open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Vytauto Didžiojo ordino Karininko kryžius

**Vytauto Didžiojo ordino Karininko kryžius** – penkioliktas pagal svarbą Lietuvos valstybės apdovanojimas.

Skiriamas Prezidento už ypatingus nuopelnus Lietuvai.

## Istorija
1930 m. įsteigtas Vytauto Didžiojo ordinas, minint Vytauto Didžiojo mirties 500-ąsias metines.

Prieškarinio ordino ženklo autorius – dailininkas Jonas Juozas Burba. Analogiški ir šiandieniniai ordino ženklai. Vytauto Didžiojo ordino ženklus gamina Lietuvos monetų kalykla. Kaspinus audžia Danijos firma „Morch and Sons“ (Kopenhaga).

## Aprašas
Ordiną sudaro:
# Kryžius – aukso, padengtas baltu emaliu, 42 mm dydžio. Priekinėje pusėje raudoname skyde – stilizuotas raitelis. Virš skydo – kunigaikščių didžioji karūna. Kitoje pusėje – toks pat skydas su stilizuota **V** raide viduryje. Kryžiaus skersinio galuose – Vytauto Didžiojo valdymo metai „1392–1430“. Virš kryžiaus – karališka aukso karūna su trimis krištolo akmenimis.
# Kaspinėlis – balto muaro, 32 mm pločio, su dviem oranžinėmis juostelėmis kraštuose, su 8 mm rozete.

Karininko kryžius kabinamas prie kaspinėlio su rozete.

## Ordino laipsniai
 yra Vytauto Didžiojo ordino su aukso grandine 4-asis laipsnis.

Kiti laipsniai:
* Vytauto Didžiojo ordino Didysis kryžius (1 laipsnis)
* Vytauto Didžiojo ordino Komandoro didysis kryžius (2 laipsnis)
* Vytauto Didžiojo ordino Komandoro kryžius (3 laipsnis)
* Vytauto Didžiojo ordino Riterio kryžius (5 laipsnis)

Ordinais apdovanojama nuosekliai – pradedant nuo žemiausio laipsnio: Riterio, Karininko, Komandoro, Komandoro didžiuoju ir Didžiuoju kryžiais. Antrą kartą to paties laipsnio ordinu neapdovanojama.

Teikti prezidentui kandidatus ordinui turi Vyriausybė, Seimo Pirmininkas ir jo pavaduotojai, premjeras ir ministrai.

Teikimai ordinų kancleriui pristatomi ne vėliau kaip prieš du mėnesius iki apdovanojimo dienos – vasario 16-osios arba liepos 6-osios. Juose pateikiama kandidatų biografija, nuopelnų aprašymas, duomenys apie ankstesnius valstybės apdovanojimus, pageidaujamo apdovanojimo teikimas, asmens dokumento kopija.

Už valstybės apdovanojimui teikiamų duomenų tikrumą atsako teikiančios įstaigos ir jų atstovai.

Teikimai apdovanoti valstybės ordinais, medaliais ir kitais pasižymėjimo ženklais svarstomi Apdovanojimų taryboje. Jos išvados pateikiamos Prezidentui, tačiau Prezidentas apdovanoti gali ir nesvarsčius Apdovanojimų tarybai.

Ordiną iškilmingai įteikia Prezidentas ar jo atstovas.

## Apdovanotieji

## Šaltiniai
Didysis Lūžių slėnis

**Didysis lūžių slėnis** – ilgiausias planetoje (įvairiais vertinimais, nuo 6400 iki 8700 km ilgio) riftinis slėnis, besidriekiantis nuo Sirijos Artimuosiuose Rytuose iki Mozambiko Rytų Afrikoje. Slėnio plotis svyruoja nuo 30 iki 100 km, gylis – nuo kelių šimtų iki kelių tūkstančių metrų (žemiausia vieta – apie -410–417 m (Negyvosios jūros dugnas), aukščiausias taškas ~1830 m (Kenijoje). Pavadinimą šiam riftiniam slėniui suteikė britų geologas J. V. Gregoris (*John Walter Gregory*).

## Slėnio geografija
Šiaurinė slėnio dalis formuoja Bekos slėnį Libane, skiriantį Libano kalnus ir Antilibano kalnus. Piečiau, Izraelyje, slėnis skiria Galilėjos aukštumas ir Golano aukštumas, pereina į Jordano slėnį, o dar piečiau jame telkšo Tiberiados ežeras ir Negyvoji jūra.

Toliau Didysis lūžių slėnis eina Arabah vadžiu, Akabos įlanka, Raudonąja jūra ir jos pietuose, ties Danakilių įduba Eritrėjoje, išsišakoja į Adeno įlanką, besidriekiančią rytų kryptimi, ir pietinę lūžio dalį, kuri dalina Etiopijos aukštumas. Nuo šios vietos į pietus besidriekianti lūžio dalis vadinama Didžiuoju Rytų Afrikos lūžiu.

Rytų Afrikoje lūžis suskyla į dvi dalis – Rytų lūžį ir Vakarų lūžį.

Vakarų lūžis (dar vadinamas Albertinos lūžiu) eina palei vienus iš aukščiausių Afrikos kalnų – Virungą, Ruvenzorį; jame telkšo antrasis pagal gylį planetoje Tanganikos ežeras. Vakarų lūžis driekiasi Ugandos, Ruandos, Kongo Demokratinės Respublikos, Burundžio ir Tanzanijos teritorijomis.

Rytų lūžyje susiformavę mineralų gausūs Magadžio, Elmenteitos, Baringo, Bogorijos, Nakuru, Naivašos ežerai.

## Geologiniai procesai
Geologinis slėnio amžius – apie 20 mln. metų.
GPS duomenų analizė rodo, kad slėnis ir toliau platėja.

## Seisminis aktyvumas
Kaip ir visi tektoninių plokščių pakraščiai, Didysis lūžių slėnis pasižymi seisminiu aktyvumu. Jame iškilo aukščiausias Afrikoje Kilimandžaro kalnas, taip pat Kenija, Niragongas, Meru bei kiti aukščiausi žemyno kalnai. Ol Doinyo Lengai iki šiol yra aktyvus vienintelis Žemėje karbonatinis ugnikalnis.
Alfons Maria Stickler

**Alfonsas Štikleris** (**Alfons Maria Stickler**, g. 1910 m. rugpjūčio 23 d. Noinkirchene - m. 2007 m. gruodžio 12 d.) – SDB, kurijos kardinolas emeritas.

Kardinolas Alfonsas Štikleris gyvena Romoje ir (po to, kai mirė Nyderlandų kardinolas Johannes Willebrands 2006 m. rugpjūčio 2 d.) buvo vyriausias gyvas Katalikų Bažnyčios kardinolas.
Indijos rupija

**Indija rupija** (hindi रुपया) – oficiali Indijos valiuta. Vieną rupiją sudaro 100 paisų. Įprasti rupijos simboliai yra . ISO 4217 kodas – INR.

Pats žodis *rupija* (*rupaja*), kildinamas iš Sanskrito žodžio *rupyakam* 'turintis formą'. Indijoje monetos pradėtos naudoti labai anksti – maždaug VI a. pr. m. e. *Rupija*, kaip spėjama buvo įvesta valdant Šer Šah Suriui (1486–1545).
Vienos rupijos vertė eurais 0.0123 (7/2014). Vieno euro vertė rupijom 81.631 (7/2014).
Difterija

**Difterija** – ūminė infekcinė liga, pažeidžianti kvėpavimo takus, taip pat gali pažeisti širdies raumenį. Ligą sukelia bakterija *Corynebacterium diphtheriae*.

Simptomai įvairuoja nuo lengvų iki sunkių, paprastai pasireiškia, praėjus 2–5 dienoms po kontakto su sukėlėju. Neretai simptomai vystosi palaipsniui, iš pradžių ligoniui peršti gerklę, pakyla temperatūra. Sunkiais atvejais gerklėje atsiranda pilka ar balta plėvė, ji gali sukelti kvėpavimo takų obstrukciją, dėl jos pasireiškia lojantis kosulys (panašiai kaip esant ūminiam obstrukciniam laringitui). Taip pat gali ištinti kaklas (iš dalies dėl veido limfmazgių padidėjimo). Difterija gali paveikti ir odą, akis, lytinius organus, gali sukelti tokias komplikacijas, kaip miokarditas (dėl jo galimi širdies ritmo sutrikimai), periferinė neuropatija (dėl jos gali ištikti paralyžius), inkstų problemos, kraujavimas (dėl trombocitopenijos).

