open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Metallica (albumas)

**Metallica** (dažnai vadinamas *juoduoju albumu*, angl. *The Black Album*) – amerikiečių heavy metal grupės „Metallica“ studijinis albumas, išleistas 1991 m. rugpjūčio 12 d. leidybos bendrovės „Elektra Records“. Tai eponiminis grupės albumas, pavadintas taip pat kaip ir pati grupė; iš eilės jis yra penktasis „Metallica“ studijinis darbas.

Oficiali grupės svetainė pabrėžia, kad „Metallica“ yra vienas komerciškai sėkmingiausių ir kritikų geriausiai vertinamų roko albumų; nurodoma, kad visame pasaulyje parduota daugiau kaip 35 mln. jo kopijų. RIAA duomenis apibendrinantis sąrašas rodo, kad albumas Jungtinėse Valstijose yra sertifikuotas 20 kartų platininiu ir patenka tarp daugiausiai parduotų visų laikų albumų.

## Istorija ir stilius
Albumas įrašytas 1990 m. spalio–1991 m. birželio mėnesiais „One on One Recording“ studijoje Los Andžele, prodiusuojant Bobui Rockui kartu su Jamesu Hetfieldu ir Larsu Ulrichu. Lyginant su ankstesniais grupės leidiniais, ypač „…And Justice for All“, kūrinių struktūros šiame albume tapo paprastesnės, daugiau dėmesio skiriama sunkiai, bet aiškiai ritmikai ir melodingiems priedainiams; kritikai albumą dažniausiai priskiria heavy metal ir hard rock stilistikai.

Didžiausio populiarumo sulaukė singlais išleisti kūriniai „Enter Sandman“, „The Unforgiven“, „Nothing Else Matters“, „Wherever I May Roam“ ir „Sad But True“. Šios dainos tapo nuolatinėmis grupės koncertų programos dalimis ir padėjo albumui pasiekti tiek roko, tiek platesnę populiariosios muzikos auditoriją.

2021 m. rugsėjo 10 d. išleistas atnaujintos kokybės (angl. *remastered*) „Metallica“ 30-mečio leidimas bei išsamus „deluxe box set“, kuriame pateikiamas perdirbtas albumas, archyviniai koncertiniai įrašai ir demo versijos.

## Dainų sąrašas
Dainų sąrašas pagal oficialią grupės diskografiją:

# „Enter Sandman“
# „Sad But True“
# „Holier Than Thou“
# „The Unforgiven“
# „Wherever I May Roam“
# „Don’t Tread on Me“
# „Through the Never“
# „Nothing Else Matters“
# „Of Wolf and Man“
# „The God That Failed“
# „My Friend of Misery“
# „The Struggle Within“

## Sudėtis
Oficialioje diskografijoje nurodyta tokia albumo įrašų sudėtis:

### Grupės nariai
* **James Hetfield** – pagrindinis vokalas, ritminė gitara
* **Kirk Hammett** – pagrindinė gitara
* **Jason Newsted** – bosinė gitara, pritariantis vokalas
* **Lars Ulrich** – būgnai

### Prodiusavimas ir techninis personalas
* **Bob Rock** – prodiuseris
* **James Hetfield** – prodiuseris
* **Lars Ulrich** – prodiuseris

## Šaltiniai
S&M

**S&M** (sutrumpinimas iš *Symphony & Metallica*) – koncertinis amerikiečių heavy metal grupės „Metallica“ ir San Fransisko simfoninio orkestro albumas, išleistas 1999 m. lapkričio 23 d. leidybos bendrovės „Elektra Records“ (kai kuriuose regionuose – „Vertigo“). Albumas įrašytas 1999 m. balandžio 21–22 d. „Berkeley Community Theatre“ salėje Berklyje, Kalifornijoje, orkestrui diriguojant kompozitoriui Michaelui Kamenui. Tai paskutinis „Metallica“ albumas, kuriame groja bosistas Jasonas Newstedas.

## Istorija ir koncepcija
„S&M“ sudaro gyvai su San Fransisko simfoniniu orkestru atliktos anksčiau išleistų „Metallica“ dainų versijos, kurioms orkestrines aranžuotes sukūrė ir koncertuose dirigavo Michaelas Kamenas. Albumo pavadinimas interpretuojamas kaip „Symphony & Metallica“, pabrėžiantis simfoninio orkestro ir metalo grupės bendradarbiavimą. Programa apima kūrinius nuo „Ride the Lightning“ iki „Reload“ laikotarpio, be to, specialiai šiam projektui parašytos dvi naujos dainos – „No Leaf Clover“ ir „− Human“ („Minus Human“).

Oficialioje grupės diskografijoje nurodoma, kad įrašai padaryti per du vakarus Berkeley Community Theatre, o albume pateikiama visa koncertų programa dviejų kompaktinių diskų formatu. Pati grupė šį leidinį pristato kaip pilno masto bandymą sujungti thrash/heavy metal estetiką ir simfoninio orkestro skambesį.

## Komercinė sėkmė ir įvertinimai
„S&M“ pasirodžius debiutavo Billboard 200 topo 2-oje vietoje JAV ir pasiekė aukštas pozicijas įvairių šalių albumų reitinguose, įskaitant 1-ą vietą Vokietijoje, Portugalijoje ir keliose Šiaurės Europos rinkose. Diskografijos santraukoje nurodoma, kad albumas Jungtinėse Valstijose parduotas maždaug 2,5 mln. kopijų ir yra sertifikuotas 6 kartus platininiu pagal RIAA.

Muzikos kritikai albumą vertino įvairiai, tačiau dažnai pabrėžė simfoninių aranžuočių kuriamą mastelį ir netipišką grupės klasikos pateikimą. „Rolling Stone“ recenzija akcentavo, kad simfoninis pritarimas suteikia koncertui „masyvaus, teatrinio“ skambesio, o „AllMusic“ apžvalgoje „S&M“ pristatomas kaip ambicingas, nors ir ne visada vienodai sėkmingas bandymas perkurti žinomus kūrinius orkestriniame kontekste.

## Sudėtis

### Metallica
* **James Hetfield** – pagrindinis vokalas, ritminė gitara
* **Kirk Hammett** – pagrindinė gitara
* **Jason Newsted** – bosinė gitara, pritariantis vokalas
* **Lars Ulrich** – būgnai

### San Fransisko simfoninis orkestras
* **Michael Kamen** – orkestrinės aranžuotės, dirigentas
* **San Fransisko simfoninis orkestras** – atlikimas gyvuose įrašuose

## Šaltiniai
Athena Diachenko

**Atėnė Diačenko** (); (30/06/2006)– Lietuvos futbolininkė, gynėja. Atstovavo Lietuvos nacionalinei moterų rinktinei.

## Karjera
Priklausė Actonians WFC (Anglija). Žaidė rezervinėje ir pagrindinėje komandose.

2026 m. sausio 28 d. oficialiai paskelbta, kad futbolininkė persikėlė „Gintros“ klubą.

2026 m. vasario 15 d. oficialiai debiutavo Baltijos moterų futbolo lygos rungtynėse prieš RFS Women. Susitikimą pradėjo kaip atsarginė, o aikštėje pasirodė po keitimo pačioje rungtynių pabaigoje (90+2 min.) vietoje Aistės Šveckutės. Šiaulietės, nors pirmavo, tačiau pralaimėjo RFS Women rezultatu 2–4.

2026 m. kovo 14 d. debiutavo moterų A lygos rungtynėse prieš „Šiauliai“. Susitikimą pradėjo kaip atsarginė, o aikštėje pasirodė po keitimo 74 min. Rungtynės baigėsi „Gintros“ pergale rezultatu 3-0.

## Rinktinės

; Nacionalinė moterų rinktinė
* 2025 m. pakviesta į nacionalinę moterų rinktinę. 2025 m. lapkričio 29 d. debiutavo draugiškose rungtynėse prieš Estiją. Lietuvės nugalėjo varžoves rezultatu 2–0. Athena Diachenko susitikimą pradėjo kaip atsarginė, o aikštėje pasirodė 87 min. po keitimo vietoje Austės Bernotaitės.

