open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ATR–Rusijos karas (1632–1634)

**ATR–Rusijos karas** (1632–1634) (dažnai vadinamas **Smolensko karu**) – trečiasis karinis konfliktas tarp Abiejų Tautų Respublikos ir Rusijos carystės. Po to, kai Rusija šiek tiek atsigavo po buvusios sumaišties, Rusijos caras Michailas I pasinaudojo po karaliaus Zigmanto Vazos mirties Abiejų Tautų Respublikoje prasidėjusiu tarpuvaldžiu, sulaužė Deulino paliaubas ir pabandė atkariauti Abiejų Tautų Respublikai šiomis paliaubomis atitekusias teritorijas, o visų pirma - užimti Smolensko tvirtovę.

## Priešistorė
1618 metais sudarytos Deulino paliaubos galiojo 14,5 metų, šiam terminui einant į pabaigą MDK bajorai 1632 m. birželio 20 d. susirinkę ir dar nepasibaigus taikos terminui paskelbė karą. Tokį sprendimą paskatino Zigmanto Vazos mirtis ir bekaralmetis Abiejų Tautų Respublikoje. Vykstantis Trisdešimtmetis karas Europoje leido Maskvai prisijungti anti-Habsburgiškoje (ir anti-katalikiškoje) koalicijoje, palaikant Švediją.

## Karo eiga

1632 m. spalio 10 d. gerai pasiruošusios rusų pajėgos, kurias sudarė iki 35 000 karių, vadovaujamos vaivados Michailo Šeino () patraukė Viazmos link. Per porą mėnesių Rusijos pajėgos užėmė Nevelį, Roslavlį, Starodubą, Počepą, Sebežą, Trubčevską, Suražą.

Gruodžio 5 d. Michailo Šeino pajėgos susirinko prie Smolensko ir iškart pradėjo apgultį. Netoliese ATR pusėje stovėjo apie 6 tūkst. karių, vadovaujami Smolensko vaivados LDK kariuomenės lauko raštininko Aleksandro Korvino Gonsievskio. Kovo mėnesį Maskvos pajėgos sulaukė apgulties artilerijos. Gegužės-birželio mėnesiais maskviečiai bandė pralaužti sieną ir užimti miestą šturmu, tačiau buvo atmušti.

Rugpjūčio mėnesį A. Gonsevskiui į pagalbą atvyko Lietuvos lauko etmonas Kristupas Radvila Jaunesnysis, bendros pajėgos sudarė apie 11 tūkst. karių.

1633 m. rugsėjo 4 d. prie Smolensko pasirodė paties karaliaus vadovaujamos lenkų pajėgos, kurios ėmėsi veiksmų apgulčiai nutraukti. Po keleto sunkių mūšių iki spalio 3 d. Abiejų Tautų Respublikos pajėgoms pavyko nutraukti Smolensko apgultį, o mėnesio pabaigoje - apsupti ir apsiausti rusų pajėgas. Apsiausti rusai tikėjosi, kad atvyks pastiprinimas, tačiau jo nesulaukė.

Prie to prisidėjo tai, kad 1633 m. birželio viduryje Krymo totoriai, vadovaujami Mubareko Girėjaus įsiveržė į Rusiją. Tai buvo naujojo karaliaus pasiuntinybės į Krymo chanatą rezultatas. Sėkmingas totorių vasaros reidas sudavė didžiulį moralinį smūgį Rusijos kariuomenei. 

1634 m. vasario 14 d. Michailas Šeinas kapituliavo.

## Taikos sutartis

1634 m. birželio mėnesį buvo sudaryta Polianovkos taikos sutartis. Iš esmės buvo paliktos ankstesnės Deulino paliaubų sąlygos, tik MDK perėjo Serpeiskas, o naujasis Lenkijos karalius Vladislovas IV atsisakė į pretenzijų į Maskvos sostą. Tačiau sutartis esminės valstybių priešpriešos nepanaikino, konfliktas atsinaujino po nepilnų poros dešimtmečių, kai 1654 m. prasidėjo ketvirtasis ATR-Maskvos karas.

## Šaltiniai
Namtoksipo nacionalinis parkas

**Namtoksipo nacionalinis parkas** () – nacionalinis parkas Tailando pietuose, Narativato provincijoje. Parkas įkurtas 1995 m. birželio 1 d.

## Vieta
Parkas užima 288,82 km² plotą ir yra 30 km į pietvakarius nuo provincijos centro Narativato.

## Flora ir fauna
Namtoksipo parke vyrauja drėgni visžaliai miškai. Iš retų augalų parke sutinkama: aukštasis sparnenis, kalimantaninis plienmedis (Intsia palembanica), kvapioji hopėja, bei kitos hopėjų rūšys.

Parke gyvena: makaka, Indijos muntjakas, laibaliemenės beždžionės, Javinis elniukas, Indinis zambaras, dygliatriušis, loris (Nycticebus bengalensis), dvispalvė ratufa ir kt., sutinkama apie 53 rūšisdaug paukščių: dviragis ragasnapis, gracula (Gracula religiosa), Eudynamys scolopaceus ir kt.

## Įžymiausios vietos
* Sipo, Isuedo (I Suedo) ir Jakabo-ngo (Yaka Bo-ngo) kriokliai.

## Išnašos

## Nuorodos
* Parko svetainė 
* Tailando nacionaliniai parkai
Pilionių apylinkė

**Pilionių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vidurio Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Gudžiūnų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Dotnuvos rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Alksnėnų apylinkės, Gudžiūnų apylinkės ir Mantviliškio apylinkės.

## Šaltiniai
Vilja Nueva

**Vilja Nueva** ( 'naujas miestelis') gali reikšti šias vietoves ispanakalbėse šalyse:
* Vilja Nueva – miestas Gvatemaloje;
* Vilja Nueva – miestas Argentinoje, Mendosos prov.;
* Vilja Nueva – miestas Argentinoje, Kordobos prov.;
* Vilja Nueva – gyvenvietė Bolivijoje.

Taip pat:
* Viljanueva
* Vila Nova
San Chuan Sakatepekesas

**Sakatepekesas** – miestas pietų Gvatemaloje, šiaurės vakarinis sostinės Gvatemalos priemiestis. Savivaldybės centras. Išvystyta medienos pramonė, gėlininkystė.

## Šaltiniai
Dovcenas (ežeras)

**Dovceno ežeras** () – ežeras Sūduvos aukštumoje, Vakarų Sūduvos aukštumoje, šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Suvalkų ir Seinų apskrityse, Suvalkų ir Krasnapolio valsčiuose. Ežero pakrantėje įsikūrę Rižuvkos, Magdalenovo ir Burdiniškių kaimai. Ežeras yra į rytus nuo Vygrių ežero. Ežeras yra eutrofinis, vanduo neskaidrus ir purvinas, krantai žemi, vietomis virstantys į pelkę. Pakrantėse auga alksniai, gluosniai ir beržai. Ežere yra kelios įlankos ir salos.

## Literatūra

* Przewodnik Turystyczny „Po Ziemi Suwalskiej“ Stefan Maciejewski.
Vilja Kanalesas

**Vilja Kanalesas** – miestas pietų Gvatemaloje, 22 km į pietus nuo sostinės Gvatemalos. Išvystyta maisto pramonė, auginami ananasai.

## Istorija

Įkurtas 1912 m.