Galimos ligos komplikacijos: širdies raumens, inkstų, plaučių uždegimas, minkštojo gomurio parezė. Jei įtariama difterija, sergantysis nedelsiant hospitalizuojamas.

Imunitetas susiformuoja persirgus, paskiepijus.

## Išnašos
Álvaro Uribe

**Alvaras Uribė** (*Álvaro Uribe Vélez*; g. 1952 m. liepos 4 d. Medeljine) – 43-iasis Kolumbijos prezidentas. Pareigas ėjo nuo 2002 m. rugpjūčio 7 d. Perrinktas 2006 m. gegužės 28 d. Pabaigė teises studijas Antiokijos universitete ir vadybą Harvardo universitete (JAV). Iki tampant prezidentu ėjo Antiokijos departamento senatoriaus, o 1995–1997 m. gubernatoriaus pareigas.

Su JAV parama kovojo prieš narkomafiją ir narkotikų kontrabandą. Nepaisant gerų santykių su JAV, Uribė taip pat bendradarbiavo ir su kitų Lotynų Amerikos šalių vadovais.
Kinijos-Tarybų Sąjungos pasienio konfliktas

**Kinijos-Tarybų Sąjungos pasienio konfliktas** – 1969 m. kilusi virtinė Tarybų Sąjungos ir Kinijos kariuomenių susirėmimų, kurie vos nesibaigė karu tarp Kinijos Liaudies Respublikos ir Tarybų Sąjungos.

Nesutarimai dėl sienos virto karine konfrontacija. Konfliktas kilo, kai Kinijos Liaudies Respublikos kariuomenė užėmė Damansko (Ženbao, kin. 珍宝) salą Usūrio upėje, o tarybinė armija kontratakavo.

Prasidėjus konfliktams Tarybų Sąjunga į šį regioną sutraukė 658 000 kareivių, o Kinija – 814 000.

1969 m. kovo 2 d. TSRS pasienio patruliai ir Kinijos kariuomenė ėmė šaudyti vieni į kitus. Tiek kinai, tiek TSRS patruliai teigė, kad jie buvo užpulti. Didelio masto reguliarios kariuomenės susirėmimo neįvyko.

TSRS pusėje žuvo 31 žmogus, dar 14 buvo sužeisti. Atsakydama į ataką Tarybų Sąjunga ėmė bombarduoti Kinijos kariuomenės dalinius, kurie buvo susitelkę Mandžūrijoje. TSRS užėmė Damansko salą. Tarybų Sąjunga teigė, kad buvo nukauta arba sužeista apie 800 kinų, tačiau kinai paskelbė, kad žuvo 60 jų karių. Kinai teigia, kad šiame konflikte TSRS neteko kur kas daugiau žmonių nei Kinija. Sovietų duomenimis, žuvo arba buvo sužeisti 152 SSRS kareiviai ir apie 600 kinų. Kinų istorikų duomenimis, dienomis žuvo apie 250 sovietų karių ir 92 kinai žuvo, dingo be žinios arba buvo sužeisti.

TSRS apkaltino Kinijos kariuomenę, kad ji naudojo veržimosi į priekį taktiką, kuomet būdavo apsupami civiliai, žemės ūkio darbininkai ir jų gyvuliai. Po eilinių tolimesnių susirėmimų Vidurinėje Azijoje, abi valstybės ėmė ruoštis atominiam karui.

Po šio konflikto Tarybų Sąjungos atstovai, vadovaujami TSRS ministro pirmininko Aleksejaus Kosygino, nuvyko į Kiniją ir susitarė dėl taikaus konflikto išsprendimo. Kinai galiausiai išlaikė salos kontrolę ir po derybų 1969 rugsėjo mėn. krizė baigėsi. 1991 m. Damansko sala buvo perduota Kinijai.

## Derybos dėl sienų XX a. paskutiniame dešimtmetyje
Rimtų sienos demarkacijos derybų nebuvo iki 1991 m., prieš pat TSRS žlugimą. 1991 m. Michailas Gorbačiovas pasirašė susitarimą, leidžiantį juridiškai įforminti 98 % visos sienos. Damansko sala atiteko Kinijai, nors abi šalys teigė, kad derybų metu ši sala priklausė kiekvienai iš jų. 1995 m. spalio 17 d. buvo susitarta dėl paskutiniųjų 54 sienos kilometrų. Tačiau klausimas dėl trijų salų priklausomybės Amūro ir Arguno upėse paliktas ateičiai. 2004 m. spalio 14 d. pasirašyta sutartis galiausiai išsprendė konfliktą. Šia sutartimi Kinijai palikta valdyti Tarabarovo (*Yinlong*) sala ir maždaug pusė Didžiosios Usūrio (*Большой Усурийский*, Bolšoy Usurijskij; *Heixiazi*) salos netoli Chabarovsko. Kinija ratifikavo sutartį 2005 m. balandžio 27 d., o Rusija – 2005 m. gegužės 20 d. Galutinis perdavimas įvyko 2007 m. liepos 2 d., kuomet sutartį pasirašė Kinijos užsienio reikalų ministras Li Zhaoksing ir Rusijos užsienio reikalų ministras Sergejus Lavrovas.

## Šaltiniai
Spegacinio ledynas

**Spegacinio ledynas** () yra Argentinoje, Patagonijoje, Patagonijos Anduose, *[[Los Glaciares]]* nacionaliniame parke. Leidžiasi į Archentino ežerą. Vienas iš ledynų, sudarančių Pietų Patagonijos ledo kepurę.
Pavadintas italų botaniko ir mikologo Carlos Luis Spegazzini garbei.

## Nuorodos
* Ledyno nuotrauka
* Ledyno nuotraukos
Ficrojus

**Ficrojus** (), **Čaltenas** (isp. *Cerro Chaltén*) – kalnas Patagonijoje, Andų kalnuose (Patagonijos Anduose), Argentinoje (Santa Kruso provincija) ir Čilėje (Magelano ir Čilės Antarktidos regionas), šalia El Čalteno gyvenvietės, šiaurineme *[[Los Glaciares]]* nacionalinis parkas pakraštyje ir Bernardo O'Higinso nacionalinis parkas. Tarpvalstybė siena kalno apylinkėse ginčytina. Įeina į Pietų Patagonijos ledo kepurę. Aukštis – 3375 m.

Kalno vietinis pavadinimas *Chaltén* kilo iš indėnų teuelčų kalbos žodžio „rūkantis kalnas“, kadangi kalno viršūnę dažnai gaubia debesys. Pavadinimas Ficrojus kilo nuo britų meteorologo ir hidrografo Robert FitzRoy pavardės, kuris lankėsi prie kalno 1834 m. Šį pavadinimą suteikė Francisco Moreno 1877 m. Ficrojaus kalnas yra Santa Kruso provincijos simbolis, vaizduojamas ir provincijos herbe. Pirmieji į virūnę įkopė prancūzai (1952 m.): Lionel Terray ir Guido Magnone.

Nors kalno aukštis nėra labai didelis, tačiau įkopti į jį reikia labai didelių pastangų ir meistriškumo. Granitinė viršūnė yra labai stati ir kieta, oras dažnai keičiasi. Viršūnę nusmailino ledynai (yra ryški kara). Ficrojus – dažnas dailininkų ir fotografų vaizdavimo objektas. Pasigrožėti kalnu atvyksta daug turistų.


File:162 - Fitz Roy - Janvier 2010.jpg
File:Localidad El Chaltén y el Fitz Roy.jpg
File:El_Chalten.jpg
File:Fitz Roy 1.jpg


## Nuorodos

* Nuotraukos 
* Ficrojus istorijoje 
* Alpinizmas
Božidar Maljković

**Božidaras „Boža“ Malkovičius** (, g. 1952 m. balandžio 20 d. Otačeče) – Serbijos krepšinio treneris, vienas tituluočiausių visų laikų Europos trenerių.

