open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Mano svajonių vyras

**Mano svajonių vyras** () – 1996 m. sukurta romantinė drama, demonstruota Berlyno kino festivalyje.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Anouk Grinberg – Merė Abart
* Gerard Lanvin – Žano
* Valeria Bruni Tedeschi – Sangvin
* Olivier Martinez – Žanas-Fransua
* Dominique Valadie – Žilber

## Turinys

Merė – prostitutė, įsimylėjusi savo darbą. Kartą ji gatvėje randa apsileidusį benamį, kurį parsiveda pas save. Ji ne tik jį apgyvendina savo bute, bet ir pasiūlo tapti jos suteneriu. Merės dėka buvęs benamis Žano netrukus tampa savimi pasitikinčiu dabita, gyvenančiu jos sąskaita, tačiau nevengiančiu pakelti prieš ją ranką. Dar daugiau, jis susiranda meilužę Sangvin, kurią taip pat mėgina priversti tapti prostitute, o uždarbį atiduoti jam. Planas nepavyksta, nes pirmuoju šios klientu tampa užsimaskavęs policininkas. Žano suimamas ir Merė sužino ir apie Sangvin, ir apie planą uždarbiauti kaip suteneriui.

Abi moterys, nors ir įsimylėjusios Žano, jį palieka ir vyras atsiduria kalėjime. Merė, trokšdama tikros meilės, miesto skalbykloje susipažįsta su pirmu pasitaikiusiu vaikinu, už jo išteka ir susilaukia 2 vaikų. Vis dėlto ir naujajam vyrui nesiseka rasti darbo, bute atjungiama elektra ir Merė nusprendžia vėl uždirbti pinigus būdu, kurį geriausiai išmano…

## Apdovanojimai
* Berlyno kino festivalis (nominacija) – geriausias režisierius (Bertrand Blier)
* Berlyno kino festivalis – Sidabrinis lokys geriausiai aktorei (Anouk Grinberg)
* Cezario apdovanojimas (nominacija) – geriausia aktorė (Anouk Grinberg)
* Cezario apdovanojimas (nominacija) – geriausia antrojo plano aktorė (Valeria Bruni Tedeschi)
Aukšta įtampa

**Aukšta įtampa** () – 2003 m. sukurtas siaubo filmas.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Cecile de France – Mari
* Maïwenn – Aleks
* Franck Khalfoun – Džimis
* Marco Claudiu Pascu – Tomas
* Philippe Nahon – maniakas

## Turinys

Dvi studentės, Mari ir Aleks, atvažiuoja pas šios tėvus į atokią sodybą, kad galėtų netrukdomos pasiruošti egzaminams. Tuo metu po apylinke senu sunkvežimiu važinėja žudikas – maniakas, kuris, visiems sugulus, užsuka ir į jų namus. Jis nužudo Aleks tėvą, motiną ir jaunesnįjį brolį, o ją pačią įkiša į bagažinę ir išsiveža. Mari, pasislėpusi namuose, išvengia mirties ir dabar ima sekti žudiką kita mašina. Ji mato, kaip šis važinėja po apylinkes, o vėliau nužudo degalinės darbuotoją. Jie vis labiau tolsta į miškus, tuo tarpu policija, atvyksui į degalinę ir peržiūrėjusi vaizdo įrašą, mato, kad žmogžudystę įvykdė jauna moteris.

Kai Mari miške nužudo pagrobėją ir išlaisvina Aleks, ši neprisileidžia jos artyn ir griebiasi peilio. Nors Mari ir nesupranta, kad vyksta, aiškėja, kad ji serga asmenybės susidvejinimu ir, beviltiškai įsimylėjusi Aleks, įvykdė visas žmogžudystes…
François Deguelt

**François Deguelt** (tikrasis vardas – *Louis Deghelt*; 1932 m. gruodžio 4 d. – 2014 m. sausio 22 d.) – prancūzų dainininkas, geriausiai žinomas dėl dalyvavimo 1960 ir 1962 m. Eurovizijos dainų konkursuose.

Paryžiuje 5-ajame XX a. dešimtmetyje François Deguelt tapo kabareto atlikėju. 1960 metais išrinktas atstovauti Monakui Eurovizijos konkurse, kuris vyko Londone. Atlikęs dainą daina „Ce soir-là“ (), užėmė trečią vietą tarp 13 dalyvių.

