Meriwether Lewis

**Meriveteris Luisas** (*Meriwether Lewis*, 1774 m. rugpjūčio 18 d. – 1809 m. spalio 11 d.) – Jungtinių Amerikos Valstijų keliautojas, karininkas, politikas. Labiausiai žinomas dėl 1804–1806 m. kelionių su Viljamu Klarku po netyrinėtas JAV teritorijas.

## Biografija
Gimė Lokust Hilo plantacijoje Virdžinijoje (dabar Aivis, Albermalo apygarda). 1779 m. jo tėvas Viljamas Luisas žuvo tarnaudamas kariuomenėje, tada vaikas su motina persikėlė į Džordžiją. Vėliau Meriveteris Luisas su dėdės pagalba grįžo valdyti Lokust Hilo ūkio. 1794 m. prisijungė prie Virdžinijos savigynos būrių, kurie malšino Viskio sukilimą Pensilvanijoje. Kitais metais dalyvavo Šiaurės vakarų indėnų kare prieš majamius, taip pat trumpai tarnavo Viljamo Klarko graižtvinių šautuvų kompanijoje. Meriveteris Luisas greitai kopė karjeros laiptais kariuomenėje – 1795 m. ensainas, 1799 m. leitenantas, 1800 m. kapitonas. 1801 m. tapo prezidento Džefersono sekretoriumi ir karo lauko ajudantu.

1803 m., po to kai JAV įsigijo Luizianą, Tomas Džefersonas paskyrė Meriveterį Luisą vadovauti ekspedicijai į naujas teritorijas. Prieš kelionę Luisas Filadelfijoje mokėsi astronomijos, botanikos, zoologijos, medicinos. Jis į šią plataus masto ekspediciją taip pat pasikvietė savo draugą Viljamą Klarką kartu vadovauti kelionei.

Luiso ir Klarko ekspedicija truko trejus metus ir tęsėsi apie 13 tūkst. kilometrų. Keliautojai plaukė Ohajo ir Misūrio upėmis, perėjo žemyno vandenskyrą (Uolinius kalnus) ir pasiekė Ramųjį vandenyną. Meriveteris Luisas buvo atsakingas už botaninės, zoologinės, etnografinės, geografinės, meteorologinės medžiagos rinkimą. Siuntė atgal į rytus augalų, gyvūnų, mineralų pavyzdžius. Ekspedicija susitiko su indėnų genčių vadais, užmezgė prekybinius ryšius, sudarė taikos ir draugystės sutartis.

Pasibaigus ekspedicijai, Meriveteriui Luisui dovanota 1600 akrų žemės, 1807 m. paskirtas Aukštutinės Luizianos teritorijos gubernatoriumi (dėl įvairių nesklandumų postą užėmė tik 1808 m. kovą). Luisas teritoriją bandė valdyti gyvendamas rytų JAV, tuo pasinaudojo teritorijos sekretorius Frederikas Beitsas, kuris faktiškai valdė Luizianą, dalindamas kalnakasybos ir prekybos leidimus, skirdamas į postus sau palankius žmones.

Luiso nurodymu pastatyti Fort Madisono (prie Misisipės) ir Fort Oseidžo (prie Misūrio) įtvirtinimai. Jis įsivėlė į nesutarimus su oseidžų indėnais, kurie prieštaravo pasirašytoms sutartims ir kentėjo nuo čerokių antpuolių. Taip pat daug nesutarimų kėlė žemių teisių, kalnakasybos ir prekybos licencijų klausimai, indėnų tarpusavio karai. Vyriausybė atsisakė finansuoti dalį Luiso išlaidų.

1809 m. Meriveteris Luisas iškeliavo į Vašingtoną, kad pasiaiškintų dėl savo išlaidų ir apgintų garbę. Spalio 11 d., keliaujant Natčesų trasa, apsistojo „Grinder’s Stand“ užeigoje (netoli dabartinio Hoenvaldo, Tenesyje). Ten rastas negyvas su šautinėmis žaizdomis krūtinėje ir galvoje. Mirties aplinkybės nežinomos – vienų spekuliuota, kad jis nusižudęs (dėl depresijos, alkoholizmo, nepavykus vesti), kitų – tai tai buvusi žmogžudystė (kad jį nužudę plėšikai, oportunistai ar politiniai priešai). Dar iškelta versija, kad tai galėjęs būti nelaimingas atsitikimas.

## Atminimas
Po jo mirties išleisti „Luiso ir Klarko dienoraščiai“ (*The Journals of Lewis and Clark *, 1903 m.).

Meriveterio Luiso garbei pavadinti įvairūs JAV objektai: keletas Luiso apygardų, Luiso ir Klarko apygarda, Luisbergas (miestas Tenesyje), Luistonas (miestas Aidahe), Luistaunas (miestas Montanoje), Fort Luisas (karinė bazė Vašingtono valstijoje), Luiso ir Klarko nacionalinis miškas, Luiso kalnagūbris (Montana), Luiso ir Klarko urvai (Montana). Taip pat keletas gyvosios gamtos rūšių – augalai luisija (*Lewisia*), luisiopsis (*Lewisiopsis*), Luiso tamsianugaris genys (*Melanerpes lewis*).

## Šaltiniai