Iki 1990 m. treniravo Jugoslavijos komandas, 1989 ir 1990 m. su „Jugoplastika“ laimėjo Eurolygą, šį pasiekimą 1993 m. pakartojo su Limožo CSP, o 1996 m. – su Atėnų „Panathinaikos“. Vėliau dirbo daugiausia Ispanijoje, 2010 m. gruodžio 21 d. buvo paskirtas Slovėnijos vyrų krepšinio rinktinės vyr. treneriu. Pasižymėjo griežtu treniravimo stiliumi, akcentavo gynybinę taktiką.

2017 m. tapo Serbijos olimpinio komiteto prezidentu.

## Pasiekimai

* 1988–1990 m. Jugoslavijos čempionas
* 1988–1990 m. Jugoslavijos taurės laimėtojas
* 1993, 1994 m. Prancūzijos čempionas
* 1991 m. Ispanijos taurės laimėtojas
* 1994, 1995 m. Prancūzijos taurės laimėtojas
* 1996 m. Graikijos taurės laimėtojas
* 1989, 1990, 1993, 1996 m. Eurolygos čempionas
* 2001 m. R. Koračo taurės laimėtojas
* 1997 m. Tarpkontinentinės taurės laimėtojas
* 1988–1990 m. išrinktas Jugoslavijos metų treneriu
* 1989, 1990 m. išrinktas geriausiu Europos metų treneriu
* 1993, 1994 m. išrinktas geriausiu Prancūzijos metų treneriu
* 1993, 1994 m. FIBA geriausias metų treneris

## Šaltiniai
Aleksandras VI

**Aleksandras VI** (1431 m. sausio 1 d. Chativos miestelyje Valencijoje – 1503 m. rugpjūčio 18 d. Romoje) – 1492–1503 m. Katalikų Bažnyčios popiežius. Pasaulietiškas vardas Roderikas Lansolis, (), vėliau *Roderikas Bordžija* (). Laikomas kontroversiškiausiu Renesanso epochos popiežiumi.

## Biografija
Dėdei iš motinos pusės 1455 m. tapus popiežiumi Kalikstu III, pasirinko motinos pavardę. Išrinktas popiežiumi turėjo pasivadinti Aleksandru VI, nes Aleksandras V buvo antipopiežius. 

Baigė teisę Bolonijos universitete. Dėdės remiamas 1456 m. tapo kardinolu ir popiežiaus legatu, 1457 m. Romos bažnyčios vicekancleriu ir popiežiaus kariuomenės vadu. 1500 m. suorganizavo kryžiaus žygį prieš turkus, jam paremti įvedė trimetę dešimtinę. Išplėtė inkvizicijos teises, ypač Lombardijoje. Rėmė vienuolijų reformą 1494 m. Prancūzijoje, 1500 m. Vokietijoje, skatino misijas naujai atrastose žemėse, sutaikė Ispaniją su Portugalija, globojo mokslą ir meną.

1492 m. sūnų Čezarę paskyrė Valensijos vyskupu, kardinolu. Sūnui Chuanui atidavė Popiežiaus sričiai priklausiusią Benevento kunigaikštystę. Po Chuano nužudymo Aleksandras VI 1497 m. konsistorijoje viešai išpažino savo nuodėmes.

## Nuorodos
* Sąrašas:Popiežiai

## Šaltiniai
Torės kalnas

**Torės kalnas** (; „bokšto kalnas“) – kalnas Patagonijoje, Patagonijos Anduose, Argentinoje (Santa Kruso provincija) ir Čilėje (Magelano ir Čilės Antarktidos regionas), *[[Los Glaciares]]* nacionalinio parko pakraštyje taip pat Bernardo O'Higinso nacionalinis parkas, į vakarus nuo Ficrojaus viršukalnės. Aukštis – 3133 m.

Nuo 1998 metų tiksli Argentinos–Čilės sienos vieta ties kalnu ginčytina.

Kyla nemažai ginčų, kas pirmasis įkopė į Torės kalną. Manoma, kad 1959 m. tai galėjo padaryti Cesare Maestri ir Toni Egger, tačiau tai patvirtinančių duomenų nėra. Pirmas oficialiai užfiksuotas įkopimas įvyko 1974 m. (italų ekspedicija).

Kalno viršukalnė labai stati ir kieta, nuolat gaubiama debesų, todėl į ją, kaip ir į Ficrojų įkopti reikia didelės ištvermės ir mesitriškumo. Yra įkopusios vos kelios ekspedicijos.

2024 m. vasario 24 d. Į Torės viršūnę Ragni maršrutu įkopė ir Lietuvos trispalvę iškėlė Marius Gružauskas su dviem bendražygiais iš Kazachstano: Omaru Aserbekovu ir Grigorijumi Čšukinu.

## Išnašos

## Nuorodos
* Aprašymas
Deseadas

**Deseadas** ( 'geidžiamoji upė') – upė Argentinoje, Patagonijoje, Santa Kruso provincijoje. Prasideda Anduose, ištakas duoda kalnų ledynas. Prateka pro Buenos Airių ežerą. Teka į rytus ir pietryčius Deseado slėniu per Patagonijos plokščiakalnį. Vietomis (vidurupyje ir žemupyje) dažnai išdžiūsta. Vėl vandens turi tik prieš žiotis. Įteka į Atlanto vandenyną ties Puerto Deseadu, sudaro estuariją (riją).

Didžiausi intakai: Feniks Grandė (kairysis) ir Pinturasas (dešinysis).

Vanduo naudojamas irigacijai. Žiotyse yra jūrų uostas. Miestai prie upės: Perito Morenas, Puerto Deseadas.


Río Deseado en Pico Truncado.jpg|Deseadas netoli Piko Trunkado
Meandros en la ría Deseado.jpg|Upės žemupio kilpos 


## Šaltiniai
San Lorenso kalnas

**San Lorenso kalnas** () – kalnas Patagonijoje, Anduose (Patagonijos Andų grandinėje), Argentinos (Santa Kruso prov.) ir Čilės (Aiseno reg.) teritorijoje. Aukštis – 3706 m. Pietinė šlaito dalis įeina į Francisco Moreno nacionalinį parką.

Kalnas yra padengtas trimis dideliais ledynais (du yra Argentinoje ir vienas Čilėje). Yra matomi požymiai, jog Argentinos dalies ledynai traukiasi.

## Šaltiniai
Sacharovo premija

**Sacharovo premija** – kasmetinė premija, kurią Europos Parlamentas skiria išskirtinėms asmenybėms ir organizacijoms, kovojančioms prieš priespaudą, neteisybę ir nepakantumą. Ši premija, pavadinta disidento Andrejaus Sacharovo vardu – viena iš EP priemonių, skirtų skatinti žmogaus teises ir demokratiją visame pasaulyje. 

Ši premija kasmet teikiama maždaug gruodžio 10 d. (arba kuo arčiau šios datos) per oficialų posėdį Strasbūre Europos Parlamentas suteikia savo „premiją už žmogaus teisių apsaugą“ (50 tūkst. eurų). Gruodžio 10 d. pasirinkta dėl to, kad ši data sutampa su Jungtinių Tautų Visuotinės žmogaus teisių deklaracijos pasirašymu 1948 m.

1988 m. įsteigta premija apdovanojami pasiekimai tokiose srityse, kaip žmogaus teisių, pagrindinių laisvių ir mažumų teisių apsauga, pagarba tarptautinei teisei, demokratijos plėtra bei įstatymo viršenybės įtvirtinimas. Premija skiriama vardan laisvės rizikuojantiems asmenims ir organizacijoms nepriklausomai nuo jų kilmės šalies ir valstybės, kurioje jie veikia. Pirmasis šia premija 1988 metais buvo apdovanotas žymus PAR politinis veikėjas Nelsonas Mandela.
 