## Šaltiniai
Petapa

**Petapa** – miestas pietų Gvatemaloje, pietinis sostinės Gvatemalos priemiestis. Savivaldybės centras. Yra bažnyčia.

## Šaltiniai
Arthur Andersen

**Arthur Andersen LLP** – buvo viena iš „Didžiojo penketo“ įmonių, teikusi audito ir konsultacines paslaugas. Iki 2002 m. nepriekaištinga reputacija ir aukšti darbo kokybės standartai lėmė tai, kad „Andersen“ išaugo iki 9,3 milijardo dolerių metinės apyvartos bendrovės, turinčios 350 biurų visame pasaulyje (veikė ir Vilniuje), kuriuose dirbę 85 tūkstančiai darbuotojų teikė audito, finansines ir mokesčių konsultacijų paslaugas daugiau kaip 100 tūkstančių klientų, tarp jų buvo ir tarptautinių korporacijų, ir valstybinių įstaigų. Vienu metu tai buvo pati didžiausia iš visų audito kompanijų, kol 1989 m. nuo jos neatsiskyrė konsultacijų padalinys, 2000 m. persivadinęs į „Accenture“, tebeveikia ir šiandien. O „Arthur Andersen“ savo ruožtu persivadino į „Andersen“ ir netrukus įkūrė kitą konsultacinį padalinį „Arthur Andersen Business Consulting“. Šią įmonę prie subyrėjimo privedė Rugsėjo 11-osios teroristinių išpuolių sukeltas chaosas akcijų rinkose ir visa virtinė įmonių bankrotų, su kuriomis buvo susijusi „Andersen“ įmonė. 2002 m. birželio 15 d. „Andersen“ buvo pripažinta kalta dėl kliudymo teisingumui už tai, kad sunaikino dokumentus, susijusius su „Enron“ apskaita. Tokių kaltinimų ir prisipažinimų akivaizdoje rugpjūčio 31 d. „Andersen“ savanoriškai atsisakė savo audito ir konsultacijų licencijos. Bendrovės biurai ir padaliniai buvo parduoti kitoms „Didžiojo ketverto“ (taip jis nuo tada buvo vadinamas) įmonėms, daugiausia „PricewaterhouseCoopers“ bei „Ernst & Young“.

## Išnašos
Alofis

**Alofis** () – miestelis Polinezijoje, Niuės salos, pavaldžios Naujajai Zelandijai, administracinis centras. Įsikūręs salos vakaruose, prie nedidelės Alofio įlankos. Yra uostas, per kurį išvežama kopra, bananai. Ties Alofiu yra vienintelis tarpas visą salą supančiame koraliniame rife.

Alofio administracinį centrą sudaro du kaimai: Šiaurės Alofis (147 gyv.) ir Pietų Alofis (434 gyv.). Pastarajame yra salos administracija. Yra keletas prekybos centrų, kelių krikščioniškų srovių bažnyčios, ligoninė, keli viešbučiai, Pietų Ramiojo vandenyno universitetas, regbio stadionas, žuvies perdirbimo gamykla. Į pietus nuo Alofio įsikūręs Niuės tarptautinis oro uostas.

2004 m. miestelį nusiaubė Hetos ciklonas, todėl nauji vyriausybės pastatai perkelti 3 km nuo kranto.

## Šaltiniai
Špilmano apdovanojimas

**Špilmano apdovanojimas** () - tai apdovanojimas skirtas už labai trumpai egzistuojančius kūrinius. Apdovanojimas pavadintas vokiečių menininkų grupės *Szpilman* vardu. Apdovanojimų tikslas skatinti kurti efemerinius kūrinius. Nuo 2003 m., kai buvo pradėtas rengti šis renginys tai yra vienintelis tokio tipo meno apdovanojimas už efemerinius kūrinius. Apdovanojimai vyksta kiekvienais metais. Apdovanojimą sudaro piniginė suma, kelionė į Cimochovizną, Lenkijoje ir didžiulė kiekvienais metais pereinanti nugalėtojams taurė. Vykstant apdovanojimams teisėjų komisija pasirenka septynis kandidatus ir išrenka vieną nugalėtoją. Apdovanojimai vyksta Berlyne, Vokietijoje.

## Istorija

2003 m. Vokietijos, Ofenbacho ir Frankfurto prie Maino universitetų studentai įkūrė Špilmano apdovanojimus. Pradžioje galėjo dalyvauti tik žmonės iš Vokietijos, iš viso dalyvavo 17 dalyvių. 2004 m. buvo pakeistos taisyklės ir leista dalyvauti visos Europos žmonėms, iš viso dalyvavo 23 dalyviai. 2005 m. dalyvavo 173 dalyviai. Po metų buvo dar kartą pakeistos taisyklės ir konkurse galėjo dalyvauti dalyviai iš viso pasaulio. 2006 m. dalyvavo 358 dalyviai, 2007 m. 203, 2008 m. 298, 2009 m. 375. Dalyviai yra iš daugelio pasaulio šalių, tarp jų ir dalyviai iš Lietuvos.

## Nugalėtojai

* *Julia Weidner* (Vokietija), 2003 m.;
* *Catrin Bolt* (Austrija), 2004 m.;
* *Albert Heta* (Kosovas), 2005 m.;
* *Martin Flemming* (Vokietija), 2006 m.; 
* *Doug Fishbone* (Didžioji Britanija), 2007 m.; 
* *Michal Sznajder* (Lenkija), 2007 m.; 
* *Kamila Szejnoch* (Lenkija), 2008 m.;
* *Hank Schmidt in der Beek* (Vokietija), 2009 m.
* *Sara Nuytemans & Arya Pandjalu* (Nyderlandai & Nyderlandai), 2010 m.
* *Jaroslav Kyša* (Didžioji Britanija) 2011 m.; 
* *Miná Minov* (Bulgarija) 2012 m.;

## Teisėjai

* Bernd Euler 
* Lise Harlev 
* Anna Henckel-Donnersmarck
* Leonard Kahlcke 
* Patrick Koch 
* Tina Kohlmann 
* Claus Richter 
* Tina Schott 
* Michal Sznajder 
* praėjusių metų nugalėtojas

## Nuorodos

* http://www.award.szpilman.de/;
* http://www.art-magazin.de/szene/12784.html ;
* http://www.dzgonline.com/albertheta/;
* http://www.superultra.pl/ ;
* http://www.kamilaszejnoch.com/ .
Agnė Eggerth

**Agnė Visockaitė-Egert** (*Agnė Visockaitė-Eggerth*, g. 1978 m. rugpjūčio 4 d. Kaune) – Lietuvos lengvaatletė, sprinterė. Daugkartinė Lietuvos čempionė, nacionalinė rekordininkė, olimpinės rinktinės narė, lengvosios atletikos trenerė.

## Biografija
Agnė gimė Kaune. Vėliau išvyko studijuoti į JAV, bet vis tiek atstovavo Lietuvos rinktinę. 2002 m. baigė Makendrio universitetą. Nuo 2003 m. pradėjo dirbti lengvosios atletikos trenere JAV universitetuose.

## Pasiekimai

## Rekordai
Agnė Eggerth pasiekė šiuos nacionalinius rekordus:
* Uždarose patalpose
** 50 m bėgimas: 6,31 (2000 m.)
** 55 m bėgimas: 6,75 (2000 m.)
** 60 m bėgimas: 7,23 (2003 m.)
** 200 m bėgimas: 23,22 (2000 m.)

* Atviro stadiono
** 100 m bėgimas: 11,29 (2003 m., gerino keturis kartus)
** 200 m bėgimas: 23,22 (2000 m. ir 2004 m.)

## Nuorodos
* Agnė Eggerth IAAF svetainėje
Akmens ežeras

**Akmens ežeras** () – ežeras, Sūduvos aukštumoje, Vakarų Sūduvos aukštumoje, šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Suvalkų apskrityje, Suvalkų valsčiuje. Ežero pakrantėje įsikūrę Čarnakoviznos ir Osovos kaimai. Ežeras yra 191,6 m aukštyje virš jūros lygio. Tai ledyninės kilmės ežeras, vakarinėje dalyje yra kelios įlankos. Daugelyje vietų ežero krantai žemi, rytuose šiektiek statesni. Aplink ežerą auga miškai, šiaurinėje dalyje teka upokšnis, kuris jungia ežerą su Mažuoju Akmens ežeru. Tai oligotrofinis ir mezotrofinis ežeras, kuriame nėra daug augalijos, o litoralė yra skurdi savo augalais. Ežeras yra gilus, o jo vanduo švarus ir skaidrus. Dugne glūdi smėlis ir žvyras. Prie ežero įrengti keli paplūdimiai.

Ežere veisiasi šios žuvų rūšys: seliava, europinė lydeka, paprastasis karšis ir ešerys.

Mokslininkas Stanislavas Petkevičius (*Stanisław Pietkiewicz*) priskyrė šį ežerą Tacevo ežerų grupei į kurią įeina ir šie ežerai: Ožys, Tacevas, Grabenščizna ir Akmeniukas.

