 m. veikė geležinkeliečių mokykla. I pasaulinio karo metu geležinkelio stoties patalpose buvo įkurta maža cerkvė.

1967 m. geležinkelio stoties prieigose buvo filmuojamos kelios meninio filmo „Krachas“ scenos. Sovietmečiu Lentvario stotyje veikė Vilniaus geležinkelių apygardos mašinų remonto stotis Nr. 95. 1975 m. per stotį einantis ruožas Kaunas–Vilnius buvo elektrifikuotas, 1979 m. elektrifikuotas ruožas Lentvaris–Trakai.

Atgavus Nepriklausomybę, ji tapo Lentvario kelių remonto stotimi (KRS-2). 1998–2000 m. suremontuoti stoties rūmai.

## Galerija

Lentvariogelezinkeliostotis1.JPG
Lentvariogelezinkeliostotis3.JPG
Lentvariogelezinkeliostotis.JPG
Lentvaris, nádraží.jpg


## Šaltiniai
Humanitarinių mokslų fakulteto raštai

**Humanitarinių mokslų fakulteto raštai** – Vytauto Didžiojo (iki 1930 m. Lietuvos) universiteto tęstinis mokslo darbų leidinys, ėjęs 1925–1939 m.

## Istorija
Paskelbta filosofijos (Vosyliaus Sezemano, Izidoriaus Tamošaičio), folkloristikos (Balio Sruogos), kalbotyros (Alfredo Seno), psichologijos (Jono Vabalo-Gudaičio), istorijos (Augustino Janulaičio) ir literatūrologijos darbų. Nuo trečiojo tomo kiekvieną tomą (arba jo sąsiuvinį) sudarė vieno autoriaus studija. Išėjo 22 tomai.

Redaktorius Vincas Krėvė-Mickevičius.

## Šaltiniai