## Laureatai

Sacharovo premijos laureatai:
* 2023 m. Mahsa Amini
* 2022 m. Ukrainos žmonės
* 2021 Aleksejus Navalnas
* 2020 Baltarusijos demokratinė opozicija
* 2019 Ilham Tohti, uigūrų teisių aktyvistas
* 2018 Olegas Sencovas, ukrainiečių režisierius, Krymo aktyvistas
* 2017 Venesuelos demokratinė opozicija 
* 2016 Nadia Murad ir Lamiya Aji Bashar
* 2015 Raif Badawi 
* 2014 Denis Mukwege
* 2013 Malala Yousafzai
* 2012 Nasrin Sotoudeh ir Jafar Panahi
* 2011 Arabų pavasario aktyvistai
* 2010 Guillermo Fariñas
* 2009 "Memorialas"
* 2008 Hu Jia
* 2007 Salih Mahmoud Osman
* 2006 Aleksandras Milinkevičius
* 2005 „Baltai vilkinčios moterys“, Hauwa Ibrahim ir organizacija „Žurnalistai be sienų“
* 2004 Žana Litvina, Baltarusijos žurnalistų asociacijos pirmininkė
* 2003 JT Generalinis Sekretorius Kofis Annanas ir visas JT personalas
* 2002 Oswaldo José Payá Sardiñas
* 2001 Izzat Ghazzawi, Nurit Peled-Elhanan ir Dom Zacarias Kamwenho
* 2000 ¡Basta Ya!
* 1999 José Alejandro 'Xanana' Gusmão
* 1998 Ibrahimas Rugova
* 1997 Salima Ghezali
* 1996 Wei Jingsheng
* 1995 Líela Zana
* 1994 Taslima Nasreen
* 1993 Oslobodjenje
* 1992 Las Madres de la Plaza de Mayo
* 1991 Adem Demaçi
* 1990 Aung San Suu Kyi
* 1989 Aleksandras Dubčekas
* 1988 Nelsonas Rolihlahla Mandela ir Anatolijus Marčenko (po mirties)

## Šaltiniai

*Sacharovo premijos tinklalapis
Smiltyninis melsvys

**Smiltyninis melsvys** (*Polyommatus dorylas*) – melsvių (*Lycaenidae*) šeimos drugys. Skraido gegužės – rugpjūčio mėn. (iš viso dvi generacijos) upių šlaituose, kalvose, kirtimuose, miškų aikštelėse. Vikšras rudai žalias. Ant nugaros yra tamsi juosta, o šonuose šviesios linijos. Maitinasi barkūno, čiobrelių, perluočio lapais. Lėliukė šviesiai ruda.

Paplitęs Europoje, Mažojoje Azijoje ir Šiaurės Afrikoje. Lietuvoje reta rūšis. Rastas Akmenės, Alytaus, Lazdijų, Molėtų, Prienų, Švenčionių, Šalčininkų, Trakų, Ukmergės, Vilniaus ir Varėnos raj.

Įrašytas į Lietuvos raudonąją knygą.

## Nuorodos
* [Polyommatus (Polyommatus) dorylas (Denis & Schiffermüller, 1775)]
* Polyommatus dorylas (DENIS & SCHIFFERMЬLLER, 1775)
Asana

**Asana** ( – „poza, sėdėsena“) – vienoje jogos sistemų (hatha jogoje) tam tikra kūno padėtis, padedanti medituoti ar ugdyti okultines galias. Patandžalio „Jogasūtrų“ mokyme – trečioji pakopa. Pratimas pradedamas kvėpavimo valdymu, vėliau atliekamas pats pratimas suderinus su kvėpavimu (pvz., lenkiantis iškvepiama, keliantis įkvepiama) ir atsipalaidavimo perstogėmis.

Geriausiai žinoma asana – lotoso poza (*padmāsana*). Šioje asanoje medituojama, giedami religiniai tekstai, tiesiog sėdima. Kitos svarbesnės asanos: *bhadrāsana*, *vajrāsana*, *vīrāsana*, *svastikāsana*.

## Pagrindinės asanos


Vajrasana.jpg |Vadžrasana
Sukkasana.jpg|Ardha Padmasana
Bhagaritasana.intro.jpg |Vrksasana
Uttanasana.jpg|Uttanasana
Paschimottanasana.jpgPasčimottanasana
Ado-muka-shvanasana.jpg|Adho Mukha Svanasana
Urdva-muka-shvanasana.jpg|Urdva-muka-švanasana 
Bhujangasana.jpg|Bhudžangasana
Dhanurasana.jpg|Dhanurasana
Niralamba-shalabhasana.jpg|Niralamba-šalabhasana  
Paschimottanasana.jpg|Pasčimottanasana
Navasana.jpg|Navasana 
Sarvangasana.jpg|Sarvangasana
Halasana.jpg|Halasana
Purvottanasana.jpg|Purvottanasana 
Urdva Dhanurasana.jpg|Urdhva Dhanurasana 
Shavasana.jpg |Šavasana



## Šaltiniai

## Nuorodos
* Asanos
Baltamargė šaškytė

**Baltamargė šaškytė** (*Euphydryas maturna*) – pleštekių (*Nymphalidae*) šeimos drugys. Skraido birželio – liepos mėn. retuose mišriuose miškuose, miško aikštelėse. Vikšrai gyvena ant gysločių ir kiškiakopūsčių.

Paplitęs Azijoje, Vidurio ir Rytų Europoje. 

Lietuvoje reta rūšis. Įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.

## Nuorodos
*Euphydryas maturna (Linnaeus, 1758)
*Euphydryas maturna (LINNAEUS, 1758)
Mažoji šaškytė

**Mažoji šaškytė** (*Melitaea aurelia*) – pleštekių (*Nymphalidae*) šeimos drugys. Skraido birželio – liepos mėn. apydrėgnėse pievose, ganyklose. Vikšrai juodi, išmarginti baltais taškais ir gelsvomis dėmėmis. Mitybiniai augalai – gyslotis, kūpolis, veronika ir kt. Lėliukė pilka, su juodu raštu.

Paplitusi Azijoje ir Europoje.

Lietuvoje reta rūšis. Įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.

## Nuorodos
* Melitaea aurelia (Nickerl, 1850)
* Melitaea aurelia
Blefaritas

**Blefaritas** ( 'vokas' + *-itis* 'uždegimas') – akies vokų kraštų uždegimas. Išskiriamas pleiskaninis, paprastasis (žvynuotasis), opinis, Meibomo blefaritas. Esant blefaritui, niežti vokai, akys greit pavargsta, tampa jautresnės vėjui, dulkėms, ryškiai šviesai.

Liga gydoma antibiotikų, kortikosteroidų tepalais.

## Išnašos

## Nuorodos

* Blefaritas
* Blefaritas - ligos aprašymas
Santa Krusas (upė)

**Santa Krusas** () – upė Argentinoje, Patagonijoje, Santa Kruso provincijoje. Prasideda Anduose, Ledynų nacionaliniame parke telkšančiame Archentino ežere. Toliau teka į rytus Patagonijos plokščiakalniu. Įteka į Atlanto vandenyną ties Puerto Santa Krusu. Su Čiku sudaro bendrą estuariją.

Didžiausias intakas – Botė (dešinysis).

Naudojama irigacijai ir hidroenergetikai. Prie Santa Kruso žemupio įsikūrę Komandante Luis Piedra Buenos ir Puerto Santa Kruso miestai.

## Šaltiniai
Juodmargis pelkinukas

**Juodmargis pelkinukas** (*Macaria carbonaria*) – sprindžių (*Geometridae*) šeimos drugys. Skraido gegužės – birželio mėn. aukštapelkėse, drėgnose vietose.

Vikšrai tamsiai rudi, nugaroje turi plačią šviesą juosta. Jie gyvena ant meškauogės, balžuvos.

Lietuvoje reta rūšis. Rasta Akmenės, Alytaus, Molėtų, Šalčininkų, Širvintų ir Švenčionių rajonuose.

## Nuorodos
* Netted Mountain Moth (''Macaria carbonaria'')
Gediminas Orelik

**Gediminas Orelikas** (g. 1990 m. gegužės 14 d. Šiauliuose) – Lietuvos krepšininkas.

## Karjera

2009 m. rugpjūtį pasirašė 1+1 metų kontraktą su Šiauliais. Tačiau 2010 m. vasario viduryje abipusiu susitarimu sutartį nutraukė ir persikėlė į Prienų „Rūdupį“. 2013 m. gegužės 17 d. pasirašė dvejų metų sutartį su Vilniaus „Lietuvos ryto“ klubu.

2017 m. liepos viduryje pasirašė vienerių metų sutartį su Italijos Venecijos „Umana Reyer“ komanda.

2021 m. liepos viduryje sugrįžo į Lietuvą ir pasirašė vienerių metų sutartį su Panevėžio „Lietkabelio“ klubu.

2023 m. sausio viduryje sugrįžo į Panevėžio klubą ir pasirašė sutartį iki sezono pabaigos.