## Šaltiniai

* Stefan Maciejewski: Po ziemi suwalskiej: przewodnik turystyczny. Suwałki: „Hańcza“, 1998 m., s. 251. ISBN 83-87415-12-X.;
* Aprašymas apie ežerą (lenk.) .

## Nuorodos

* Ežero nuotraukos .
Kreivieji Vygriai

**Kreivieji Vygriai** () – ežeras, Sūduvos aukštumoje, Vakarų Sūduvos aukštumoje, šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Suvalkų apskrityje, Suvalkų valsčiuje. Ežero pakrantėje įsikūręs Kreivojo kaimas. Pro ežerą teka Kamionkos upė, kuri vėliau įteka į Žaliąjį ir Kolešnio ežerus.

## Šaltiniai
* Państwowa Inspekcja Ochrony Środowiska, WIOŚ w Białymstoku, Stan Środowiska Województwa Podlaskiego, Białystok 1999 m.
Ūtos valsčius

**Ūtos valsčius** (, ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lenkijoje, Balstogės vaivadijoje, Suvalkų apskrityje. Centras – Mažoji Ūta, vėliau – Tartokas.

## Istorija

Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų tauta – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. valsčius priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.

Lenkijos Kongreso karalystės laikais valsčiaus teritorija priklausė Suvalkų apskričiai, Suvalkų gubernijai. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. Tarpukario laikotarpiu valsčius priklausė Suvalkų apskričiai, Balstogės vaivadijai. 1952 m. liepos 1 d. valsčiuje buvo 26 kaimai. Vykdant Lenkijos valsčių reformą 1954 m. rugsėjo 29 d. valsčius buvo panaikintas. 1973 m. sausio 1 d. atkūrus valsčių sistemą, valsčius nebebuvo atkurtas.

|-
| 1888 ||   || 7110 ||  || ||
|-
| 1921 ||   || 4752 ||  || ||
|-
|}

## Tautinė ir religinė sudėtis

Pagal 1921 m. lenkų valdžios atliktą gyventojų surašymą valsčiuje gyveno 4 752 žmonės, kurių tautinė sudėtis atrodė taip:.

* Lenkai – 99,4% (4 724);
* Rusai – 0,3% (18);
* Gudai – 0,1% (7);
* Lietuviai – 0,06% (3).

Religinė sudėtis atrodė taip:

* Katalikai – 95,1% (4 521);
* Sentikiai – 3,1% (151);
* Protestantai – 0,9% (43);
* Stačiatikiai – 0,7% (37).

## Šaltiniai

* Główny Urząd Statystyczny w Warszawie: Województwa centralne i wschodnie Rzeczypospolitej Polskiej – podział na gminy według stanu z dnia 1.IV 1933 roku, Książnica-Atlas, Lwów, 1933.
* Wykaz Gromad Polskiej Rzeczypospolitej Ludowej według stanu z dnia 1.VII 1952 m., PRL, GUS, Warszawa.
Oževas

**Oževas** () – ežeras, Baltijos aukštumoje, Augustavo lygumoje, šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Suvalkų apskrityje, Suvalkų valsčiuje, į šiaurės vakarus nuo Suvalkų. Ežero pakrantėje įsikūrę Stara Turuvkos ir Tacevo kaimai. Šiaurės rytų pakrantėje eina Vaivadijos kelias Nr., kuris skiria ežerą nuo Akmens ežero.

Tai ledyninės kilmės ežeras, oligotrofinis su skurdžia augalija. Ežeras yra 191,3 m aukštyje virš jūros lygio. Krantai vidutinio statumo, vietomis apie 20 metrų, daugiausiai apaugę alksniais. Kai kurios pakrantės yra akmenuotos, tokios pakrantės dar yra Ančios ežere. Ežere veisiasi seliavos žuvų rūšys.

## Šaltiniai

* Aprašymas apie ežerą (lenk.).

## Literatūra

* S. Maciejewski, Szlakami północnej Suwalszczyzny, Wyd. Jaćwież, Suwałki 2001 m.
Senojo Palivarko valsčius

**Senojo Palivarko valsčius** () – nuo 1973 iki 1976 metų egzistavęs valsčius šiaurės rytų Lenkijoje, Balstogės vaivadijoje ir Suvalkų vaivadijoje, Suvalkų apskrityje. Valsčiaus centras buvo Stari Palivarko kaimas.

## Istorija
Valsčius įkurtas 1973 m. sausio 1 d. Suvalkų apskrityje, Balstogės vaivadijoje. Nuo 1975 m. birželio 1 d. valsčius buvo įtrauktas į naujai sukurtą Suvalkų vaivadiją. 1976 m. liepos 1 d. valsčius buvo panaikintas ir jo kaimai padalinti Suvalkų ir Krasnapolio valsčiui.

## Šaltiniai

* 1972 m. Lenkijos valsčių atkūrimo įstatymas (lenk.) ;
* 1975 m. valsčiaus perkėlimo į Suvalkų vaivadiją įstatymas (lenk.) ;
* 1976 m. valsčiaus panaikinimo įstatymas (lenk.) .
Olympia & York

**Olympia & York** -  buvusi  stambiausia tarptautinė Kanados nekilnojamojo turto vystymo bendrovė pasaulyje.

Ši įmonė išplėtojo įžymų Canary Wharf ofisų kompleksą Londone, World Financial Center ofisų kompleksą Niujorke bei First Canadian Place ofisų kompleksą Toronte. Baigė veiklą 1992 metais dėl ją prislėgusios paskolų naštos ir vėliau buvo prikelta kaip „Olympia & York Properties“ nekilnojamojo turto plėtojimo bendrovė.

## Išnašos
Diunkerkas

**Diunkerkas** () – miestas šiaurinėje Prancūzijoje, Aukštutinės Prancūzijos regione, šalia Šiaurės jūros, 10 km atstumu iki Belgijos. Trečias pagal krovinių apyvartą Pancūzijos prekybos uostas, taip pat veikia keleivių ir žvejybos uostai. Geležinkeliai ir automobilių magistralės jungia su kitais Prancūzijos ir Belgijos miestais. Išplėtota juodosios ir spalvotosios metalurgijos, laivų statybos, metalo apdirbimo, tekstilės, maisto pramonės šakos. Veikia universitetas, keli muziejai.

## Istorija
Diunkerkas pirmą kartą paminėtas 1067 m. Viduramžiais daugiausia priklausė Flandrijos grafystei. 1388 m. tuomet vykusio Šimtamečio karo metu nuniokotas Anglijos kariuomenės. XVI a. pradžioje atiteko Ispanijai. Miestą per XVI ir XVII a. vykusius karus kelis kartus buvo užėmusi Prancūzija. 1662 m. galutinai atiteko Prancūzijai. Pirmojo pasaulinio karo metais buvo svarbi Prancūzijos karinė jūrų bazė. Antrojo pasaulinio karo metu, Vokietijai puolant Prancūziją, Diunkerko operacijos metu evakuota daugiau nei trečdalis milijono Jungtinės Karalystės, Belgijos ir Prancūzijos karių.

## Sportas
* USL Dunkerque futbolo klubas;
* „Stade Marcel-Tribut“ stadionas, kurio talpa 4 200 žiūrovaų.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali miesto svetainė
Šklėrių apylinkė (Druskininkai)

**Šklėrių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Marcinkonių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Druskininkų rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Kabelių apylinkės.

## Šaltiniai
Puvočių apylinkė

**Puvočių apylinke** sovietmečiu vadintos dvi apylinkės:

* Puvočių I apylinkė,
* Puvočių II apylinkė.
Klaišių dvaras

**Klaišių dvaras** – dvaras, buvęs Klaišiuose. Yra pastatų liekanos, spirito varykla.

## Istorija

Nuo seno dvaras priklausė Burboms. XIX a. viduryje dvaro savininkas rado gabų statybininką F. Norkų, kuris pastatė ponui naują sodybą. Buvo stipriai sumūryti pastatai (akmeninės sienos dabar nesugriūna net ir be stogų likusios).

XX a. tarpukariu dvarą valdė Vincas Karvelis, kurio šeima sovietų ištremtą į Sibirą. Dabar dvaras priklauso jo turto paveldėtojams.