## Pasiekimai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Actonians WFC
* SOCCERWAY
* SOCCERDONNA
* lietuvosfutbolas.lt (apie žaidėją)
* [ Globalsportsarchive]
Reload

**Reload** (dažnai stilizuojamas kaip *ReLoad*) – septintasis amerikiečių heavy metal grupės „Metallica“ studijinis albumas, išleistas 1997 m. lapkričio 18 d. per įrašų bendroves „Elektra Records“ ir „Vertigo Records“. Didžioji dalis medžiagos buvo įrašyta kartu su ankstesniu albumu „Load“ ir iš pradžių buvo svarstoma abu leidinius sutalpinti į dvigubą albumą; vėliau dainos padalytos į du atskirus projektus. „Reload“ buvo paskutinis studijinis „Metallica“ albumas, kuriame groja bosistas Jasonas Newstedas. Stilistiškai albumas tęsia lėtesnį, labiau į hard rock ir bliuzroko pusę nukreiptą „Load“ eros skambesį, išlaikant heavy metal elementus.

## Istorija ir koncepcija
1995–1996 m. „Metallica“ su prodiuseriu Bobu Rocku dirbo „The Plant“ studijoje Sausalite, Kalifornijoje, kur buvo sukurtas didelis kiekis naujos medžiagos. Grupė nusprendė neleisti dvigubo albumo – dalis dainų pateko į „Load“, o likusios buvo užbaigtos ir išleistos kaip „Reload“ po dar kelių įrašų sesijų 1997 m. Albumo pavadinimas pabrėžia idėją „įkrauti iš naujo“ tą pačią kūrybinę fazę, o dainų struktūros dažnai remiasi vidutinio tempo, groove’iniu skambesiu, būdingu abiem „Load“ eros albumams.

Albumo viršeliui, kaip ir „Load“, buvo panaudotas amerikiečių menininko Andreso Serrano darbas – abstrakti kompozicija „Piss and Blood“, sukurta naudojant kraujo ir šlapimo mišinį. Iš albumo buvo išleisti keli singlai – „The Memory Remains“, „The Unforgiven II“ ir „Fuel“, lydėti vaizdo klipų bei intensyvios koncertinės programos.

## Komercinė sėkmė ir įvertinimai
„Reload“ debiutavo pirmoje Billboard 200 topo vietoje Jungtinėse Valstijose; per pirmąją savaitę parduota apie 436 tūkst. albumo kopijų. Tarptautiniu mastu albumas pasiekė aukštas pozicijas daugelio šalių topuose ir pateko į reitingų viršūnes, pavyzdžiui, Vokietijoje, Suomijoje ir Švedijoje. JAV „Reload“ vėliau buvo sertifikuotas kelis kartus platininiu (RIAA), o ankstyvu laikotarpiu jau po kelių dienų pasiekė dvigubo platininio statusą.

Daina „Better Than You“, iš pradžių išleista kaip radijo singlas, 1999 m. pelnė grupei „Grammy“ apdovanojimą už geriausią metalo pasirodymą. Kritikai albumą vertino nevienodai: kai kurie akcentavo ambiciją tęsti eksperimentus su roko ir metalo mišiniu, kiti pabrėžė, kad dalis kūrinių skamba mažiau įsimintinai nei ankstesni grupės darbai.

## Sudėtis

### Metallica
* **James Hetfield** – pagrindinis vokalas, ritminė gitara, prodiusavimas
* **Kirk Hammett** – pagrindinė gitara
* **Jason Newsted** – bosinė gitara, pritariantis vokalas
* **Lars Ulrich** – būgnai, prodiusavimas

### Papildomi atlikėjai ir personalas
* **Marianne Faithfull** – vokalas dainoje „The Memory Remains“
* **Bob Rock** – prodiuseris, garso režisūra ir miksavimas
* Kiti techniniai darbuotojai – garso inžinieriai, asistentai, „mastering“ inžinieriai.

## Šaltiniai
Varalas

**Varalas** arba **Varalo Sezija** () – miestas šiaurės vakarų Italijoje, Pjemonte, Verčelio provincijoje, 55 km į šiaurės vakarus nuo Novaros, Sezijos slėnyje. Ateina geležinkelio šaka iš Novaros bei kelias Novara–Alanija. Tekstilės, popieriaus, maisto pramonė, vasaros kurortas. Veikia muziejus, meno mokykla, galerija.

Varalas pasižymi bažnyčių ir meno gausa. Yra Šv. Gaudencijaus bažnyčia (atstatyta 1710 m.) su XVI a. dalininko Gaudencijaus Ferario poliptiku, Švč. Dievo Motinos Malonės bažnyčia (1487–1501 m.) su Ferario freskomis. Prie Varalo yra Šventasis kalnas (*Monte Sacro*) su Švč. Mergelės Marijos Dangun Ėmimo bažnyčia (1649 m.), 45 koplytėlėmis, ~1000 statulų ir ~6000 freskų (daugiausia Ferario darbai). Varalo Šventasis kalnas patenka į UNESCO pasaulio paveldo objektą Sakri Monti.


Varallo - Sacro monte di Varallo - 2023-09-15 18-31-06 001.jpeg|Reginys į Varalo Šventąjį kalną 
Sacro Monte (Varallo Sesia) 20.jpg|Šventojo kalno religinis kompleksas
Varallo Chiesa San Gaudenzio.JPG|Šv. Gaudencijaus bažnyčia
Varallo Santuario di Santa Maria delle Grazie Interno Parete Gaudenziana 06.jpg|Švč. Dievo Motinos Malonės bažnyčios freskos


## Šaltiniai
Gordų bažnyčia

**Gordų bažnyčia** – buvusi bažnyčia Gordų kaime Kelmės rajone.

## Istorija

1815 m. Gordų dvarininkai Vitkevičiai pastatė koplyčią. Iš Pašiaušės jėzuitų bažnyčios 1835 m. atvežti varpai ir liturginiai reikmenys. 1858 m. pastatyta bažnyčia, ji kaip filija nuo 1858 m. priklausė Kurtuvėnų parapijai. Gorduose nuo 1859 m. kunigo nebuvo.

1867 m. rusai bažnyčios veiklą sustabdė. Gordų dvaras XX a. pradžioje išdalintas rusų kolonistams, jie pasisavino bažnyčios žemę, 1913 m. nusiaubė bažnyčią, išardė vargonus. Per Antrąjį pasaulinį karą bažnyčia sudegė.

## Šaltiniai
Samaros gubernija

**Samaros gubernija** () – Rusijos imperijos gubernija, buvusi Rusijos centrinėje dalyje. Centras – Samara.

## Istorija

Samaros gubernija sudaryta 1850 m. gruodžio 18 d. iš 3 Orenburgo gubernijos, 2 Simbirsko gubernijos ir 2 Saratovo gubernijos apskričių. XIX a. 2-ojoje pusėje į šią guberniją buvo tremiami kai kurie caro valdžiai nepalankūs lietuviai. 1897 m. buvo 2,75 mln. gyventojų.

## Administracinis suskirstymas

Samaros gubernijai priklausė 7 apskritys. Gubernijoje buvo 305 valsčiai, 4 priemiesčiai, 14 slabadų, 5 tvirtovės, 2039 kaimai, 498 vienkiemiai, 141 vokiečių kolonija.

## Šaltiniai
2025 m. J2 League

**[[2025 m.]] [[J2 League]]** – dėl rėmimo priežasčių dar žinoma kaip **2025 m. Meiji Yasuda J2 League** (, Hepburn: 2025 Meiji Yasuda J2 Rīgu) – 27–asis J2 League sezonas nuo įkūrimo (1999 m.) Sezonas prasidėjo 2025 m. vasario 15 d., o baigėsi 2025 m. lapkričio 29 d.

## Galutinė lentelė
* Mito HollyHock tapo 2025 m. J2 League nugalėtojais.

## Atkrintamosios rungtynės
2025 m. sezone buvo taikomas įprastas formatas. Atkrintamosios varžybos, oficialiai vadinamos „Meiji Yasuda Road To J1 Play-offs 2025“ (), vyko nuo pusfinalių. Remiantis reguliariojo sezono J2 League reitingais, trečiąją vietą užėmusi komanda žaidė su šeštąją, o ketvirtąją – su penktąją. Pusfinalių nugalėtojai žaidė finale, o nugalėtojai pateko į J1 League.

### Pusfinaliai
----

----

----

### Finalas

; JEF United Chiba palaužė varžovus minimalia persvara 1–0 ir pateko į J1 League.