2024 m. liepos pradžioje pasirašė dviejų metų sutartį su Utenos „Juventus“ klubu, tačiau lapkričio pabaigoje paliko klubą dėl asmeninių priežasčių.

## Pasiekimai
* 2025 m. Rumunijos krepšinio lygos čempionas
* 2015, 2022 m. LKL vicečempionas
* 2016 m. Karaliaus Mindaugo taurės čempionas
* 2017 m. Turkijos taurės laimėtojas
* 2018 m. FIBA Europos lygos laimėtojas

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Basketnews.lt žaidėjo profilis
Vaidas Pauliukėnas

**Vaidas Pauliukėnas** (g. 1979 m. birželio 1 d. Biržuose) – Lietuvos krepšininkas, treneris.

2016 m. liepos 7 d. paskirtas „Šiaulių“ klubo vyr. treneriu.

## Pasiekimai

* LKL bronzos medalio laimėtojas (2000, 2001, 2004, 2005, 2006, 2007)
* BBL trečios vietos laimėtojas (2005, 2006 m.)
* LSKL čempionas (2006 m.)
* 2010 m. LKF taurės trečios vietos laimėtojas.

## Išnašos

## Nuorodos
* Basketnews.lt puslapis apie žaidėją
Julius Mykolaitis

**Julius Mykolaitis** (g. 1983 m. gruodžio 15 d.) – Lietuvos krepšininkas. Žaidė NKL lygoje Prienų "Rūdupio" komandoje.

Anksčiau žaidė „Šiaulių“ komandoje, bet lapkričio viduryje buvo atleistas, po to pasirašė sutartį su Šilutės "Šilute". Nuo 2008 m. spalio mėn. rungtyniavo  Prienų "Rūdupio" komandoje.

## Pasiekimai

* 2007 m. LKL trečios vietos laimėtojas

## Šaltiniai
Gelsvasis pelkiasprindis

**Gelsvasis pelkiasprindis** (*Aspitates gilvaria*) – sprindžių (*Geometridae*) šeimos drugys. Skraido birželio – liepos mėn. Vikšrai gyvena ant balžuvos, varnauogės.

Lietuvoje labai reta rūšis. Rastas Kamanų, Žuvinto ir Čepkelių rezervatuose.

Įrašytas į Lietuvos raudonąją knygą.

## Nuorodos
* [Aspitates gilvaria (Denis & Schiffermüller, 1775)]
* Straw Belle Aspitates gilvaria
Tamsioji šaškytė

**Tamsioji šaškytė** (*Melitaea diamina*) – pleštekių (*Nymphalidae*) šeimos drugys. Skraido birželio – liepos mėn. paupiuose, paežerėse, miško drėgnose pievose. Lervos gyvena ant valerijonų, kūpolių, rūgčių.

Lietuvoje labai reta rūšis. Aptikta Jonavos, Panevėžio, Rokiškio, Švenčionių ir Utenos rajonuose. Įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.

## Nuorodos
* Melitaea diamina (Lang, 1789)
* False Heath Fritillary
* ''Silberscheckenfalter''
Spalvotasis pelkiasprindis

**Spalvotasis pelkiasprindis** (*Chariaspilates formosari*) – sprindžių (*Geometridae*) šeimos drugys. Skraido liepos mėn. Vikšrai gyvena ant šilingės.

Lietuvoje labai reta rūšis. Aptikta Žuvinto ir Čepkelių rezervatuose, Zarasų rajono Smalvykščio ežero pelkėse.

Rūšis įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.
Galjegosas

**Galjegosas** () – upė Argentinoje, Patagonijoje, pačiuose Santa Kruso provincijos pietuose. Susidaro Anduose susiliejus Rubenso ir Penitenteso upėms, kurios ištakas gauna kalnų ledynuose. Teka į rytus per Patagonijos plokščiakalnį. Slėnis siauras, gilus. Sausuoju metu laiku labai nusenka. Įteka į Atlanto vandenyną ties Rio Galjegosu, sudaro estuariją.

Didžiausi intakai – Turbijas (kairysis) ir Surdas (dešinysis). Į estuariją iš dešinės įteka Pietų Čikas.

Upė pavadinta vieno iš Ferdinando Magelano ekspedicijos, kuri lankėsi upės žiotyse 1520 m., jūrininkų Blasko Galjegoso (*Blasco Gallegos*) garbei.

## Šaltiniai
Pilkažalis žvilgūnas

**Pilkažalis žvilgūnas** (*Diachrysia zosimi*) – pelėdgalvių (*Noctuidae*) šeimos drugys. Skraido birželio – rugpjūčio mėn. aukštapelkių pakraščiuose. Vikšrai gyvena ant vaistinės kraujalakės ir kitų erškėtinių šeimos augalų. Eurazijos drugys. 

## Lietuvoje
Lietuvoje reta rūšis. Rasta Alytaus, Ignalinos, Kauno, Klaipėdos, Marijampolės, Molėtų, Prienų, Šilutės, Širvintų, Trakų ir Varėnos rajonuose.

Įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.

## Nuorodos
* Diachrysia zosimi (Hübner, 1822)
Vaistinė kraujalakė

**Vaistinė kraujalakė** (*Sanguisorba officinalis*) – erškėtinių (*Rosaceae*) augalas. Žydi birželio – rugpjūčio mėn. Auga apydrėgnėse ir drėgnose pievose. Seniau augalas buvo vartojamas medicinoje kraujavimui sulaikyti. Dabar vartojamas tik liaudies medicinoje ir veterinarijoje (dažniausiai gyvulių žarnyno susirgimams gydyti). Lapai valgomi kaip salotos.

Ant vaistinės kraujalakės kaip mitybinio augalo gyvena kraujalakinio melsvio vikšrai.
Tarsi danguje (filmas)

**Tarsi danguje** – 2004 m. švedų režisieriaus Kajaus Pollako sukurtas meninis filmas, kuriame pagrindinius vaidmenis atliko švedų aktoriai: Michaelis Nyqvistas, Frida Hallgren, Helena Sjöholm ir kt.

Šis filmas pasiekė Lietuvos kino teatrus 2006 m., festivalio „Scanorama“ metu ir žiūrovų buvo išrinktas vienu geriausių festivalio filmų.
Cinkiškiai

**Cinkiškiai** – kaimas Kauno rajono savivaldybės šiaurėje, prie magistralės , šalia kelio į Kėdainius ir Panevėžį. Pro kaimą teka Strebukas. Prie sankryžos įkurtas memorialinis Žalgirio pergalės parkas (įkurtas 1990 m.), kuriame gausu medinių skulptūrų ir įvairių rūšių medžių sodinukų.

Tarpukaryje Cinkiškiuose iš Žemaičių plento pradėtas tiesti Aukštaičių plentas.

## Žalgirio parkas

Parkas pradėtas kurti 1990 metais minint Žalgirio mūšio 580-ąsias metines. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Mergiškės

**Mergiškės** – kaimas Trakų rajono savivaldybės vakaruose, 5 km į vakarus nuo Ubiškių, Aukštadvario regioniniame parke. Yra kraštovaizdžio draustinis, gamtinis rezervatas, taip pat dvarvietė su Mergiškių alkakmeniu ir šalia esančiomis medžiais apaugusiomis senomis kapinaitėmis, kurias vietiniai vadina „Kunigaikščių kalneliu“. Prie kaimo yra Velnio duobė, Pamiškės piliakalnis, vakaruose stūkso Gedanonių kalva (257 m).

## Draustinis

Kraštovaizdžio draustinyje vyrauja kalvotas reljefas su įvairiais dariniais: kalvomis, gūbriais, kalvagūbriais, daubomis, kalvatrakiais, lobais, raguvomis. Netoli Velnio duobės tyvuliuoja du gilūs ežeriukai, termokarstinės kilmės. Pasakojama, kad vienas iš jų požeminiu tuneliu susisiekia su Velnio duobe. Mergiškių kalvų miške yra gamtinis rezervatas, vertingas plačialapių miškų skrobliniu liepynu, kuriame auga europinis miežvienis, laukinis miežio protėvis, įrašytas į Lietuvos Raudonąją knygą. Yra tik 4 vietos Lietuvoje, kur auga šis žolinis augalas.