## Išnašos
Mario Jokič

**Marijus Jokičius** (g. 1990 m. rugsėjo 10 d.) – Kroatijos futbolininkas, žaidžiantis krašto arba centro gynėjo pozicijose.

## Karjera

Zagrebo „Dinamo“ mokyklos aulėtinis, žaidęs šio klubo jaunimo komandose iki 2009 metų. 

Iki 2010-ųjų pabaigos rungtyniavo Kroatijos antros lygos Zagrebo "Rudeš" klube. 

### FK Žalgiris
2011 m. sezone atstovavo Vilniaus „Žalgiriui“. A lygoje sužaidė 21 rungtynes. Po sezono su žaidėju sutartis nebuvo pratęsta.

### Vėlesni metai
Kroatas grįžo į Zagrebo "Rudeš" klubą. Rungtyniavo Austrijoje.

## Rinktinės
Kitados buvo kviečiamas į Kroatijos U-16 ir U-17 rinktines.

## Išnašos

## Nuorodos
*
Juan Manuel Mata

**Chuanas Manuelis Mata Garsija** (*Juan Manuel Mata García*; g. 1988 m. balandžio 28 d.) – Ispanijos futbolininkas, saugas.

2011 m. rugpjūčio 24 d. pasirašė penkerių metų kontraktą su Chelsea klubu. 2014 m. sausio 24-ąją paskelbta, kad Mata atstovaus Manchester United klubui.

Mata žaidė įvairaus amžiaus Ispanijos jaunimo rinktinėse. Nacionalinėje rinktinėje debiutavo 2009 m. atrankos į pasaulio čempionatą varžybose prieš Turkiją. Dalyvavo 2009 m. Konfederacijų taurėje, 2010 m. pasaulio čempionate.

## Laimėjimai

### Klubiniai
* Copa del Rey: 2007–08 m.
* FA taurė: 2011–12 m.
* UEFA Čempionų lyga: 2011–12 m.

### Nacionaliniai
* Pasaulio futbolo čempionatas: 2010 m.
* Europos futbolo čempionatas: 2012 m.
* FIFA konfederacijų taurė; 3 vieta: 2009 m.
* UEFA Europos U-19 futbolo čempionatas: 2006 m.

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Išnašos

## Nuorodos
*
*
Alytus II

**Alytus II** (arba ***Alytaus senamiestis***) – Alytaus miesto dalis, esanti kairiajame Nemuno krante. Dabartinis miesto centras, rotušės aikštė. Yra miesto sodas, Alytaus miesto teatras, kraštotyros muziejus, Alytaus Šv. Angelų Sargų bažnyčia, A. Matučio muziejus, „Nikės“ paminklas. Su Alytumi I jungia Antano Juozapavičiaus tiltas (prie jo stovi paminklas A. Juozapavičiui atminti) ir Baltosios rožės tiltas.

Kartais Alytumi II vadinamas visas Alytus, esantis kairiajame Nemuno krante.

## Istorija

Alytus II ėmė kurtis XV a. pabaigoje. 1670 m. čia pastatyta medinė Alytaus Šv. Angelų Sargų bažnyčia, įsteigta parapija. Po ATR padalijimų Alytus II 1795–1807 m. įėjo į Prūsijos karalystės provinciją – Naująją Rytų Prūsiją, 1815–1915 m. priklausė Lenkijos karalystei, o tuo metu Alytus I priklausė Rusijos imperijai. XIX–XX a. sandūroje dėl tvirtovės ir kareivinių statybų Alytus II išaugo.

1915 m. Alytus II ir Alytus I sujungti į vieną miestą – Alytų.

## Gyventojai
* 1886 m. – 149 namai, 843 gyventojai
* 1897 m. – 2010 gyventojų

## Šaltiniai
Likiškėliai (Alytus)

**Likiškėliai** – vakarinė Alytaus miesto dalis, tarp Vidzgirio (rytuose) ir Likiškių (vakaruose). Daugiaaukščių mikrorajonas. Yra Likiškėlių vidurinė mokykla.

## Šaltiniai
Darius Skusevičius

**Darius Skusevičius** (g. 1983 m. rugpjūčio 7 d. Vilniuje) – Lietuvos ir Šalčininkų rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija
2012 metais pabaigė vadybos ir verslo administravimo bakalauro studijas ISM Vadybos ir ekonomikos universitete. 2014 m. – baigė Europos studijų magistro studijų programą Vilniaus universiteto Tarptautinių santykių ir politikos mokslų institute. Šiuo metu studijuoja politikos mokslų doktorantūroje (VU TSPMI). Yra Lietuvos politologų asociacijos narys.

2013–2015 m. dirbo Lietuvos Respublikos užsienio reikalų ministro patarėju.

Buvęs Lietuvos socialdemokratų partijos narys, Prezidiumo narys, Šalčininkų rajono skyriaus pirmininkas. 2011 m. Šalčininkų rajono savivaldybės tarybos narys.

Nuo 2017 m. sausio 11 d. – Lietuvos Respublikos Užsienio reikalų ministerijos viceministras. 2019 m. gruodžio 2 d. pradėjo dirbti Lietuvos ambasadoriumi Kanadoje.

## Išsilavinimas
2012-2014 m. Vilniaus universiteto Tarptautinių santykių ir politikos mokslų institutas, politikos mokslų magistras.

2009-2012 m. ISM Vadybos ir ekonomikos universitetas, verslo vadybos ir administravimo bakalauras.

2002-2006 m. Vilniaus universiteto Matematikos ir informatikos fakultetas, programų sistemų bakalauro studijos.

## Šaltiniai

|-
Domantonys (Alytus)

**Domantonys** – rytinė Alytaus miesto dalis, esanti į pietus nuo Alytaus I, dešiniajame Nemuno krante. Pietiniu pakraščiu teka Alytupis, stūkso Alytaus piliakalnis.

## Etimologija

Mikrorajonas pavadintas pagal Domantonių kaimą, kuris yra atokiau, beveik už 5 km į rytus.

## Šaltiniai
Panemunė (Alytus)

**Panemunė** – šiaurinė Alytaus miesto dalis, esanti kairiajame Nemuno krante, tarp Putinų ir A. Jonyno gatvių. Yra pramonės ir prekybos mokykla, stadionas, tuberkuliozės ligoninė, Panemunės vidurinė mokykla.

## Šaltiniai
Pietinis pramonės rajonas

**Pietinis pramonės rajonas** (buvęs ***Karinis miestelis***) – pietinė Alytaus miesto dalis, tarp Ulonų gatvės ir Nemuno. Yra tautos istorinės atminties muziejus, miške prie Nemuno pastatytas žydų genocido memorialas.

## Šaltiniai
Rytinis pramonės rajonas

**Rytinis pramonės rajonas** – rytinė Alytaus miesto dalis, esanti dešiniajame Nemuno krante, į šiaurę nuo Alytaus I. Veikia AB „Coca Cola“, AB „Alytaus chemija“, „Lietuvos buitinė chemija“, AB „Alita“. Vakariniame pakraštyje veikia Sportinės aviacijos oro uostas.

## Šaltiniai
Šiaurinis pramonės rajonas

**Šiaurinis pramonės rajonas** – šiaurinė Alytaus miesto dalis, įsikūrusi į šiaurės vakarus nuo Putinų ir Panemunės. Veikia UAB „Alkesta“, AB „Alytaus gelžbetonis“, Alytaus elektros tinklai, Alytaus šiluminiai tinklai, AB „Alytaus tekstilė“, „Lietuvos žaliava“. Pietuose telkšo Gulbynės tvenkinys, yra kultūros rūmai.

2019 m. spalio mėn. šiame rajone esančioje padangų perdirbimo įmonėje „Ekologistika“ įvyko didelio masto Alytaus padangų perdirbimo gamyklos gaisras.

## Šaltiniai
Vakarinis pramonės rajonas

**Vakarinis pramonės rajonas** – Alytaus miesto dalis, įsikūrusi šiaurės vakariniame miesto pakraštyje, tarp Naujosios ir Kalniškės gatvių. Yra Alytaus autobusų stotis, prekybos centras „Maxima“, UAB „Daisotra“, kelios degalinės.