## Taip pat skaitykite
* Japonijos futbolo taurė (Imperatoriaus taurė)
* J.League
* 2025 m. J1 League
* 2025 m. J3 League

## Išnašos

## Nuorodos
* J League svetainė (anglų k.)
* RSSSF duomenų bazė (2025)
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Karvaičių bažnyčia

**Karvaičių bažnyčia** – buvusi evangelikų liuteronų bažnyčia, stovėjusi Karvaičių kaime Kuršių nerijoje.

## Istorija

Nuo 1569 m. minima pirmoji medinė koplyčia, pastatyta įsigalėjus reformacijai. Pamaldas laikyti retkarčiais atvykdavo Kuncų ar gretimų parapijų kunigai. Apie 1708 m. Karvaičiai, Nagliai ir Nida sujungti į pastoracinį vienetą, kurį aptarnavo Klaipėdos laukininkų bažnyčios diakonas. Nuo 1709 m. Klaipėdos lietuvių bažnyčios diakonas kuravo Neriją ir kas trečią sekmadienį pamokslaudavo Nagliuose ir Karvaičiuose. 1719 ar 1740 m. įkurta parapija.

XVIII a. 1-ojoje pusėje pamaldos vykdavo prie mokyklos įrengtoje patalpoje, bet ji 1746 m. sudegė. 1753 m. atstatyta, atstatyta tokia pati patalpa – bendra su mokykla. Nuo XVIII a. vidurio Karvaičius ėmė užpustyti kopos. 1775 m. į Karvaičių maldos namus galima buvo įeiti tik susilenkus, ilgainiui bažnyčios ir parapijos nebeliko, o gyventojai persikėlė kitur. Bažnyčia užpustyta 1797 m. Žmonės Juodkrantės pietuose – Naujuosiuose Karvaičiuose, pastatė naują evangelikų liuteronų bažnyčią. Taip pat minima, kad 1793 m. Prūsijos valdžia išsiskyrė 1,5 ha plotą ir leido perkelti užpustomą Karvaičių bažnyčią.

## Šaltiniai
Šv. Jurgio pilis

**Šv. Jurgio pilis** () – pilis Portugalijos sostinėje Lisabonoje, Alfamos rajone.

Spėjama, kad romėnai pirmąją tvirtovę šioje vietoje pastatė 48 m. pr. m. e., nors vietovė buvo gyvenama jau nuo VIII a. pr. m. e. (čia įtvirtinimus statė finikiečiai, keltai, graikai, kartaginiečiai). Maurų laikais čia taip pat buvo tvirtovė.

1147 m. Lisaboną rekonkistos metu atkovojo Alfonso Enrikeso pajėgos. Pasak legendos, maurai skubėję uždaryti tvirtovės duris, tačiau riteris Martinas Monizas pasiaukojamai įsispraudė į tarpdurį, kad jo bendražygiai spėtų patekti pilin. 1255 m. Portugalijos karalystės sostinę perkėlus iš Koimbros į Lisaboną, pilyje įsikūrė karalius Alfonsas III.

XIV a., valdant karaliui Dionizui (Dinišui I), taip pat Fernandui I pilis, tuomet vadinta „Alkasova“ (*Alcáçova*) perstatyta ir išplėsta. Pilies siena tęsėsi 5,4 km, turėjo 77 bokštus, 34 ar 38 vartus. XIV a. pilį kelis kartus nesėkmingai bandė užimti kastiliečiai. Po to, kai 1387 m. portugalų karalienė Filipa ištekėjo už Anglijos karaliaus Jono I, piliai prigijo Anglijos globėjo šv. Jurgio vardas. Nuo XIV a. pab. *Torre do Tombo* bokšte įkurtas karališkasis archyvas. XV a. pilis vėl rekonstruota, iš gynybinės tvirtovės pertvarkyta į karališkuosius rūmus. XV a. pr. prie pilies įkurtas karališkasis žvėrynas, o 1415 m., po Seutos užkariavimo, portugalų karalius Jonas I rūmuose ėmė laikyti 2 liūtus. 1498 m. šv. Jurgio pilyje iškilmingai priimtas iš kelionės į Indiją grįžęs keliautojas Vaskas da Gama. 1502 m. savo spektaklį pilyje pristatė portugalų teatro pradininkas Žilis Visentė.

XVI a. pr. karališkoji rezidencija iš Šv. Jurgio pilies perkelta į pakrantėje pastatytus Ribeiros rūmus. Po 1531 m. žemės drebėjimo pilis stovėjo apgriuvusi, o valdant karaliui Sebastijonui nuo 1569 m. atstatinėta, bet karaliui žuvus, darbai nutraukti. Ispanijos valdymo metais pilyje veikė kareivinės ir kalėjimas. Vėliau, XVII a. antroje pusėje – XVIII a. pirmoje pusėje pilis iš dalies atstatyta, bet per 1755 m. žemės drebėjimą vėl suniokota. Ant pilies kalno buvo įsikūręs karinis garnizonas, pastatyta geodezinė observatorija.

Lisabonos Šv. Jurgio pilis pilnai atstatyta Antonijaus Salazaro valdymo metais (atidaryta XX a. vid.). Dabar pilyje veikia muziejus.


Castelo_de_São_Jorge_(10251035013).jpg|Pilis virš Alfamos rajono
CercaMouraTorreAlfama (cropped).JPG|Maurų sienos liekanos
Portugal - Castelo de São Jorge (6687455637).jpg|Odisėjo bokštas
Castle-DuarteGalvao3.jpg|Pilis 1505 m. iliustruotame rankraštyje


## Šaltiniai
Chronica Polonorum (1519)

***Chronica Polonorum*** () – 1519 m. lotynų kalba išspausdintas traktatas apie Lenkijos istoriją ir geografiją. Autorius – Lenkijos renesanso mokslininkas Krokuvos Jogailos universiteto profesorius istorikas, geografas, astrologas ir Žygimanto Senojo karališkasis gydytojas Maciejus Miechovita ().

## Turinys
Kronikoje aprašoma Lenkijos istorija. Ji remiasi ankstesniu Jano Dlugošo (lot. *Johannes Longinus*) veikalu, papildydama jo turinį įvykiais, įvykusiais iki Žygimanto Senojo įžengimo į sostą. Pirmąjį Kronikos leidimą, išleistą 1519 m., valdžia konfiskavo. Senatui įsikišus, kai kurios veikalo vietos buvo pašalintos, kitos smarkiai perredaguotos, nes nemažai bajorų pasijuto įžeisti dėl priešiško jų protėvių aprašymo. 1521 m. knyga buvo išleista iš naujo, jau be įžeidžiančių vietų apie Jogailaičius ir primą bei Lenkijos karūnos kanclerį Janą Laskį.

Mechovitos „Kronika“ tapo pagrindiniu šaltiniu, kuriuo naudojosi vėlesnių kronikų autoriai Bernardas Vapovskis ir Martynas Kromeras, parašę kūrinį *De origine et rebus gestis Polonorum*.

Mechovitos *Chronica Polonorum* pakartotinį leidimą išleido Krokuvos spaustuvininkas Hieronimas Vetoras. Prie jos buvo pridėtas papildomas trijų tomų traktatas, kurį parašė Liudvikas Decijus (Louis Decius): *De vetustatibus Polonorum liber I*, *De Iagellonum familia liber II* ir *De Sigismundi regis temporibus liber III*.

## Taip par žiūrėkite
* ''Chronica Polonorum'' – autorius Vincentas Kadlubekas
* *[[Chronica Poloniae maioris]]* – nežinomas autorius

## Išnašos
Humberto Delgado oro uostas

**Humberto Delgado oro uostas** () arba **Lisabonos oro uostas**, seniau – **Portelos oro uostas** – pagrindinis Portugalijos oro uostas, aptarnaujantis šalies sostinę Lisaboną. Yra Lisabonos šiaurės rytuose, 7 km nuo miesto centro, Olivaišo rajone. Tai vienas svarbiausių oro uostų Europoje – 2024 m. per jį keliavo >35 mln. keleivių (12 pagal keleivių srautą žemyne).