Draustinyje taip pat yra Antaveršio duobė, Ustronės riedulynas, Vaitkūnų keiminė terasa. Gelionių kalvoje įrengta apžvalgos aikštelė (matosi Veršiuko ežeras, Antaveršio kaimas, Užuguosčio šv. apaštalų Petro ir Pauliaus bažnyčia).

## Gyventojai

## Šaltiniai
Čižiūnai (Trakai)

**Čižiūnai** – kaimas Trakų rajono savivaldybės rytinėje dalyje, prie kelio . Šalia telkšo Mošia ir Antakmenių ežeras. Seniūnaitijos centras. Yra biblioteka, paštas (LT-21037), rajono socialinių paslaugų centras (nuo 2009 m. gegužės).

Prie Čižiūnų, šiaurės rytiniame ežero krante yra Čižiūnų senkapis (Švedkalnis, Dugnų kalnas). Dar vienas archeologinis objektas, vadinamas Čižiūnų Milžinkapiu, yra šiauriau, šalia kelio Aukštadvaris - Semeliškės, dešinėje kelio pusėje.

## Istorija

XIX a. Trakų apskrityje buvo trys Čižūnų kaimai: vienas  Aukštadvario valsčiuje, kitas netoli Pivašiūnų, treti Čižiūnai - šalia Valkininkų.

1950–1963 m. buvo Čižiūnų apylinkės centras.

## Gyventojai

## Galerija

Čižiūnai 21268, Lithuania - panoramio (4).jpg|Kaimo kryžius
Čižiūnai 21268, Lithuania - panoramio (35).jpg|Bendruomenės centras
Čižiūnai 21268, Lithuania - panoramio (32).jpg|Senoji kaimo architektūra
Čižiūnai 21268, Lithuania - panoramio (1).jpg|Švedkalnis arba Dugnų kalnas


## Šaltiniai
Miežis (liga)

**Miežis** () – tai pūlinis uždegimas, apimantis akies voko krašto riebalų liauką bei aplinkinius audinius. Dažniausiai jis iškyla peršalus.

Miežį sukelia bakterinė infekcija, dažniausiai stafilokokas. Infekcija gali atsirasti blakstienos folikule arba akies kamputyje esančioje liaukoje. Vaikams miežis dažnai atsiranda dėl akių lietimo nešvariomis rankomis.

Nors pats miežis nėra užkrečiamas, tačiau jį sukėlusią bakteriją galima pernešti kitam žmogui. Stafilokoko bakterija gyvena žmogaus ir daugumos gyvūnų gleivinėse bei ant odos.

## Simptomai
*Akies voko paraudimas, nestiprus skausmas.
*Patinimas, kuris dažniausiai pasireiškia mažo guzelio forma. Šis guzelis gali atsirasti išorinėje akies voko dalyje arba vidinėje.
*Nemalonus jausmas mirksint.
*Padidėjęs jautrumas šviesai.

## Komplikacijos
Retais atvejais dėl miežio gali atsirasti komplikacijos. Įprastai jos atsiranda tada, kai nėra imamasi gydymo priemonių. Pavyzdžiui, bakterinė infekcija gali išplisti į kitas riebalines liaukas akies voke, ypač jeigu miežį žmogus bando išspausti pats.

Kita dažniau pasitaikanti komplikacija yra miežio pasikartojimas. Infekcija gali nesureaguoti į gydymą, o tai gali lemti pasikartojantį miežio atsiradimą.

Kai kuriais atvejais miežis nepratrūksta pats per kelias dienas, kaip turėtų. Jei net ir gydant jis nepratrūksta ilgiau nei 1,5 savaitės, o skausmas didėja, gali būti reikalinga medicininė pagalba.

## Šaltiniai
Visuminė paklausa

**Visuminė paklausa** – () visa paklausa nurodytoje teritorijoje.

## Visuminės paklausos apskaičiavimas

Visuminė paklausa susideda iš keturių makroekonominių subjektų:
* Namų ūkių paklausa – C.
* Įmonių paklausa – I.
* Valstybės paklausa – G.
* Likusio pasaulio paklausa. Lygus skirtumui tarp eksporto ir importo – švarus eksportas (NX).

Tokiu būdu mes apskaičiuosime sumą aukščiau paminėtų rodiklių: AD=C+I+G+NX

Didžiausią paklausos dalį sudaro namų ūkių sektorius, apie 40–50 %.

Neoklasikai ir keinsistai nesutaria kaip formuojasi visuminė paklausa. Pagal neoklasikų teoriją namų ūkių paklausa priklauso nuo bankų palūkanų normų. Keinsistais tvirtina, kad namų ūkių paklausa priklauso nuo suminių pajamų. Ginčai daugiausia kyla dėl supratimo, kaip funkcionuoja rinkos mechanizmas.

## Visuminę paklausą lemiantys veiksniai

Visuminę paklausą lemia:
 
* Visuomenės turtingumas,
* Realios palūkanos,
* Ekonomikos pokyčių laukimas,
* Infliacija,
* Valiutos kurso pokyčiai,
* Valstybės pajamos importuojant kitų valstybių prekes.
Havelmo tvirtinimas

**Havelmo tvirtinimas** – nurodo, kad tolygiai augant valstybės išlaidoms ir mokesčiams didinami visuminė paklausa ir valstybės ūkis.

Tokį tvirtinimą pateikė ir grindė norvegų ekonomistas Trygve Havelmas.

Valstybės išlaidų augimas didina visuminę paklausą (valstybė daugiau perka prekių ir paslaugų), o tai didina valstybės ūkio augimą. Mokesčių augimas mažina individualią paklausą (mokesčių mokėtojas gali mažiau nupirkti), bet valstybė iš jų surinktus pinigus išleis pirkti prekes ir paslaugas. Jei taip nebūtu, tie patys mokesčiai likę namų ūkiuose iš dalies būtu taupomi ir neišleidžiami. Namų ūkių vartojimo sumažėjimas ne visada sumažina bendrą produkcijos vartojimą. Valstybės mokesčių kilimą stabdo toks veiksnys, kaip mokesčių mokėjimo mažėjimas (Lafero kreivė). Taip pat keliant mokesčius mažinamos investicijos į ūkį ir vietiniai gamintojai pastatomi į nelygias sąlygas, lyginant su kitų valstybių gamintojais.

## Nuorodos
* Elżbieta Kundera (red.) *Słownik historii myśli ekonomicznej*, Krakovas 2004. („Ekonominės minties istorijos žodynas“).
Spindžius (Trakai)

**Spindžius** – kaimas centrinėje Trakų rajono savivaldybės dalyje, rytinėje Spindžiaus ežero pakrantėje. Priklauso Aukštadvario regioniniam parkui. Augo saugoma Špokų vinkšna.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Strėva (Trakai)

**Strėva** – kaimas Trakų rajono savivaldybės viduryje, 12 km į rytus nuo Aukštadvario, prie kelio . Atsišakoja . Šiauriau kaimo telkšo Bagdononių tvenkinys (Gilūšio ežeras), suformuotas 1960 m., patvenkus Strėvos upę. Kaimo šiaurėje taip pat stūkso Strėvos piliakalnis. Piečiau kaimo telkšo ežeras Stanka (arba Kaukas), aplink auga Strėvos miškas. Strėvos miške yra Strėvos įgriuva. Apylinkėse rasti 25 pilkapiai (IX–XII a.), kapinynas (XVI–XVII a.).

## Etimologija
Kaimo pavadinimas kilęs nuo *[[Strėva|Strėvos]]* upėvardžio.

## Istorija

Žmonių gyventa dar XIV–XVII a. Pro kaimą keliaudavo pirkliai, kariai ir kunigaikščiai, kadangi jame buvo patogu apsistoti ir pagirdyti žirgus. Išlikusi akmenimis grįsto Karališkojo vieškelio atkarpa, kuriuo iš Vilniaus ir Trakų link Birštono keliaudavo medžioti Lietuvos didieji kunigaikščiai.

XX a. pr. buvo dvi Strėvos gyvenvietės ir užusienis (grafo Tiškevičiaus valda) Trakų apskrities Semeliškių valsčiuje.

XX a. tarpukariu veikė malūnas, kalkių degykla, terpentino fabrikas, aliejaus spaudykla, užeiga su parduotuve, lentpjūvė, grybų supirkimo punktas, kalvė.

LTSR laikais veikė girininkija.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Strėva

:: *Apie kaimą Trakų rajone žr. [[Strėva (Trakai)]]*.