## Šaltiniai
Sausasis (Lenkijos ežeras)

**Sausasis** () – ežeras Sūduvos aukštumoje, Vakarų Sūduvos aukštumoje, šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Suvalkų apskrityje, Suvalkų valsčiuje, Vygrių nacionaliniame parke.

Tai distrofinis ežeras, kuris priklauso šalia esančių distrofinių ežerų grupei, kurios didžiausias ežeras yra Didžiojo Sausojo ežeras, į kurį įeina Vaškelio ir Macejevskio ežerai, giliausias iš šių ežerų grupės yra Vandoleko ežeras – 15 m. Ežeras yra ovalo formos, nedidelis, susidaręs per paskutinį ledynmečio periodą. Ežerui būdinga pelkinė augalija, kurios didelę dalį sudaro samanos augančios iš ežero dugno centro iki pat kranto. Taip pat auga šios augalų rūšys: kupstinis švylys, balžuva, spanguolė, apskritalapė saulašarė. Vietomis pakrantėse auga beržai ir pušys.

Kai kur ežeras pereina į pelkę. Ežero vanduo yra tamsiai rudos spalvos dėl humuso, susidariusio iš aplinkinių medžių spyglių, šakų ir lapų. Toks humusas sukelia vandens rūgštėjimą ir trūksta kalcio bei mineralų. Taip pat šiam ežerui būdinga stratifikacija, kai ežero paviršiaus beveik neveikia vėjai dėl aplinkinių medžių ir augalų gausos. Vasarą vandens temperatūros skirtumas 1 m gylyje kartais svyruoja tarp 5–6 °C. Nešvarus ir neskaidrus vanduo neleidžia augti vandens augalijai, 2 metrų gylyje yra labai mažai kalcio todėl negali gyventi moliuskai. Dėl labai rūgštaus vandens ežere beveik nėra žuvų.

## Literatūra

* Marek Waśkiel: Wigierski Park Narodowy Praktyczny przewodnik. Warszawa: MULTICO Oficyna Wydawnicza Sp. z o.o., 2008 m. ISBN 978-83-7073-567-8.
* Maciej Ambrosiewicz, Wiesława Malinowska, Michał Osewski, Lubosza Wesołowska, Zdzisław Zaborowski: Ścieżka edukacyjna „Jeziora“ – przewodnik. Krzywe: Wigierski Park Narodowy, 2001 m. ISBN 83-88344-24-2.
* S. Maciejewski: Po ziemi suwalskiej. Przewodnik turystyczny. Suwałki: Hańcza, 1994 m.

## Nuorodos

* Aprašymas apie sausųjų ežerų grupę (lenk.)
Likiškiai

**Likiškiai** – kaimas Alytaus rajono savivaldybėje, į šiaurės vakarus nuo Alytaus miesto, prie Žirgupės, kitapus Marijampolės–Alytaus geležinkelio. Rytinė kaimo dalis prijungta prie Alytaus.

## Istorija

## Gyventojai

## Šaltiniai
Arvydas Mockus

**Arvydas Mockus** (g. 1960 m. vasario 5 d. Jurbarke) – Lietuvos ir Šiaulių miesto savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija
1978 aukso medaliu baigė Tauragės IV-ą vidurinę mokyklą, jaunųjų fizikų mokyklą „Fotonas“, jaunųjų matematikų mokyklą. 1983 m. su pagyrimu baigė Kauno A. Sniečkaus politechnikos institutą, inžinierius.

1983 m. Šiaulių televizorių gamyklos inžinierius, 1984–1989 m. Šiaulių komjaunimo komiteto trečiasis, antrasis, pirmasis sekretorius, rinkimuose rėmė Sąjūdžio Šiaulių miesto taryba. 1989 m. Sąjūdžio miesto tarybos narys, atsakingas už jaunimo reikalus, pirmasis šalyje panaikino Šiaulių komjaunimo organizaciją ir pasitraukė iš politikos. Jo iniciatyva buvo surengtas mitingas prieš Zoknių karinį aerodromą. Laikraščių „Nelabai įdomus mūsų momentas“, „Grožis, jėga, sveikata“ steigėjas ir leidėjas, Šiaulių televizijos steigėjas. Buvo įkūręs vieną pirmųjų Lietuvoje jaunimo kavinę „Aušrinė“, kur vykdavo teminiai vakarai. UAB „Arvirida“ direktorius; LR Seimo nario E. Žakario padėjėjas-sekretorius.

Nuo 2004 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Šiaulių skyriaus narys. 2008–2011 m. ir nuo 2011 m. Šiaulių miesto savivaldybės tarybos narys.
Verslo darbdavių konfederacijos tarybos narys. Vaikai Daumantas, Dovaldė.

Nuo 2012 m. Seimo narys. 

## Šaltiniai
Didysis Sausasis

**Didysis Sausasis** () – ežeras, Sūduvos aukštumoje, Vakarų Sūduvos aukštumoje, šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Suvalkų apskrityje, Suvalkų valsčiuje, Vygrių nacionaliniame parke į šiaurę nuo Vygrių ežero. Netoli ežero yra Kreivojo kaimas. T

ai distrofinis ežeras, kuriame yra nemažai durpių. Ežero vandenyje beveik nėra kalcio. Ežero apylinkėse gyvena bebrai. Nuo 1985 m. ežeras įtrauktas į gamtos apsaugos teritoriją. Ežero vanduo yra tamsiai rudos spalvos, kurią sukelia augalų liekanos humusas, susidaręs iš aplinkinių miškų spyglių, šakų ir lapų. Taip pat šiam ežerui būdinga stratifikacija, kai ežero paviršiaus beveik neveikia vėjai dėl aplinkinių medžių ir augalų gausos. Vasarą vandens temperatūros skirtumas 1 m gylyje kartais svyruoja tarp 5-6 laipsnių Celsijaus. Nešvarus ir neskaidrus vanduo neleidžia augti vandens augalijai, 2 metrų gylyje yra labai mažai kalcio todėl negali gyventi moliuskai, nes kalcis reikalingas jų kriauklėms susidaryti. Taip pat auga šios augalų rūšys: kupstinis švylys, balžuva, spanguolė, apskritalapė saulašarė. Vietomis pakrantėse auga beržai ir pušys.

## Taip pat skaitykite

* Sausasis ežeras

## Šaltiniai

* Komisja Standaryzacji Nazw Geograficznych: Wykaz polskich hydronimów. S. 73.

## Literatūra

* S. Maciejewski, Po ziemi suwalskiej. Przewodnik turystyczny, Wyd. Hańcza, Suwałki 1994 m.;
* M. Ambrosiewicz, W. Malinowska, M. Osewski, L. Wesołowksa, Z. Zaborowski, Ścieżka edukacyjna jeziora, Wyd. Wigierski Park Narodowy, Krzywe 2001 m.
Žaliasis (Lenkijos ežeras)

**Žaliasis** () – ežeras Sūduvos aukštumoje, Vakarų Sūduvos aukštumoje, šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Suvalkų apskrityje, Suvalkų valsčiuje. Pietuose ežeras jungiasi sąsmauka su Kreivųjų Vygrių ežeru, o šiaurėje trumpu kanalu su Kolešnio ežeru.

## Literatūra

* Państwowa Inspekcja Ochrony Środowiska WIOŚ w Białymstoku, Stan Czystości Wód Powierzchniowych Obszaru Zielonych Płuc Polski w 1998 m.
Jurzdikas (Anykščiai)

**Jurzdikas** – Anykščių miesto dalis, esanti į pietvakarius nuo miesto centro, kairiajame Šventosios krante už Anykščių bažnyčios. Stovi kapinių koplyčia, yra žydų kapinės, senosios ir naujosios kapinės, karių kapinės. Birutės gatvės tęsinyje per Šventąją nutiestas Anykščių pėsčiųjų tiltas. Pietinė dalis kaimo išlikusi už miesto ribų.

## Istorija

Jurzdikas seniau buvo Anykščių bažnyčios nuosavybė, atskiras kaimelis su smulkiomis sodybomis. Ilgainiui jis įėjo į miesto ribas.

## Žymūs žmonės
* Anykščių Jurzdike gimė rašytojas Antanas Baranauskas (1835–1902). Čia buvo pastatyta A. Baranausko klėtelė.