## Istorija
Lisabonos oro uostas atidarytas 1942 m., per Antrąjį pasaulinį karą. Tuo metu buvo svarbus transatlantinių skrydžių sustojimo taškas, o kadangi buvo neutralioje šalyje – per oro uostą vykdyta kontrabanda, nelegaliai išvykdavo žmonės. Po karo oro uostas sparčiai augo, 1954 m. pergabenta ~100 tūkst. keleivių. 1951–1952 m. buvo 4 pakilimo takai, o 1959–1962 m. nutiestas dar vienas takas naujos kartos laineriams (Boeing 707, Douglas DC-8). 1962 m. įrengtas 3130 m pakilimo takas, iš kurio galėjo kilti tiesioginiai transatlantiniai lėktuvai.

2007 m. Lisabonos oro uostas išplėstas – įrengtas antras terminalas. 2015 m. oro uostui oficialiai suteiktas Humberto Delgado (oro pajėgų generolo, diplomato) vardas. Ligtol pagal vietovę, kur pastatytas, dar vadintas Portela. 2024 m. pradėti pirmojo terminalo plėtros darbai.

Kadangi Lisabonos oro uostas yra miesto ribose, jo apylinkių gyventojai kenčia nuo triukšmo, išmetamųjų dujų ir kitos taršos. Dėl šios priežasties kitame Težo krante ketinama statyti naują Luišo de Kamoinšo oro uostą (planuojama, kad pradės veikti 2034 m.).

## Kryptys
2025 m. iš Lisabonos oro uosto kilo 64 oro linijų bendrovių lėktuvai (buvo pagrindinis „TAP Air Portugal“ skrydžių mazgas, taip pat viena iš „easyJet“ ir „Ryanair“ skrydžių bazių). Vykdyti skrydžiai į daugelį didesnių Europos miestų, vidiniai skrydžiai (į Azorus, Madeirą, Porto Santą, Portą), tarpžemyniniai skrydžiai (į įvairius Afrikos miestus, Braziliją, JAV, Kanadą, Meksiką, Dominikos Respubliką, JAE, Kiniją).

## Šaltiniai
Garage Inc.

**„Garage Inc.“** – kompiliacinis koverių albumas, kurį išleido amerikiečių sunkiojo metalo grupė „Metallica“. Albumas pasirodė 1998 m. lapkričio 24 d. „Elektra Records“ įrašų kompanijoje ir susideda iš dviejų kompaktinių diskų: naujai 1998 m. įrašytų koverių rinkinio ir anksčiau išleistų koverių, singlų B pusės įrašų bei 1987 m. EP „The $5.98 E.P.: Garage Days Re-Revisited“, kuris ilgą laiką buvo išparduotas.

Pavadinimas „Garage Inc.“ sudarytas iš ankstesnio koverių mini albumo „The $5.98 E.P.: Garage Days Re-Revisited“ pavadinimo („Garage“) ir dainos „Damage, Inc.“ iš albumo „Master of Puppets“ („Inc.“). Albumo dainos – tai „Metallica“ įkvėpusių atlikėjų kūrinių interpretacijos: nuo „New Wave of British Heavy Metal“ grupių iki punk ir hard roko atlikėjų, tokių kaip „Diamond Head“, „Black Sabbath“, „Misfits“, „Thin Lizzy“, „Motörhead“ ir kt.

Pagrindiniai singlai iš albumo buvo koveriai „Turn the Page“, „Whiskey in the Jar“ ir „Die, Die My Darling“. „Whiskey in the Jar“ įrašas 1999 m. pelnė „Grammy“ apdovanojimą kategorijoje „Best Hard Rock Performance“ („Geriausias hard roko pasirodymas“).

Albumas debiutavo antroje Billboard 200 sąrašo vietoje JAV ir vėliau buvo sertifikuotas keturgubai platininiu, iš viso pardavus kelis milijonus kopijų.

## Istorija ir koncepcija
Po trijų iš eilės „rimtesnių“ studijinių albumų – „Metallica“ (vadinamo „The Black Album“), „Load“ ir „Reload“ – grupė nusprendė trumpam atsitraukti nuo naujos originalios medžiagos ir sugrįžti prie savo šaknų – mėgstamų dainų koverių. „Metallica“ jau anksčiau buvo išleidusi koverių EP „The $5.98 E.P.: Garage Days Re-Revisited“ ir pavienes koverių dainas singlų B pusėse, todėl nuspręsta visus šiuos įrašus surinkti į vieną vietą ir kartu įrašyti naują koverių rinkinį.

Pirmojo disko „New Recordings ’98“ įrašymas vyko 1998 m. rudenį studijoje „The Plant“ (Sausalito, Kalifornija). Dauguma dainų buvo pasirinkta bendra visos grupės diskusija – muzikantai norėjo pagerbti grupes ir atlikėjus, kurie juos lydėjo nuo ankstyvųjų thrash metalo laikų. Vienintelė daina, neįrašyta 1998 m. sesijose, – „Tuesday’s Gone“, įrašyta 1997 m. per radijo laidą „Don’t Call Us, We’ll Call You“ ir atlikta kartu su keliais kviestiniais muzikantais.

Antrasis diskas sudarytas iš 1987 m. EP „Garage Days Re-Revisited“, singlų „Creeping Death“, „Harvester of Sorrow“, „Enter Sandman“, „The Unforgiven“ B pusių koverių bei 1995 m. studijoje „The Plant“ gyvai įrašyto „Motörhead“ dainų rinkinio „Motörheadache“.

## Dainų sąrašas

### Pirmas diskas
Šiame diske yra naujai įrašyti koveriai (1998 m.).

### Antras diskas
Šiame diske surinkti ankstesni grupės koveriai.

## Išnašos
Petras Kustyniškis

**Petras Kustyniškis** (; gimė XIV a. – mirė 1421 m. gruodžio 20 d.) – katalikų dvasininkas, ketvirtasis Vilniaus vyskupas 1415–1421 m.

## Biografija

Gimė XIV a., galimai kilęs nuo Kustyno (kadangi lietuvių vadinamas *Kustyniškiu*), arba Krokuvos (lenkų vadinamas *Krakowczyk*). 1415 m. vasario 15 d. popiežius Grigalius XII Kustyniškį paskyrė Vilniaus vyskupu. Kaip Konstanco susirinkimo pasiuntinys kartu su Lvovo arkivyskupu Jonu Žešuviečiu vadovavo katalikų misijai į Žemaitiją, kur įkūrė Žemaičių vyskupiją ir katedros kapitulą.

Mirė 1421 m. gruodžio 20 d., kai kurie šaltiniai nurodo gruodžio 22 d.

## Šaltiniai
Skulptūra Paukštis – žmogus

**„Paukštis – žmogus“** – dekoratyvinė skulptūra, stovinti Lazdijų rajono savivaldybėje, Veisiejų miesto parke, šiauriniame Ančios ežero krante. Skirta poetui, vertėjui ir Lietuvos Nacionalinės kultūros ir meno premijos laureatui Sigitui Gedai (1943–2008). Skulptūrą sukūrė skulptorius Kęstutis Musteikis, ji atidengta 2023 m. gegužės 26 d. Žiniasklaidoje pristatyta kaip pirmasis materialus paminklas S. Gedai Lietuvoje bei vienas iš naujų akcentų Veisiejų miesto parko erdvėje.

## Istorija

Vieta memorialiniam objektui pasirinkta dėl S. Gedos biografinio ryšio su Veisiejais. Ši vietovė siejama su poeto vaikystės aplinka ir ankstyvąja kūrybine raida.

Meno kūrinio idėja kilo siekiant įamžinti poeto gyvenimą ir atminimą, o žmogaus ir paukščio motyvų derinys atliepia dažnus simbolius, aptinkamus S. Gedos kūryboje.

## Aprašymas

Skulptūra yra apie dviejų metrų aukščio stilizuota figūra, vaizduojant hibridinį paukščio ir žmogaus pavidalą. Kompozicijai būdinga apibendrinta plastika, glotnūs paviršiai ir aiškūs kontūrai, kurie atitinka K. Musteikio kūrybos stilistiką. Skulptūros kompozicija pritaikyta parko aplinkai – ji pastatyta šalia tako, vedančio link ežero, todėl kūrinys natūraliai įsilieja į Veisiejų parko struktūrą.

Skulptūrai naudotos kelios akmens rūšys. Paukščio figūra iškalta iš taškuoto indiško granito, sparnai – iš pilko švediško granito, o skrynia – iš labradorito. Tokia akmenų įvairovė leidžia išryškinti skirtingas figūros dalis bei suteikia kūriniui tekstūrinės įvairovės.