**Strėva** – upė Trakų rajone, Elektrėnų savivaldybėje ir Kaišiadorių rajone; dešinysis Nemuno intakas. Prasideda Mackantiškių kaime, 5 km į rytus nuo Aukštadvario. Pačiame aukštupyje teka į rytus, prateka ežerų virtinę: Šamuką, Drabužį, Spindžiuką, Spindžių, toliau pasuka į šiaurę ir prateka dar kelis ežerus: Stanką, Gilūšį, Ėglį, Strėvį, Strėvaitį, kiek toliau – Nestrėvantį. Toliau Strėva prateka Elektrėnų marias ir aplinkinius tvenkinius ir teka vakarų kryptimi. Kanalu Strėvos vaga nukreipta palei Ilgio ežerą. Įteka į Kauno marias ties Lašiniais. Ties ta pačia vieta į marias įteka ir vandens vaga iš Kruonio HAE.

Intakai:
* dešinieji – Luknia, Beržuolė, Dubreika, Dumblė, Kalpė, Žiežmarė.
* kairieji – Dabinta, Vuolasta, Spengla, Kiementa, Kertus, Limšius.

Būdingas slėnio plotis 200–400 m, labiausiai išplatėja ties Žiežmariais – 1,5 km. Krantų aukštis: aukštupyje – 0,4-2,0 m, iki Būblių – 2-4 m, žemupyje vietomis iki 40 m. Vagos plotis iki Elektrėnų tvenkinio – 1,5-12 m, žemiau jo – 15-20 m. Žemupyje pasitaiko sėklių.

Vidutinis upės vagos nuolydis – 137 cm/km. Vidutinis srovės greitis – 0,1-0,3 m/s, žemupyje – 0,7-1,0 m/s.

Strėva patvenkta keliose vietose:
* Bagdononių HE tvenkinys (60,5 km nuo žiočių, 95,5 ha)
* Elektrėnų marios (45,5 km nuo žiočių, 1240 ha)
* Pastrėvio HE tvenkinys (27,1 km nuo žiočių, 18 ha)
* Būblių tvenkinys

Ties Semeliškėmis veikia vandens matavimo stotis. Didesnės gyvenvietės prie Strėvos: Strėvininkai, Strėva, Bagdononys (Trakų raj.), Semeliškės, Pastrėvys, Elektrėnai, Naujosios Kietaviškės (Elektrėnų sav.), Kudonys, Liutonys, Bačkonys, Mūro Strėvininkai, Žiežmariai, Mediniai Strėvininkai, Bijautonys (Kaišiadorių raj.). Upės aukštupys įeina į Aukštadvario, žemupys – į Kauno marių regioninį parką.

Žymesni tiltai: Žiežmarių tiltas, Tadaravos tiltas.

1348 m. prie upės įvyko Strėvos mūšis. Prie Strėvos stūkso keletas piliakalnių: Lašinių, Bijautonių, Mūro Strėvininkų, Bagdononių, Strėvos. Netoli Spindžiaus ir Drabužaičio ežerų susiformavusi Strėvos karstinė įgriuva , pasiekiama pažintiniu pėsčiųjų taku. Upė teka ir draustinių teritorijomis: Strėvos aukštupio kraštovaizdžio draustinio ir Strėvos ištakų hidrografinio draustinio, priklausančių Aukštadvario regioniniam parkui ir Strėvos kraštovaizdžio draustinio, priklausančio Kauno marių regioniniam parkui.

## Pavadinimo kilmė

Upės pavadinimas kildinamas iš žodžio *strėvus* („sraunus“), plg.  – „teka, plūsta“.

## Šaltiniai
Verknė

**Verknė** – upė pietų Lietuvoje, Trakų ir Prienų rajonuose. Prasideda Galaverknės pavadinimu Trakų rajone, 5 km į vakarus nuo Rūdiškių, Aukštadvario regioniniame parke. Pačiame aukštupyje pratekėjusi Vilkokšnio ežerą įgyja Verknės pavadinimą. Labai vingiuodama teka vakarų, šiaurės vakarų, pietvakarių kryptimi per Sienio, Negasčiaus, Navos ir dar keletą mažesnių ežerų. Įteka į Nemuną 2 km į šiaurės rytus nuo Birštono, aukščiau Birštono kilpos, 285 km nuo Nemuno žiočių. Apie 2 km Verknės žemupio ruožas yra patvenktas Kauno marių.

Didesni intakai: Strūzda, Samė, Adinčiava, Vapsa, Obeltis, Dindžiakė (kairieji), Balina, Lielelė, Guostė, Alšia, Sviedubė (dešinieji).

Verknės vagos vidutinis plotis 10–25 m. Vidutinis srovės greitis 0,3-0,5 m/s, didžiausias (ties Aukštadvariu, Verbyliškėmis, Medeikoniais) 1 m/s. Debitas ties Verbyliškėmis: vidutinis – 5,55 m³/s, didžiausias – 116 m³/s, minimalus – 0,2 m³/s. Verkne pavasarį nuteka 35 %, vasarą 18 %, rudenį 20 %, žiemą 27 % viso metinio upės nuotėkio. Pavasario potvynio metu vandens lygis pakyla iki 1,3 m virš įprastinio vasaros lygio. Verknė užšąla gruodžio pabaigoje, ledas laikosi ~85 dienas. Upės baseine yra ~80 ežerų, kurie sudaro 2 % baseino ploto. Pelkės užima 12 %, miškai 13 % baseino. Verknės aukštupyje gausu požeminių vandenų šaltinių.
 
Verknė patvenkta dvejose vietose: Aukštadvario HE tvenkinys (nuo 1960 m., 293 ha, 56 km nuo žiočių) ir Jundeliškių tvenkinys (nuo 1958 m., 22 ha, 9 km nuo žiočių). Ties Verbyliškėmis (14 km nuo žiočių) yra įrengtas vandens matavimo postas. Upės aukštupys įeina į Aukštadvario, o žemupys – į Nemuno kilpų regioninius parkus, be to, ruožas nuo Aukštadvario tvenkinio iki Adinčiavos žiočių (13,6&nbsp;km) priklauso Verknės ichtiologiniam draustiniui. Prie Verknės ir Nemuno santakos stūkso gamtos paminklas – konglomerato uola, žmonių pavadinta Ožkų Pečiumi.

Žymesni tiltai: Verbyliškių tiltas, Jundeliškių tiltas.

Svarbesnės gyvenvietės prie Verknės: Galaverknis, Tolkiškės, Aukštadvaris (Trakų raj.), Vydžionys, Gripiškės, Pikelionys, Verbyliškės, Jundeliškės, Medeikonys (Prienų raj.).

## Etimologija

Upėvardžio šaknis tikriausiai *verk-, virk-* ir sietina su *verkti, virkauti* („lieti ašaras“; plg. *verksnys*). Kazimieras Būga šaknimi laikė *ver-*, kilusią iš indoeuropietiškos šaknies, reiškiančios vandenį.

## Nuotraukos


Verknė (į pietus nuo Stakliškių).JPG|Į pietus nuo Stakliškių
Verknė001.JPG| Verknės žemupys netoli Verbyliškių 
Verknė (ties Pakrovais).JPG |Verknė ties Pakrovais
Verknė 1.jpg|Verknė ties Paverknių, Kisieliškių piliakalniu


## Šaltiniai

## Nuorodos
* 
* Stasys Buchaveckas. „Verknė“.
Informacijos asimetrija

**Informacijos asimetrija** () – ekonomikoje naudojamas terminas, kai viena sandorį sudaranti pusė žino daugiau negu kita.

Įprastai pardavėjas žino daugiau apie produktą negu pirkėjas, bet kartais gali būti ir atvirkštinė situacija.

Pavyzdžių, kai pardavėjas žino daugiau negu pirkėjas yra daugybė, tai prekių pardavėjai, paslaugų tiekėjai, nekilnojamojo turto agentai, biržos brokeriai, draudimo agentai, kompiuterinių programų gamintojai ir t. t.

Kai pirkėjas žino daugiau apie prekę kaip pavyzdį galima pateikti palikimu palikto nekilnojamo turto pardavimą. Jei paveldėtojas juo nesinaudojo, o pirkėjas gyveno šalia ir žino apie jį daugiau.