## Šaltiniai
Sekerevas

**Sekerevas** () – ežeras Sūduvos aukštumoje, Vakarų Sūduvos aukštumoje, šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Suvalkų apskrityje, Bakalariavos valsčiuje. Netoli ežero yra Matlako kaimas. Ežeras yra 166,2 m aukštyje virš jūros lygio. Tai ledyninės kilmės ežeras apsuptas kalvų, kurios apaugusios spygliučių miškais. Ežero vanduo švarus, vakariniai krantai statūs, smėlėti. Pietvakarinėje vandens telkinio dalyje yra medžiais apaugusi sala.

## Literatūra

* Maciejewski S., Szlakami północnej Suwalszczyzny, Wyd. Jaćwież, Suwałki 2001 m.
Ažupiečiai (Anykščiai)

**Ažupiečiai** (arba ***Užupiečiai***) – Anykščių miesto dalis, esanti į šiaurės vakarus nuo miesto centro, dešiniajame Šventosios krante. Buvusi šiaurės rytinė Ažupiečių kaimo dalis. Šiaurėje prieina geležinkelis. Yra A. Baranausko ir A. Žukausko-Vienuolio memorialinis muziejus, įsikūrę daug pramonės įmonių. Su miesto centru jungia Vyskupo Antano Baranausko tiltas, su Jurzdiku – Anykščių pėsčiųjų tiltas.

## Istorija

Iki XX a. pradžios Ažupiečiai buvo Anykščių miestelio vakarinis priemiestis, nuo miestelio atskirtas Šventosios vaga. Kaimas įsiliejo į Anykščius 1925 m., kai Anykščių valsčiaus valdyba patvirtino Anykščių miestelio plano schemą.

## Šaltiniai
Gilusis (ežeras)

**Gilusis ežeras** () – ežeras, Sūduvos aukštumoje, Vakarų Sūduvos aukštumoje, šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Suvalkų apskrityje, Bakalariavos valsčiuje. Tai ledyninės kilmės ežeras, Garbasės ežero pietinis tęsinys, jungiantis per Rospudos upę. Ežeras yra 161,5-162,8 m aukštyje virš jūros lygio. Apie 300 m į vakarus yra Siekerevo ežeras. Ežeras kiaušinio formos, šiek tiek praplatėjantis šiaurinėje dalyje. Ežero krantai apaugę spygliuočiais ir lapuočiais medžiais, dugne yra smėlio ir dumblo, pakrantėse auga nendrės.

Vanduo švarus, gausu povandeninių augalų. 1990 m. mokslininkai ištyrė ežero vandens švarumą ir priskyrė II ežerų vandens švarumo kategorijai.

## Nuorodos

* Aprašymas apie per ežerą einančią baidarių trasą (lenk.).

## Šaltiniai
  
* Adam Choiński: Katalog jezior Polski. Poznań: Wydawnictwo Naukowe UAM, 2006 m., s. 351. ISBN 83-232-1732-7.;
* Stefan Maciejewski, Po ziemi suwalskiej, Przewodnik turystyczny, Suwałki 1998, Wydawnictwo Hańcza, ISBN 83-87415-12-X.
Vodzilkių ežeras

**Vodzilkių ežeras** () – ežeras, Sūduvos aukštumoje, šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Suvalkų apskrityje ir Jeleniavo valsčiuje. Ežeras yra 175,4 m aukštyje virš jūros lygio. Apie 300 m į šiaurės vakarus yra Vodzilkių kaimas.

## Šaltiniai

* Stefan Maciejewski: Szlakami północnej Suwalszczyzny. Suwałki: Jaćwierz, 2001-08. ISBN 83-903140-6-1.
Nerijus Vasiliauskas

**Nerijus Vasiliauskas** (g. 1977 m. birželio 20 d.) – Lietuvos futbolininkas, rungtyniavęs saugo padėtyje.

## Biografija

Profesionalo karjerą pradėjo Vilniaus „Žalgiryje“. Vėliau rungtyniavo Rusijoje, Lenkijoje, Ukrainoje. 2008 m. grįžo į „Žalgirį“, bandė išvykti į Azerbaidžaną, bet karjerą tęsė Vilniaus „Vėtroje“. 2010 m. išvyko į Estiją.

Nerijus Vasiliauskas yra sužaidęs 6 rungtynes už Lietuvos rinktinę.

## Laimėjimai

* A lyga: 1999 m.
* LFF taurė: 1997 m.

## Įvarčiai rinktinėje

## Šaltiniai

* Eurofootball.lt
Gatnė

**Gatnė** () – ežeras, Sūduvos aukštumoje, Vakarų Sūduvos aukštumoje, šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Suvalkų apskrityje ant Pilypavo ir Bakalariavos valsčių sankirtos. Netoli ežero yra Matlako kaimas.

## Šaltiniai

* Tabela 18. Zbiorniki wodne znajdujące się na terenie gminy Filipów. W: Program ochrony środowiska dla gminy Filipów. 2004 m., seria: Załącznik Nr 1 do Uchwały Nr XI/75/04 Rady Gminy Filipów z dnia 6 września 2004 m.
Tadas Gražiūnas

**Tadas Gražiūnas** (g. 1978 m. balandžio 18 d.) – buvęs Lietuvos futbolininkas, rungtyniavęs gynėjo pozicijoje.

Per savo karjerą rungtyniavo įvairiuose Lietuvos klubuose (daugiausia Vilniaus „Žalgiryje“), taip pat Rusijoje, Baltarusijoje, Latvijoje, Estijoje, Uzbekistane.

Tadas Gražiūnas 1997–2005 m. sužaidė 11 rungtynių už Lietuvos rinktinę.

## Laimėjimai
* A Lyga: 1998 m.
* Baltijos taurė: 2005 m.

## Šaltiniai
Janydžiai (Anykščiai)

**Janydžiai** – šiaurės rytinė Anykščių miesto dalis, įsikūrusi prie kelio į Uteną. Buvusi vakarinė Janydžių kaimo dalis. Stovi Anykščių šv. Aleksandro Neviškio cerkvė, yra rusų kapinės. Praeina Anykščių siaurukas.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Nikolai Mašitšev

**Nikolajus Mašitševas** (g. 1988 m. gruodžio 5 d.) – buvęs Estijos futbolininkas, krašto saugas.

## Karjera
Profesionalo karjerą pradėjo Estijoje. Atstovavo tuometiniam FC TVMK Tallinn.

2009 m. persikėlė į Lietuvą, rungtyniavo Vilniaus „Vėtroje“. 2006 m. liepos 16 d. rungtyniavo Europos turnyre prieš HJK Helsinki.

2010 m. buvo grįžęs į Estiją ir žaidė FC Flora pagrindinėje ir dublerių ekipose.

2011 m. rungtyniavo „Sūduvos“ klube. 2011 m. A lygoje sužaidė 16 rungtynių.

2011 m. grįžo į Estiją ir rungtyniavo FC Flora.

2013 ir 2014 m. atstovavo Kalev klubui.

2015 m. perėjo į Infonet klubą.

2017, 2018, 2018, 2019 m. atstovavo Kalju Nomės klubui.

2020 m. rungtyniavo TJK Legion klube.

## Laimėjimai
* Meistriliiga: 2005 m.
* Estijos futbolo taurė: 2006 m.

## Išnašos

## Nuorodos
* SOCCERWAY 
* worldfootball.net
* footballfacts.ru
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Burnos skalavimo skystis

**Burnos skalavimo skystis** – produktas, skirtas burnos higienai. Antiseptinis ir nuo ėduonies saugantis burnos skalavimo skystis naikina bakterines apnašas, kurios sukelia kariesą, dantenų uždegimą ir blogą burnos kvapą. Nuo dantų gedimo saugančiame burnos skalavimo skystyje naudojamas fluoridas, kuris kovoja su dantų ėduonimi. Naudojant burnos skalavimo skystį, reikia naudoti ir dantų valymo priemones (šepetuką, dantų pastą) bei siūlą.