Tako plokštės, ant kurių iškaltas poeto ketureilis, buvo sukurtos iš lietuviškų lauko riedulių ir rausvai rudų ukrainietiško granito rūšių. S. Gedos žodžiai: 

„Bandykime čia ramūs gyventi ir numirti,Ir prisikelt bandykim po vasaros žalsvos,Nujausdami, kad niekad nereiks mums išsiskirti,Vieni kitiems dėkokime, nes esam – Lietuvos.“ 


## Šaltiniai
Kustynas

**Kustynu** vadinamos gyvenvietės:

## Baltarusija
* Bresto rajone Bresto srityje.

## Ukraina
* Šeptyckio rajone Lvovo srityje;
* Rivnės rajone Rivnės srityje;
* Berdyčivo rajone Žytomyro srityje.
Airlift-U500

**Airlift-U500** – lietuvių aeronautikos įmonės „Airvolve“ sukurtas autonominis hibridinis-elektinis vertikalaus kilimo ir tūpimo (VTOL) bepilotis orlaivis, skirtas taktiniams krovinių gabenimams. Pasižymi aukštu našumu, keičiamais krovinio moduliais, tyliu veikimu ir išmaniuoju automatinio skrydžio valdymu.

Orlaivis skirtas greitam taktiniam aprūpinimui, sužeistųjų evakuacijai (CASEVAC) ir logistikos operacijoms įvairiomis oro sąlygomis. Gali gabenti iki 200 kg krovinį (du sužeistieji arba dvi europaletės ir pan.). Su 200 kg kroviniu gali nuskristi iki 120 km, o su papildomais kuro bakais nuotolis gali siekti iki 500 km (gabenant 100 kg krovinį).

Airlift-U500 – visiškai autonominis, su inercine navigacija ir GNSS (pasauline navigacijos palydovų sistema). Galimas ir pusiau rankinis valdymas.

Orlaivis pirmą kartą viešai pristatytas 2025 m. gegužę. Neužilgo pasirašyti ketinimų protokolai dėl jo tiekimo  Suomijos ir Švedijos ginkluotosioms pajėgoms. 2025 m. gruodžio 3 d. „Airvolve“ pasirašė ketinimų protokolą su Indijos gynybos bendrove „ASAIC“ iki 2027 m. vasario pagaminti ir perduoti 40 Airlift-U500 orlaivių. Sandorio vertė – 20 mln. eurų.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Airvolve įmonės tinklapis
* Airlift-U500 video pristatymas (Youtube)
Márcio Santos

**Marsijus Henrikė da Kosta Santosas** (*Márcio Henrique da Costa Santos*, g. 2002 m. lapkričio 2 d.) – Brazilijos krepšininkas, rungtyniaujantis vidurio puolėju.

Profesionalo karjerą pradėjo 2018–2019 m. sezone Brazilijos krepšinio lygos (NBB) klube Frankos „Franca“. Su juo 3 kartus laimėjo šalies lygą, Amerikos Čempionų lygą ir FIBA tarpžemyninę taurę. Paskutinius du sezonus Brazilijos lygoje fiksavo 13–14 taškų ir >6 atkovotų kamuolių vidurkius. 2023 m. nesėkmingai dalyvavo NBA naujokų biržoje. 2024–2025 m. persikėlė į Europą, rungtyniavo Ulmo „ratiopharm“ (vid. 7,6 tšk., 3,2 atk. kamuolio Europos taurėje). 2025 m. persikėlė į Tel Avivo „Maccabi“.

2023 m. Marsijus Santosas debiutavo Brazilijos rinktinėje.

## Laimėjimai
* Brazilijos krepšinio lyga: 2022, 2023, 2024 m.
* FIBA Tarpžemyninė taurė: 2023 m.
* BCL Amerikos čempionatas: 2023 m.
* Super 8 taurė: 2023 m.

## Šaltiniai
Konstantino Sirvydo mokykla

**Konstantino Sirvydo mokykla** – buvusi pradinė, septynmetė, aštuonmetė ir devynmetė mokykla Anykščių raj., Dabužių kaime, veikusi 1921–2010 m. 1989 m. mokyklai suteiktas  mokslininko, kalbininko, raštijos pradininko Konstantino Sirvydo vardas.

## Istorija

Mokykla Dabužiuose pradėjo veikti 1921 m. Iš pradžių ji buvo įsikūrusi patalpose Dabužių II kaime ir veikė kaip pradinė mokykla. Jai vadovavo Pranas Šulga, o pirmuoju mokytoju paskirtas Kazys Šablevičius. Mokykla turėjo tris skyrius, mokėsi 72 mokiniai. 1924–1925 m. išaugus komplektų skaičiui, mokytoju dirbo ir Petras Puodžiūnas. 1926 m. į Dabužius atvykusi mokytoja Kostė Jankauskaitė įsteigė žemės ūkio klasę. 1930–1931 m. mokykloje veikė du komplektai, I-IV skyriuose mokėsi 84 mokiniai, o mokytojais dirbo Aleksandra ir Petras Galvanauskai. 1939–1940 m. Dabužių pradinėje mokykloje veikė I-IV skyriai, juose mokėsi 123 mokiniai, o mokytojais dirbo Malvina Nolytė ir Inocentas Smetona. 1949 m. mokykla persikėlė į Dabužių dvaro patalpas, kur veikė kaip septynmetė, 1962 m. kaip aštuonmetė, o 1986 m. tapo devynmete mokykla. Tapusi aštuonmete, mokykla 1963 m. persikėlė į pastatą Dabužių kaime ir iki pat uždarymo pabaigos veiklą vykdė ten.

1989 m. Dabužių devynmetė mokykla kultūrologo muziejininko Vytauto Balčiūno iniciatyva buvo pavadinta Konstantino Sirvydo vardu. Tai buvo pirmoji mokykla Lietuvoje, gavusi vieno žymiausių senųjų rašytojų Konstantino Sirvydo vardą. Konstantinas Sirvydas (apie 1579–1631) buvo jėzuitas, lietuvių raštijos kūrėjas, pirmojo lietuvių kalbos žodyno „Dictionarium trium linguarum“ autorius. Netoli Dabužių esantis Sirvydų kaimas laikomas jo kilmės vieta, todėl 1989 m. Dabužių mokyklai suteiktas jo vardas, siekiant įprasminti šio krašto kultūrinę istoriją.

2001 m. mokykla Konstantino Sirvydo vardą prarado, kadangi ją petrvarkė į Anykščių A. Baranausko vidurinės mokyklos pradinio ugdymo skyrių, o 2010 m. uždaryta, nebelikus mokinių. 

## Architektūra

Mokyklos pastatas – vienaukštis mūrinis statinys. Jis ilgas, ištęstos formos, su kampiniu priestatu kiemo pusėje. Po mokyklos uždarymo 2010 m. pastatas kurį laiką stovėjo tuščias ir neprižiūrimas. Apie 2016 m. mokyklą įsigijo buvusi mokyklos mokinė Deimantė Janciūtė ir pastatą pertvarkė.

## Žymūs mokiniai

* Juozas Paškevičius (1924–2023), mokėsi Dabužių pradžios mokykloje 1930–1934 m. 
* Bronius Šablevičius (1946–), mokėsi Dabužių septynmetėje mokykloje 1953–1960 m. 
* Antanas Šleikus (1933–2018), mokėsi Dabužių pradžios mokykloje 1941–1945 m.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Dabužių aštuonmetės mokyklos pastatas *limis.lt*, XX a. 7 deš. vid.
Alfama

**Alfama** () – Lisabonos miesto rajonas, nusidriekęs tarp Težo krantinės ir Šv. Jurgio pilies, į rytus nuo Baišos. Tai seniausia miesto dalis. Administraciškai pateka į Santa Marija Majoro parapiją.

Vietovės pavadinimas kilęs iš  – 'karštosios versmės'. Alfama kūrėsi apie piliakalnį, ant kurio romėnų laikais pastatyta tvirtovė, vėliau įtvirtinta maurų, o Portugalijos valdymo laikais tapo Šv. Jurgio pilimi. Alfamai būdingas chaotiškas planas, siauros gatvelės, nes ši dalis mažiau nukentėjo nuo 1755 m. žemės drebėjimo ir nebuvo perstatyta. Pastatai išsidėstę ant stačių kalvų, o gatvės daug kur pereina į laiptus. Dabar tai daugiausia turistinis rajonas su restoranais, fado barais.