Pirmą kartą toks reiškinys buvo paskelbtas Kenneth J. Arrow 1963 m. žurnale *Amerikos ekonominė apžvalga*, straipsnyje „Neapsisprendimas ir ekonomikos stovis sveikatos apsaugoje“

George Akerlof 1970 m. darbe „Citrinų rinka“ suprojektavo matematinį rinkos modelį su nepilna informacija. Jis pažymėjo, kad tokioje rinkoje vidutinė produkto kaina turi tendenciją mažėti, net idealiai kokybiškiems produktams, kol galiausiai rinka sumažėja iki minimumo ar visai prapuola.

Dėl informacijos trūkumo nesąžiningas pardavėjas gali pasiūlyti mažiau kokybišką prekę apgaudinėdamas pirkėją už nusistovėjusią kainą rinkoje. Galiausiai pirkėjai žinodami apie kokios nors rūšies prekių mažą vertę pradės jų visai nepirkti ar pirks tik už mažesnę kainą. Kokybiškų prekių gamintojai stengiantys atsiskirti nuo vidutinio statistinio gamintojo gali įvesti prekės ženklą ar prekių sertifikavimą ir taip išlaikyti rinką. Didelė prekybinių ženklų reikšmė rinkoje liudija apie stabilią kokybę.

Pirkėjai jungiasi į vartotojų sąjungas, renka duomenis apie prekes ar tiesiog taip keičiasi informacija. Tokiu savo elgesiu pirkėjai stengiasi eliminuoti iš rinkos nekokybiškus produktus.
Škilietai

**Škilietai** – kaimas Trakų rajono savivaldybės vakaruose, 4,5 km į šiaurę nuo Aukštadvario, Aukštadvario regioniniame parke. Kaime telkšo du termokarstiniai ežeriukai (Škilietų ežeras I ir Škilietų ežeras II). Piečiau kaimo dūbso Velnio duobė.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Žuklijai (Trakai)

**Žuklijai** – kaimas Trakų rajono savivaldybėje, Aukštadvario regioniniame parke, prie Vilkokšnio ežero, 2 km į šiaurės rytus nuo Grendavės. Yra du Žuklijų piliakalniai, pirmasis ir antrasis, pilkapynas.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Vytautas Streikauskas (1946–2026) – Lietuvos ir Kaišiadorių rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

## Šaltiniai
Nišas

**Nišas** () – miestas pietryčių Serbijoje, prie Nišavos upės (netoli jos santakos su Pietų Morava). Tai trečias pagal dydį šalies miestas.

Svarbus transporto mazgas. Yra tarptautinis Didžiojo Konstantino oro uostas. Nišas – svarbus industrinis Serbijos centras. Mašinų gamybos, elektronikos, tekstilės, chemijos, maisto pramonė. Šalia miesto yra Niška Banios balneologinis kurortas. Yra Nišo universitetas.

Miestas žinomas nuo Romos imperijos laikų *Naissus* pavadinimu. Tai buvusi graikų kolonija. Vėliau miestas atsidūrė slavų ir turkų įtakoje. Išlikę nemažai Osmanų imperijos laikotarpio statinių. Niše yra Kaukolių bokštas (*Ћеле Кула*), kuriame turkai įmūrijo serbų sukilėlių galvas.

## Žymus žmonės

Niše gimė žymus Romos imperatorius Konstantinas Didysis.

## Sportas
### Futbolas
* FK Radnički Niš
* FK Jastrebac Proleter Niš

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
* Južne vesti
* Niš Cafe
* Niške Vesti 
* Panorama Lux Garni Hotel-Niš
Drabužininkai

:: *Į pietvakarius nuo šio kaimo yra kaimas labai panašiu pavadinimu – [[Drabužninkai]]*.

**Drabužininkai** – kaimas Trakų rajono savivaldybės centrinėje dalyje, Aukštadvario regioniniame parke, 7,5 km į rytus nuo Aukštadvario, tarp Drabužio, Drabužaičio ir Šamuko ežerų. Šalia eina kelias , atsišakoja . ž Į rytus, už Drabužaičio ežero, yra Drabužninkų (Danosų) pilkapynas.

## Etimologija
Kaimo pavadinimas kilęs nuo *Drabužio* ežero vardo.

## Istorija
Kaimas minimas XIV amžiuje.

XIX a. pab. buvo valstybinis kaimas Trakų apskrities Semeliškių valsčiuje. 1850 m. turėjo 1039 dešimtines dirbamos žemės.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Leskovacas

**Leskovacas** () – miestas pietinėje Serbijoje, apie 30 km į pietus nuo Nišo, prie Veternicos upės. Jablanicos apygardos centras. 60 tūkst. gyventojų.

Leskovacas – vienas svarbiausių ir seniausių Serbijos tekstilės pramonės (kanapių perdirbimo, medvilninių, vilnonių audinių) centrų. Vyksta tarptautinės tekstilės mugės. Metalo apdirbimo, chemijos, stiklo, maisto pramonė, apylinkėse – sodininkystė ir daržininkystė.

## Istorija
Cerkvė pastatyta 1839 m. 

Miestą 1999 m. bombardavo NATO pajėgos Kosovo operacijos metu.

## Sportas
* GFK Dubočica – futbolo klubas;
* „Dubočicos stadionas“, talpinantis 8,1 tūkst. žiūrovų.

## Šaltiniai

## Nuorodos
Lavariškės

:: *Apie bažnytkaimį Vilniaus rajone žr. [[Lavoriškės]]*.

**Lavariškės** – kaimas Trakų rajono savivaldybėje, 2 km į vakarus nuo Aukštadvario, Aukštadvario regioniniame parke. Įsikūrusios šalia kelio . Stūkso Lavariškių piliakalnis, yra pilkapynas.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Amerika (Prienai)

**Amerika** – kaimas Prienų rajono savivaldybės rytuose, 4 km į šiaurės vakarus nuo Aukštadvario.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Željko Joksimović

**Željko Joksimovičius** (*Жељко Јоксимовић*; g. 1972 m. balandžio 20 d. Belgrade) – vienas populiariausių šių laikų Serbijos dainininkų, kompozitorių, dainų tekstų kūrėjų. Garsus visuose Balkanuose:Bosnijoje ir Hercegovinoje, Makedonijoje.

2004 m. dalyvavo Eurovizijos dainų konkurse Stambule, kur su daina *Lane Moje* užėmė antrą vietą. Atrankai į 2005 m. Euroviziją sukūrė dainą *Jutro* (atliko Jelena Tomašević), tačiau dėl Juodkalnijos žiuri protestų į konkursą vyko grupė No Name. Željko Joksimovičius sukūrė 2006 m. Eurovizijos konkrso dainą *Lejla*, kurią atliko Hari Mata Hari. 2008 m. jo sukurtą dainą *Oro* Eurovizijoje, vykusioje Serbijoje, atliko ta pati Jelena Tomašević, o Željko buvo šio konkurso vedėjas. 2012 m. atlikėjas vėl dalyvavo Eurovizijoje su daina *Nije ljubav stvar* ir finale užėmė 3 vietą.

## Diskografija
* *Željko Joksimović* (1999 m.)
* *Željko Joksimović* (2001 m.)
* *111, album* (2002 m.)
* *The Best Of (najbolje pesme)* (2003 m.)
* *Leđa o leđa* (2004 m.)
* *Lane moje – Goodbye* (2004 m.)
* *I Live My Life For You (Željko Joksimović ir Tamee Harrison)* (2004 m.)
* *Ivkova slava, The Soundtrack (Željko Joksimović, Jelena Tomašević ir Nikola Kojo)* (2005 m.)
* *Ima nešto u tom što me nećeš* (2005 m.)
* *The Platinum Collection* (2007 m.)
* *Beogradska Arena Live* (2008 m.)
Pajūrinis dirvinukas

**Pajūrinis dirvinukas** (*Agrotis ripae*) – pelėdgalvių (*Noctuidae*) šeimos drugys. Skraido liepos – rugpjūčio mėn. kopose ir smėlynuose. Vikšras dieną būna užsikasęs kopų smėlyje. Maitinasi pajūrine stokle, pajūrine balandūne ir kitais augalais.

Paplitęs Europoje ir Azijoje. Lietuvoje reta rūšis, aptikta Neringoje. Įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.

## Nuorodos
* Google: ''Agrotis ripae'', nuotraukos
* Sand Dart Agrotis ripae