## Istorija
Pirmieji burnos skalavimo atvejai dantų uždegimui gydyti atrandami Ajurvedoje ir Kinų medicinoje maždaug 2700 m. pr. m. e. Graikų ir romėnų civilizacijose, burnos skalavimas kartu su dantų valymu šepetuku, paplito tarp aukštesniosios klasės atstovų. Hipokratas rekomendavo mikstūrą iš druskos, alūno ir acto. Žydų Talmudas siūlė dantenų ligų gydymą mišiniu, gaminamu iš vandens, kuris lieka nuo tešlos, ir alyvuogių aliejaus.

## Naudojimas
Skalaujant naudojama maždaug 20 ml skalavimo skysčio, du kartus per dieną, po dantų valymo. Burnos skalavimo skysčiu paprastai skalaujama pusė minutės, tuomet išspjaunama. Išspjautame kai kurių gamintojų skalavimo skystyje matyti dėmės, išryškinančios bakterijas ir nuosėdas. Jeigu dantų pastoje yra natrio laurilsulfato, patartina burną skalauti praėjus bent valandai po dantų valymo, kadangi anijoniniai junginiai (natrio laurilsulfate), esantys šioje dantų pastoje, gali deaktyvuoti katijoninių medžiagų (esančių skalavimo skystyje) veikimą.

## Veikliosios medžiagos
Gaminamuose burnos skalavimo skysčiuose gali būti šių veikliųjų medžiagų: timolio, eukalipto, heksetidino, metilo silikato, mentolio, chlorheksidino gliukonato, benzalkonio chlorido, cetilpiridino chlorido, metilparabeno, vandenilio peroksido, domifen bromido, kartais fluorido, fermentų ir kalcio. Mišinio sudedamosios dalys taip pat yra vanduo, saldikliai, pavyzdžiui, sorbitolis, sukralozė, sacharino natris ir ksilitolis (kas padvigubina bakterijų slopinimą). Kartais naudojamas tam tikras alkoholio kiekis (iki 27 proc.). 

## Gamintojai
**[[Listerine]]**

## Nuorodos
Biržų senamiestis

**Biržų senamiestis** – Biržų miesto dalis, esanti tarp Agluonos (vakaruose) ir Apaščios upių. Stovi Biržų Šv. Jono Krikštytojo bažnyčia, Biržų evangelikų reformatų bažnyčia, Biržų pilis su „Sėlos“ muziejumi, kultūros namai.

## Istorija

Senoji miesto dalis suformuota Valakų reformos metu XVI a. prie tvirtovės pagal stačiakampio formos planą, 1661-1662 m. išplėsta pagal architekto T. Krel-Spinovskio planą. Miestas su tvirtove sudarė Renesanso epochai būdingą kompleksą, vienintelį tokį išlikusį Lietuvoje. 1923 m. miestas plėstas. Per Antrąjį pasaulinį karą beveik sunaikintos istorinės dalies architektūra neatkurta. Dalis senamiesčio yra kultūros paveldas. 

Senamiestyje vyrauja sovietinio stiliaus 1-3 aukštų mūriniai pastatai, yra keturkampė aikštė, susidariusi išplėtus kvadratinę Rotušės aikštę. Čia stovi romantizmo neobaroko krypties Biržų Šv. Jono Krikštytojo bažnyčia, pastatyta 1861 m. (archit. Tomas Tišeckis). Jos interjeras modifikuotų klasicizmo formų. Netoli aikštės yra ir neogotikinė Biržų evangelikų reformatų bažnyčia, pastatyta 1874 m. Mieste taip pat buvo Biržų evangelikų liuteronų bažnyčia.

Aikštėje stovi Laisvės paminklas, pastatytas 1931 m. (skulpt. Robertas Antinis), 1946 m. nugriautas, 1990 m. atstatytas (skulpt. Robertas Antinis), tačiau ne savojoje, o kitoje vietoje. 1976 m. pastatyta poeto Juliaus Janonio paminklinė skulptūra (skulpt. Konstantinas Bogdanas).

## Šaltiniai
Naujamiestis (Biržai)

**Naujamiestis** – Biržų miesto dalis, esanti į vakarus nuo Biržų senamiesčio, kairiajame Agluonos krante. Yra trejos kapinės.

## Šaltiniai
Kloniškės (Druskininkai)

**Kloniškės** – pietinė Druskininkų miesto dalis, esanti kairiajame Ratnyčios krante. Tai miesto pramonės ir komunalinio ūkio pastatų rajonas, išsidėstęs pietinėje miesto dalyje, kairiajame Ratnyčios krante, šalia Gardino gatvės.

Veikia Druskininkų amatų mokykla. Vakaruose prieina Druskininkų miškas.

## Šaltiniai
Raigardas (Druskininkai)

**Raigardas** – pietinė Druskininkų miesto dalis, esanti į pietvakarius nuo Ratnyčios gyvenvietės, kairiajame Ratnyčios upelio krante. Vyrauja kolektyviniai sodai, sodininkų bendrija apie Raigardo gatvę.

## Etimologija

Vietovė pavadinta pagal Raigardo gatvę ir Raigardo slėnį, kuris yra nutolęs už kelių kilometrų į vakarus, dešiniajame Nemuno krante.

## Šaltiniai
Druskininkų senamiestis

**Senamiestis** – centrinė Druskininkų miesto dalis, įsikūrusi Ratnyčėlės kairiajame krante ir Nemuno dešiniajame krante. Telkšo Druskonis. Urbanistikos paminklas. Teritorija išsiplėtusi apie senąsias gydyklas kairiajame Ratnyčios krante.

Yra Druskininkų miesto muziejus, Čiurlionio muziejus, žydų muziejus, kultūros ir poilsio parkas, Druskininkų senosios miesto kapinės. Šventyklos – Druskininkų Švč. Mergelės Marijos Škaplierinės bažnyčia ir Druskininkų stačiatikių cerkvė. Senamiestyje taip pat įsikūrusi Druskininkų Ryto gimnazija, Druskininkų Senamiesčio vidurinė mokykla.

## Šaltiniai
Kunigiškiai (Jonava)

**Kunigiškiai** – pietinė Jonavos miesto dalis prie kelio , kairiajame Neries krante. Kolektyviniai sodai.

## Istorija

1969 m. Kunigiškiai prijungti prie Jonavos miesto.

## Šaltiniai
Laukagaliai (Jonava)

**Laukagaliai** – Jonavos miesto dalis, išsidėsčiusi į šiaurės rytus nuo miesto centro, už geležinkelio, prie kelio . Pramonės rajonas. Tai pietvakarinė Laukagalių kaimo, esančio Jonavos rajone, dalis.

## Galerija

File:Laukagaliai (Jonava) 14.JPG
File:Laukagaliai (Jonava) 45.JPG
File:Laukagaliai (Jonava) 15.JPG
File:Laukagaliai (Jonava) 23.JPG
File:Laukagaliai (Jonava) 10.JPG
File:Laukagaliai (Jonava) 12.JPG
File:Laukagaliai (Jonava) 44.JPG
File:Laukagaliai (Jonava) 19.JPG
File:Laukagaliai (Jonava) 48.JPG
File:Laukagaliai (Jonava) 50.JPG
File:Laukagaliai (Jonava) 41.JPG
File:Laukagaliai (Jonava) 26.JPG


## Šaltiniai
Melnytėlė (Jonava)

**Melnytėlė** – šiaurės vakarinė Jonavos miesto dalis, ties P. Vaičiūno gatve į šiaurę nuo Juodmenos upelio. Pietuose prieina Varnutė. Tai buvusi pietvakarinė Melnytėlės kaimo dalis.

## Šaltiniai
Kalviškės (Druskininkai)

**Kalviškės** (arba ***Melnyčia***) – šiaurės rytinė Druskininkų miesto dalis, įsikūrusi dešiniajame Nemuno krante, prie kelio į Neravus. Druskininkų tiltas jungia su Baltašiške. Veikia Eglės sanatorija, Druskininkų Saulės pagrindinė mokykla, šalia jos yra Druskininkų sporto centro stadionas, keli prekybos centrai. Vyrauja daugiaaukščiai namai, daug miškingų plotų.

## Istorija

Seniau atskiras kaimas, sovietmečiu prijungtas prie Druskininkų miesto.