Pagrindiniai Alfamos objektai yra Šv. Jurgio pilis, Lisabonos katedra, Švč. Dievo Malonės vienuolynas, Šv. Vincento vienuolynas už sienų (su Bragansų dinastijos nekropoliu), Šv. Engracijos bažnyčia (nuo XX a. pr. – Nacionalinis panteonas), Šv. Stepono bažnyčia, fontanai, senovėje aprūpinę miestą vandeniu.


Alfama Lisbon - 160420-7249-jikatu (25940826644).jpg|Alfamos reginys
Alfama - Lisboa - Portugal (50019501412).jpg|Alfamos skersgatvis
Chafariz D'el-Rei120.jpg|Karališkasis fontanas
Lisboa Alfama (54386946287).jpg|Alfama sutemose


## Šaltiniai
Belenas (Lisabona)

**Belenas** () – Portugalijos sostinės Lisabonos miesto dalis ir administracinė parapija. Yra pačiuose miesto vakaruose, tarp Težo estuarijos, Ažudos dalies ir Lisabonos priemiesčio Alžešo.

Iki XV a. tai buvo kaimiška vietovė, kurioje kūrėsi žemdirbiai ir žvejai. Su Lisabona Beleną jungė Alkantaros tiltas. Vietovė pradėta vystyti XV a. viduryje, kai Henrikas Jūrininkas čia pastatė Švč. Marijos bažnyčią ir fontaną, o labiausiai išaugo Manuelio I laikais. Jam valdant 1459 m. pastatytas Šv. Jeronimo vienuolynas, o vietovei prigijo Santa Marija de Beleno (*Santa Maria de Belém*) pavadinimas. Šis vienuolynas buvo svarbus plečiantis jūrinei Portugalijos imperijai – jame prieš keliones melsdavosi jūrininkai, čia laidoti šalies monarchai. XVII a. pab., valdant Petrui II čia pastatytas Beleno bokštas, kūrėsi kilmingųjų vilos. Dar labiau Belenas išaugo po 1755 m. žemės drebėjimo, nes nuo jo mažai nukentėjo, ir čia ėmė keltis žmonės, netoliese įrengtas Ažudos karališkasis palapinių miestelis (vėliau rūmai). XIX a. Belene imta vystyti pramonė (veikė odų raugyklos, metalo štampavimo gamyklos, gamintas stiklas, keramika, tekstilės gaminiai, virvės), statyti dokai. Belenas smarkiai perstatytas XX a. vid., ruošiantis 1940 m. Pasaulinei parodai, ir vėliau pertvarkant pakrantę į turistinę zoną. Belenas kurtas kaip erdvė, atspindinti jūrinės portugalų valstybės mitologiją.

Dabar Belene persipynę senieji pastatai (vilos, vienuolynai, rūmai), modernistiniai kultūriniai objektai, žaliosios erdvės, didelės aikštės ir promenados. Belene veikia įvairių šalių ambasados, aukštoji karinė mokykla, yra dokai, keltų prieplauka. Pagrindiniai lankytini objektai: Šv. Jeronimo vienuolynas ir Beleno bokštas (pasaulio paveldo objektai), Atradėjų paminklas, tailandietiškas paviljonas (Tajų salė), Beleno kultūros centras, Beleno rūmai (Portugalijos prezidento rezidencija), Meno, architektūros ir technologijų muziejus, elektros muziejus (buvusi Težo elektrinė), Alfonso de Albukerkės aikštė ir paminklas, Beleno švyturys, botanikos sodas. Belene yra Reštelo stadionas, kuriame rungtyniauja „CF Os Belenenses“ futbolo klubas.


Fundação Champalimaud, Belém, Lisboa.jpg|Beleno reginys nuo Težo
Belém - 53875750663.jpg|Belenas Albukerkės aikštės apylinkėse
Torre de Belém September 2014.jpg|Beleno bokštas
Monumento a los Descubrimientos, Lisboa, Portugal, 2012-05-12, DD 21.JPG|Atradėjų paminklas
Portugal - Lisbon - 2020 (50374952008).jpg|Meno, architektūros ir technologijų muziejus
Lisbon Mosteiro dos Jerónimos BW 2018-10-03 14-45-33.jpg|Šv. Jeronimo vienuolynas
Jardim Tropical - Lisboa - Portugal (330735833).jpg|Atogrąžų botanikos sodas


## Šaltiniai
Suvalkijos herbas

**Suvalkijos herbas** – pagrindinis Suvalkijos etnografinio regiono heraldinis atributas.

## Aprašymas

Didžiajame Suvalkijos (Sūduvos) herbe sidabriniame lauke vaizduojamas energingumą, didžiadvasiškumą ir taurumą reiškiantis raudonas tauras (akys ir dantys sidabriniai). Skydą iš abiejų pusių puošia ąžuolo vainikas – sidabrinės ąžuolo šakelės su gilėmis, apačioje juosiamos sidabriniu kaspinu, kuriame raudonomis raidėmis įrašytas Vinco Kudirkos „Tautiškos giesmės” teksto fragmentas „Vienybė težydi“. Mažajame herbe vaizduojamas sidabriniame lauke stovintis raudonas tauras. Simboliką pasiūlė Sūduvos krašto bendruomenės, jiems galutinai pritarta Marijampolės regiono plėtros taryboje, kurią sudaro Kalvarijos, Kazlų Rūdos, Marijampolės, Šakių ir Vilkaviškio savivaldybių atstovai.

## Istorija

2015 m. balandžio 2 d. Lietuvos heraldikos komisija patvirtino Sūduvos (Suvalkijos) heraldinius simbolius. 2021 m. tobulinant projektus buvo sukurti didžiojo ir mažojo herbo, reprezentacinės ir lauko vėliavų etalonai, kuriuos heraldinė komisija suderino 2021 m. birželio 10 d. posėdyje.

2021 m. birželio 21 d. prezidentas Gitanas Nausėda dekretu Nr. IK-655 patvirtino Suvalkijos herbą. Etalono autorius – Rolandas Rimkūnas. Suvalkijos vėliavos patvirtintos Etninės kultūros globos tarybos nutarimu 2021 m. rugsėjo 14 d. Nr. TN-12.

## Šaltiniai
Roman Sorkin

**Romanas Sorkinas** (, , g. 1996 m. rugpjūčio 11 d.) – Izraelio krepšininkas, rungtyniaujantis sunkiojo krašto arba vidurio puolėjo pozicijoje.

Gimė žydų šeimoje Minske, bet būdamas 2 metų su tėvais persikėlė į Izraelį, augo Ašdode. 2014–2018 m. lankė Oregono universitetą, varžėsi NCAA komandoje „Oregon Ducks“. Profesionalo karjerą pradėjo Izraelyje, 2018 m. pasirašęs 3 metų kontraktą su Haifos „Maccabi“. 2019 m. padėjo klubui laimėti Izraelio antrąjį divizioną ir patekti į aukščiausiąją lygą. Nuo 2021 m. rungtyniauja Tel Avivo „Maccabi“.

Romanas Sorkinas atstovavo Izraelio jaunimo rinktinėms, 2021 m. debiutavo nacionalinėje rinktinėje (su ja dalyvavo 2022 ir 2025 m. Europos čempionatuose).

## Laimėjimai
* Izraelio krepšinio lyga: 2023, 2024 m.
* Izraelio krepšinio taurė: 2025 m.
* Izraelio krepšinio lygos taurė: 2021, 2022, 2024 m.
* Leumit lyga (Izraelio II lyga): 2019 m.
* Izraelio lygos MVP: 2024 m.
* Izraelio lygos finalo serijos MVP: 2024 m.

## Šaltiniai
Mikalojus Dziežgovskis

**Mikalojus Dziežgovskis** (arba ***Mikalojus iš Šalčininkų***; ; apie 1420 m. – 1467 m. rugsėjo 29 d.) – katalikų dvasininkas, Vilniaus vyskupas 1453–1467 m., Kazimiero Jogailaičio šalininkas.

## Biografija
Kilęs nuo Šalčininkų, Darsūniškio seniūno Stanislovo sūnus. Lotyniškai rašėsi kaip *Nicolaus Derslai de Soleczniky* arba *Nicolaus Dzierzgowicz dictus, natione Lituanus*. 1442–1447 m. mokėsi Krokuvos universitete, kur gavo magistro laipsnį. Buvo Krokuvos kanauninkas.

1453 m. spalio 17 d. paskirtas Vilniaus vyskupu. Kitą kandidatą pranoko tuo, kad buvo kilęs iš Lietuvos, mokėjo lietuvių kalbą. Per Trylikametį karą LDK ponams padėjo derėtis su vokiečių ordinais, Prūsų ir Livonijos vyskupais. Mirė 1467 m. Vilniuje nuo ilgos ligos, sukėlusios paralyžių.

## Šaltiniai
Belenas (reikšmės)

**Belenas** (,  – 'Betliejus') gali reikšti:
* Belenas – miestas Brazilijoje, Paros sostinė;
* Belenas – Lisabonos miesto dalis;
* kiti miestai Brazilijoje:
** Belenas – Alagoase;
** Belenas – Paraiboje;
* Belenas – miestas Argentinoje;
* Belenas – miestas Kolumbijoje, Bojakoje;
* Belenas – miestas Kolumbijoje, Narinjuje;
* Belenas – miestas Turkijoje, Hatajaus ile;
* Belenas – miestelis JAV, N. Meksikoje;
* Belenas – miestelis Hondūre;
* Belenas – miestelis Nikaragvoje;
* Belenas – miestelis Paragvajuje;
* Belenas – keli kaimai Žaliajame Kyšulyje, Bolivijoje, Peru, Urugvajuje ir kt.
Videvučio vėliava

**Videvučio vėliava** – Prūsijos vado Videvučio vėliava, minima Simono Grunau.

Pagal S. Grunau aprašymą, tai buvo 5 uolekčių ilgio ir 3 uolekčių pločio balto fono vėliava, vaizdavusi tris dievus – Pikulą, Perkūną ir Patrimpą. Pikulas vaizduotas kaip senas, žilabarzdis vyras baltu raiščiu aprišta galva, Perkūnas – vidutinio amžiaus, „ugningo“ veido ir tamsaus gymio vyras, o Patrimpas – jaunas, varpų vainiku galvą pasipuošęs javų dievas. Vėliavoje taip pat buvęs nežinomu raštu užrašytas užrašas. Pagal S. Grunau aprašymą nupaišyti įvairūs vėliavos piešiniai, papildę aprašymo turinį. Taip pat sugalvotos šaltiniais nepatvirtintos vėliavos atradimo ir pradingimo istorijos.

XIX a. padidėjo susidomėjimas Videvučio vėliava, mėginta dešifruoti vėliavoje esantį tariamą prūsų rašto užrašą. Perskaityti užrašus mėgino kalbininkai Kazimieras Jaunius ir Kazimieras Būga. Pastarasis vėliau šių mėginimų atsisakė.

## Šaltiniai
Rogūnas

**Rogūnas** () – respublikinio pavaldumo miestas centrinėje vakarų Tadžikijos dalyje, 110 km į rytus nuo Dušanbės, prie Vachšo upės. Prie miesto yra hidroelektrinės užtvanka – aukščiausia pasaulyje (335 metrai).

## Etimologija

Miesto pavadinimas tadžikiškai reiškia „Priekalnių pievos“.

## Istorija

Įkurtas 1955 m. kaip Rogūno vandens jėgainės statytojų gyvenvietė. 1986 m. gruodžio 25 d. gavo miesto teises.

## Šaltiniai
Hazaras

**Hazaras** (; iki 1999 m. ***Čelekenas***, ) – gyvenvietė vakarų Turkmėnijoje, Čelekeno pusiasalyje prie Kaspijos jūros, 110 km į vakarus nuo Balkanabato. Išvystyta naftos, dujų gavyba, chemijos pramonė. Apylinkėse įkurtas Hazaro rezervatas.

## Etimologija

Pirmasis pavadinimas *Čelekenas* buvo kilęs nuo Čelekeno salos, kuri XX a. 4-ajame dešimtmetyje tapo pusiasaliu. 1999 m. gruodžio 29 d. jis pervadintas Hazaru. Šis vietovardis – turkmėniškas Kaspijos pavadinimas ().

## Istorija

Įkurtas 1950 m. kaip Čelekenas. 1956 m. gavo miesto teises, buvo respublikinio pavaldumo, bet 2022 m. miesto teisių neteko.

## Šaltiniai
Brunio sala

**Brunio sala** () – Australijos Sandraugos sala, esanti Tasmano jūroje, prie pietrytinių Tasmanijos krantų. Vakaruose nuo Tasmanijos skiria d'Antrkasto sąsiauris, o šiaurės rytuose – Audrų įlanka. Plotas – 362 km². Sala labai ilga (55 km), vietomis labai siaura, sudaryta iš atskirų segmentų (šiaurinę ir pietinę dalis jungia siaura sąsmauka). Į Brunio salą giliai įsiterpia Nuotykių, Debesuotoji, Didžioji Teiloro įlankos. Pietinė dalis kalnuota, iškyla iki 571 m (Manganos kalnas). Tuojau už pietinio salos galo driekiasi Frajaro uolų grupė.

Brunio sala daugiausia miškinga. Svarbi paukščių buveinė: sutinkamos retos, endeminės rūšys – tasmaninis vaivorykštinis paukštis (*Pardalotus quadragintus*), čiurlinė papūga (*Lathamus discolor*), mažasis pingvinas ir kt.

2021 m. Brunio saloje gyveno 1008 gyventojai. Pagrindinės gyvenvietės – Alona, Advenča Bėjus, Lunavana, Simpsons Bėjus. Per visą salą nuo Denes Pointo iki Brunio kyšulio nutiestas kelias. Yra keltas iš Tasmanijos gyvenvietės Keteringo. Verčiama daugiausia turizmu, taip pat gyvulininkyste.

Saloje nuo seno gyveno Tasmanijos aborigenai. 1642 m. salą pastebėjo olandų keliautojas Abelis Tasmanas. 1792 m. sala pavadinta aplinkinius vandenis tyrinėjusio prancūzų jūrininko Antuano Briuni d’Antrkasto (*Antoine Bruni d’Entrecasteaux*) garbei. Netrukus įkurta banginių medžioklės bazė. XX a. gyventojų skaičius saloje palaipsniui mažėjo.


Aerial_perspective_of_the_isthmus_of_Bruny_Island.jpg|Brunio salos sąsmauka
Follow the shore - panoramio.jpg|Keliukas pakrantėje
Overlooking Cloudy Bay, South Bruny - panoramio.jpg|Debesuotosios įlankos pakrantė
Welcome - panoramio (14).jpg|Brunio kyšulio švyturys


## Šaltiniai
Larry O'Brien čempionų taurė

**Larry O'Brien čempionų taurė** () – Nacionalinės krepšinio asociacijos (NBA) čempionams įteikiamas trofėjus, skiriamas kiekvieno sezono atkrintamųjų varžybų nugalėtojams. Dabartinis taurės dizainas pristatytas 1977 m., o 1984 m. ji pavadinta buvusio NBA komisaro Larry O'Brien garbei. Trofėjus pagamintas iš sidabru dengto ir auksu padengto krepšinio kamuolio ir lanko kompozicijos, simbolizuojančios čempionų titulą.

## Trofėjų laimėjusios frančizės

## Šaltiniai
Tarptautinė civilinės aviacijos diena

**Tarptautinė civilinės aviacijos diena** – 1996 m. Jungtinių Tautų Generalinė asamblėjos paskelbta atmintina diena, kasmet minima gruodžio 7 d., skirta paminėti civilinei aviacijai.

Šventės idėją 1992 m. iškėlė Tarptautinė civilinės aviacijos organizacija (ICAO). Diena pradėta minėti 1994 m. Ja siekta priminti 1994 m. minėtas 50-ąsias Tarptautinės civilinės aviacijos konvencijos (Čikagos konvencijos) metines.

Švente siekiama pabrėžti civilinės aviacijos, ypač tarptautinių kelionių oru, svarbą viso pasaulio socialinei ir ekonominei raidai.