## Šaltiniai
Baltašiškė

**Baltašiškė** – Druskininkų miesto dalis, esanti kairiajame Nemuno krante priešais Ratnyčios žiotis. Su miestu jungia Druskininkų tiltas ir Parko tiltas. Pro Baltašiškę eina plentas , atsišakoja keliai  ir . Šiaurėje teka Snaigupėlė, vakaruose Avirė. Yra uždara slidinėjimo trasa „Snow Arena“.

## Istorija

XIX a. pabaigoje Baltašiškės kaimas buvo Leipalingio valsčiuje, Liškiavos parapijoje. 1981 m. kaimas prijungtas prie Druskininkų miesto.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Varnutė (Jonava)

**Varnutė** – vakarinė Jonavos miesto dalis, esanti ties Žemaitės gatve ir į pietus, pietiniame Juodmenos krante. Šiaurėje prieina Melnytėlė, pietuose – Rimkai.

## Šaltiniai
Barkūnai

**Barkūnai** – pietvakarinė Jurbarko miesto dalis, prie Barkūnų gatvės. Pramonės rajonas. Įsikūrusi UAB „Lukšių pieninė“ (Jurbarko skyrius), UAB „Jurbarko komunalininkas“, VĮ „Regitra“ Jurbarko filialas. Priklauso Jurbarko miesto seniūnijos Kalnėnų seniūnaitijai. 

## Istorija

1971 m. Barkūnai prijungti prie Jurbarko miesto.

## Šaltiniai
Vygrių skautų organizacija

**Vygrių skautų organizacija** () - tai skautų ir skautų instruktorių apmokymų organizacija rengusi stovyklas 1926-1939 ir 1945-1959 metais, Vygrių ežero apylinkėse. Stovyklas rengdavo Varšuvos ir Mazovijos skautų organizacijos, kurių tikslas buvo apmokyti jaunuosius skautus ir jaunuosius instruktorius. Šios apylinkės labai tiko dėl savo gamtiškų savybių.

## Istorija

Pirmoji stovykla surengta netoli Cimochoviznos kaimo 1926 metais. Apmokymai dažniausiai vykdavo vieną mėnesį, kuriuos sudarydavo treniruotės miškuose ir vandenyje Vygrių ežero apylinkėse ir trijų dienų teoriniai apmokymai Varšuvoje. Po šių apmokymų ir kursų išlaikymo naujieji instruktriai gaudavo *Lelijos* formos antpečius ir pirmo laipsnio skautų instruktoriaus pažymėjimą. Šiems kursams buvo būdingas skautų apeigų laikymas laikantis senovinių slaviškų tradicijų. Prieškario laikotarpyje šiuose apmokymuose iš viso dalyvavo apie 600-700 žmonių. Per II pasaulinį karą kai kurie buvę apmokymų dalyviai subūrė pogrindinį *Vygrių batalijoną*, kuris dalyvavo Varšuvos sukilime. Šalia Vygrių kaimo esančio vienuolyno pastatytas paminklinis akmuo skirtas atminti kaimo apylinkėse vykusius apmokymus.

## Šaltiniai

* Henryk G. Wechsler. O tradycji i kursach wigierskich.. „Harcerstwo”. 1, 1948 m. , cyt. w: Pobudka. Pismo instruktorskie ZHR.
Kalnėnai (Jurbarkas)

**Kalnėnai** – pietvakarinė Jurbarko miesto dalis, įsikūrusi dešiniajame Nemuno krante. Buvusi rytinė Kalnėnų kaimo dalis. Pietryčiuose yra garsi Kalnėnų piliavietė. Prie Nemuno yra senos neveikiančios evangelikų liuteronų kapinės, vakaruose prieinančiame Kalnėnų miške – Naujosios Jurbarko miesto kapinės. Įsikūrusi VĮ Tauragės regiono keliai Jurbarko kelių tarnyba, Kalnėnų bendruomenė. Priklauso Jurbarko miesto seniūnijos Kalnėnų seniūnaitijai.

## Istorija

Miesto dalis sudaryta XX a. iš rytinės Kalnėnų kaimo dalies.

## Šaltiniai
Industrial and Commercial Bank of China

**Kinijos pramonės ir prekybos bankas** () – stambiausias Kinijos vyriausybės valdomas komercinis bankas. Jis buvo įsteigtas 1984 m.

2006 m. ICBC pritraukė 21,9 mlrd. dolerių kapitalo išplatindamas pirminę viešąją akcijų emisiją Honkongo vertybinių popierių biržoje. 2009 m. ICBC turėjo $1,6 trln. dolerių vertės turto. 2016 m. tapo didžiausiu pasaulyje banku vertinant pagal turtą, kuris siekia 3,62 trln. JAV dolerių. Banko pajamos – 134,8 mlrd. JAV dolerių. Vertinant pagal pajamas, šis bankas yra ketvirtoje vietoje pasaulyje. Nepaisant to, kad bankas yra komercinis, jis priklauso valstybei. Paslaugų krepšelį sudaro paskolos, verslo finansavimo paslaugos, kreditinės kortelės, finansų valdymas. Bankas taip pat siūlo pinigų rinkos priemones ir investavimo galimybes.

## Apdovanojimai
* Geriausiai dirbantis bankas Kinijoje 2016 m., pagal „Global Brands Magazine“ vertinimą.
* Forbes Global 2000 apdovanojimuose užėmė pirmą vietą nominacijoje „Didžiausios 2016 kompanijos pasaulyje“.

## Šaltiniai
Agricultural Bank of China

**Agricultural Bank of China** (*AgBank*) – bene didžiausias Kinijos vyriausybės valdomas komercinis bankas, įsteigtas 1951 m.

2010 m. „AgBank“ pritraukė 22,1 mlrd. JAV dol. kapitalo, išplatindamas pirminę viešąją akcijų emisiją Šanchajaus ir Honkongo vertybinių popierių biržoje. 2010 m. „AgBank“ turėjo 1,3 trln. JAV dol. turto.
China Construction Bank

**China Construction Bank** – stambus Kinijos komercinis bankas. Priklauso Kinijos vyriausybei, įsikūręs Pekine.

## Istorija
Įsteigtas 1954 m.

2005 m. pritraukė 8 mlrd. $ kapitalo išplatindamas IPO Honkongo vertybinių popierių biržoje. 2007 m. papildomai pritraukė 7,6 mlrd. $ išplatindamas antrinę viešąją akcijų emisiją Šanchajaus vertybinių popierių biržoje.

2009 m. disponavo 1,4 trln. $ turtu.

2023 m. disponuoja apie 4,7 trln. USD turtu, dirba ~350 tūkst. darbuotojų.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* CCB Europos filialas (Liuksemburge)
* CCB profilis Lietuvos banke
Bank of China

**Bank of China** – bene didžiausias ir seniausias Kinijos vyriausybės valdomas komercinis bankas.

Jis buvo įsteigtas 1912 metais kaip centrinis bankas, bet palaipsniui tapo grynu komerciniu banku. 2006 metais „Bank of China“ pritraukė 9.7 mlrd. dolerių kapitalo išplatindamas pirminę viešąją akcijų emisiją Honkongo vertybinių popierių biržoje. 2009 metais „Bank of China“ turėjo 1.3 trln. dolerių turto.
2010 m. Baltijos taurė

**2010 m. Baltijos taurė** – Baltijos taurės futbolo turnyras, birželio 18-20 dienomis vykęs Lietuvoje.

## Rezultatai

### Nacionalinės rinkinės

#### Lietuva – Latvija

#### Latvija – Estija

#### Lietuva – Estija

### U-21 rinktinės

----

## Šaltiniai
Daržininkų apylinkė

**Daržininkų apylinkė** sovietmečiu buvo:

* Dūkšto rajone;
* Naumiesčio rajone;
* Varėnos rajone:
** rajono pietryčiuose 1950–1954 m. su centru Daržininkuose prie Kaniavos;
** rajono šiaurės rytuose 1968–1975 m. su centru Daržininkuose prie Valkininkų.
Magūnų apylinkė

**Magūnų apylinkė** sovietmečiu buvo:

* Dūkšto rajone;
* Pabradės rajone;
* Nemenčinės rajone;
* Švenčionių rajone.
Mantvilų apylinkė

**Mantvilų apylinkė** (arba ***Montvilų apylinkė***) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Rimšės valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Dūkšto rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Gaidės apylinkės.

## Šaltiniai