## Nuorodos
* Tarptautinės civilinės aviacijos dienos puslapis ICAO interneto svetainėje (anglų k.)
* JTO tarptautinės civilinės aviacijos dienos svetainė (anglų k.)

## Išnašos
Nemda

**Nemda** (, ) – upė Rusijoje, Marių Respublikoje ir Kirovo srityje; Pižmos dešinysis intakas (Kamos baseinas). Prasideda Marių Respublikoje, Kuženero rajone, Viatkos skliautkalvių pašlaitėse. Teka į šiaurės vakarus, už santakos su Šukšanu – į šiaurės rytus, žemupyje – į šiaurės vakarus, šiaurę. Įteka į Pižmą netoli jos santakos su Viatka, šalia Sovetsko.

Didžiausias intakas – Lažas (dešinysis).

Daugiausia vandens upė gauna iš sniego tirpsmo. Užšąla lapkričio viduryje, atitirpsta balandžio viduryje. Upė naudota miško plukdymui.

Pagrindinės gyvenvietės prie Nemdos: Kuženeras, Novyj Torjalas, Kuknūras, Iljinskas, Rodyginas.

## Šaltiniai
Mioša

**Mioša** (, ) – upė Rusijoje, Tatarstane; Volgos kairysis intakas. Prasideda Kukmoro rajone, Šepšenaro kaimo apylinkėse. Teka į pietvakarius tarp Volgos, Kamos, Viatkos ir Kazankos baseinų. Įteka į Volgą (Kuibyševo tvenkinį) Karaduli kaimo apylinkėse.

Didžiausias intakas – Mažoji Mioša (dešinysis).

Daugiausia vandens upė gauna iš sniego tirpsmo. Užšąla lapkritį arba gruodžio pradžioje, atitirpsta balandį. Aukštupyje kartais išdžiūsta.

Pagrindinės gyvenvietės prie Miošos: Tiuliači, Pestrecai.

Vandenvardį bandyta sieti su .

## Šaltiniai
Apolografas

**Apolografas** – Lietuvoje XX amžiaus pradžioje naudotas pavadinimas įvardinti mobilų, rankinį spausdinimo/kopijavimo aparatą. Nors Lietuvos rašytiniuose šaltiniuose ir buvo minimas apolografas, bet spaudos technikos istorijoje nėra pripažinto aparato su tokiu pavadinimu.

Tikriausiai taip buvo vadinami:

*1. Kopijavimo presas* – rankinis mechaninis aparatas, naudotas dokumentų ir laiškų kopijoms daryti, drėgnu popieriumi spaudžiant originalą.

*2. [[Hektografas]]*

*3. [[Mimeografas|Šapirografas]]* (mimeografas).

## Išnašos
Miesto teisės

**Miesto teisės** – formaliai patvirtintas gyvenvietės kaip miesto statusas, susijęs su tam tikrų teisių ir privilegijų suteikimu gyvenvietei. Skirtingose šalyse reikalavimai gyvenvietėms, kad taptų miestais, skiriasi. Lietuvoje šiuo metu galioja 1994 m. nustatytas apibrėžimas, kad „miestai yra kompaktiškai užstatytos gyvenamosios vietovės, turinčios daugiau kaip 3 tūkst. gyventojų, kurių daugiau kaip 2/3 dirbančiųjų dirba pramonėje, verslo bei gamybinės ir socialinės infrastruktūros srityse. Mažiau kaip 3 tūkst. gyventojų turintys Lietuvos Respublikos miestai, rajonų miestai bei miesto tipo gyvenvietės, turėję miesto statusą, kaip gyvenamosios vietovės yra laikomi miestais.“ Šiuo metu yra 103 Lietuvos miestai (2025 m.).

## Istorija

Viduramžiais galiojo teisinių normų rinkiniai, reguliavę Vakarų Europos miestiečių prekinius, piniginius ir kitus santykius. Paprastai teisės suteikdavo tam tikrą miestų autonomiją, mokesčių lengvatas, galimybę gyventojams verstis tam tikrais verslais ar prekyba. Paprastai tai būdavo karaliaus, kunigaikščio ar vyskupo suteikta teisė.

Lietuvoje nuo XIV a. didieji kunigaikščiai suteikdavo miestų teises (Liubeko teisė, Magdeburgo teisė, Kulmo teisė), ji atėjo iš vokiečių ir lenkų tradicijų.

## Šaltiniai
Iletė

**Iletė** (, , , ) – upė Rusijoje, daugiausia Marių Respublikoje; Volgos kairysis intakas. Prasideda Marių Respublikos rytuose, Sabanūro apylinkėse. Teka daugiausia į pietvakarius miškingomis vietovėmis. Žemupyje vienoje atkarpoje sudaro Marių Respublikos–Tatarstano sieną. Įteka į Volgą (Kuibyševo tvenkinį) Volžsko apylinkėse.

Didžiausi intakai: Irovka, Juštutas (dešinieji), Šora, Ašitas (kairysis).

Daugiausia vandens upė gauna iš sniego tirpsmo. Užšąla lapkričio viduryje, atitirpsta balandžio viduryje. Aukštupio krantai žemi, toliau – aukšti, bet daug kur pelkėti. Upė naudota miško plukdymui, žemupyje laivuojama.

Pagrindinės gyvenvietės prie Iletės: Iletė, Naratlykas, Krasnogorskis. Žemupyje prateka Marij Čodros nacionaliniu parku.

Vandenvardis siejamas su tiurkiška šaknimi *il-* „giminė, gentis, genčių sąjunga“.

## Šaltiniai
Molavėnų II piliakalnis

**Molavėnų II piliakalnis** – vienas iš dviejų piliakalnių, stūksančių Raseinių rajono savivaldybės teritorijoje, Nemakščių seniūnijoje,  Molavėnų kaimo pietinėje dalyje, Šešuvies upės dešiniajame krante, 1,5 km į rytus nuo kelio , 0,4 km į šiaurės rytus nuo Molavėnų I piliakalnio. Tarp piliakalnių lankytojams įrengti gruntiniai ir mediniai pėsčiųjų takai, tilteliai, renginių vieta. Auga saugomas Molavėnų ąžuolas.

1987 m. kraštotyrininko A. Girčiaus rūpesčiu išaiškintas antrasis piliakalnis. 1993 m. piliakalnis įrašytas į Kultūros vertybių registrą. Saugoma teritorija užima 27750 m², priklauso Dubysos regioninio parko Pašešuvio kraštovaizdžio draustiniui. Piliakalnis datuojamas antro tūkstantmečio pirmąja puse. Piliakalnyje lokalizuojama lietuvių Vienvangių (*Wenewange, Wenewaygene*) pilis, minima kryžiuočių kronikose 1384 m., 1388 m., 1395 m. 

## Charakteristika

Piliakalnis įrengtas Šešuvies ir Jaujupio santakos kyšulyje. Šlaitai statūs, iki 10 m aukščio. Aikštelė netaisyklingo keturkampio formos, pailga šiaurės vakarų–pietryčių kryptimi, 95 x 42 m dydžio. Rytinėje jos pakraštyje supiltas 30 m ilgio, 4 m aukščio ir 16 m pločio pylimas, kurio išorinis 6 m aukščio šlaitas leidžiasi į 9 m pločio, 2 m gylio ir 2 m pločio griovį. Už griovio supiltas antrasis – 20 m ilgio, 1 m aukščio ir 3,5 m pločio pylimas, kuris pietrytiniame kampe išplatėja iki 8 m. Jo išorinis pusės metro aukščio šlaitas leidžiasi į 1 m pločio ir 30 cm gylio antrąjį griovį, už kurio kyla trečiasis – 1 m aukščio ir 3,5 m pločio pylimas. Šio pylimo išorinis 1,5 m aukščio šlaitas leidžiasi į trečiąjį 3 m pločio, 0,5 m gylio ir 2,5 m pločio griovį, už jo yra ketvirtas 30 m ilgio, 1 m aukščio ir 6 m pločio pylimas. Jo išorinis 1,5 m aukščio šlaitas leidžiasi į ketvirtą 4 m pločio ir 1,5 m gylio griovį. Pietvakariniame piliakalnio šlaite, 7 m žemiau aikštelės, iškastas 20 m ilgio, 2,5 m pločio ir 30 cm gylio griovys, už kurio supiltas 20 m ilgio ir 5 m pločio pylimas.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai. Molavėnų piliakalnis II