Deguelt 1962 metais grįžo į Euroviziją vėl atstovaudamas Monakui. Šį kartą jis atliko šansono stiliaus dainą, pavadinimu „Dis rien“ (). Iš viso surinkęs 13 taškų, tais metais užėmė 2 vietą, nusileisdamas tik Prancūzijai. François Deguelt yra vienas iš 5 atlikėjų Eurovizijos istorijoje (kartu su Cliff Richard, Katja Ebstein, Chiara Siracusa ir Željko Joksimovičiumi), kuris yra užėmęs 2 ir 3 vietas, tačiau taip nei karto ir nelaimėjęs šio konkurso.

## Nuorodos

* Diskografija svetainėje ''encyclopedisque.fr''

|-
Hotel FM

**„Hotel FM“** – rumunų muzikos grupė, susikūrusi 2005 m. Iš pradžių muzikantai koncertavo Rumunijoje ir Vokietijoje, o 2006 m. išleido debiutinį albumą „Hotel FM“.

2010 m. Rumunijos nacionaliniame finale grupė su daina „Come As One“ užėmė 4 vietą. Kitais metais grupė laimėjo šalies nacionalinę atranką su kūriniu „Change“ ir atstovavo Rumunijai 2011 m. „Eurovizijos“ dainų konkurse.

## Grupės sudėtis

* David Bryan (vokalas)
* Gabriel Băruţa (klavišiniai)
* Alex Szuz (mušamieji)

## Diskografija

### Albumai
* *Hotel FM* (2006)

### Singlai
* Change (2011)

## Nuorodos

* Hotel FM – „Change“ (video)

|-
Ivans Ribakovs

**Ivanas Ribakovas** (g. 1960 m. birželio 29 d. Zarasuose, Lietuvos TSR) – Latvijos rusų kilmės politikas. Latvijos seimo deputatas, politinės partijos Santarvė narys.

## Biografija

1977 m. baigė mokyklą Zarasuose. 1982 m. baigė Daugpilio universitetą, kur įgijo fizikos-matematikos mokytojo specialybę. 1982-1983 m. dirbo mokytoju Kolagimoje, Rusijos TSR. Grįžęs į Latviją 1984-1985 m. buvo Rezeknės IV vidurinės mokyklos direktorius, 1986-2002 m. II vidurinės mokyklos direktorius. 2001 m. tapo Rezeknės miesto tarybos pirmininko pavaduotoju. 2002 m. išrinktas į Latvijos seimą, perrinktas 2006 m., 2010 m. ir 2011 metais. Per visas kadencijas dirbo finansų ir biudžeto bei pilietybės įstatymo įgyvendinimo komitetuose.

## Nuorodos

* Asmeninis tinklalapis (rus.) 
* Informacija apie deputatą (lat.) 
* Profilis seimo tinklalapyje (lat.)
* Biografija (lat.)
The Music of Grand Theft Auto IV

**„The Music of Grand Theft Auto IV“** – Grand Theft Auto IV garso takelio albumas, išleistas 2008 m. balandžio 29 d.

## Dainų sąrašas

# „Soviet Connection (Theme from Grand Theft Auto IV)“ (2:51) – Michael Hunter
# „Dirty New Yorker“ (2:53) – Mobb Deep feat. Havoc & Prodigy from H.N.I.C. Part 2 sessions
# „No Sex for Ben“ (4:02) – The Rapture
# „No Fraid A“ (3:35) – Munga
# „Where’s My Money?“ (2:45) – Busta Rhymes
# „I Want You“ (3:25) – C.J.
# „Rocky Mountain Way“ (5:10) – Joe Walsh
# „Stand Up Jamrock“ (5:39) – Bob Marley & The Wailers and Damian Marley
# „Liberty City: The Invasion“ (3:51) – Seryoga
# „Vagabond“ (2:58) – Greenskeepers
# „On a Journey“ (5:34) – Electric Funk
# „Nickname“ (2:19) – Qadir
# „Holy Thursday“ (5:26) – David Axelrod
# „War Is Necessary“ (2:28) – Nas
# „Zombie“ (12:24) – Fela Kuti
# „5:23“ (5:23) – Global Communication

## Nuorodos

The Music of Grand Theft Auto IV Discogs svetainėje
Bogdo Ula

**Bogdo Ula** (, ) – kalnas Rytų Turkestane (Kinija, Sindziangas), rytiniame Tianšanyje, Bogdo Ulos masyve. Aukštis – 5445 m. Šlaitai statūs, iki 70–80° statumo.

Bogdo Ula stūkso netoli Urumčio. Šiaurės vakaruose telkšo Tianči ežeras.

## Šaltiniai
Jehuda Penas

**Jehuda Penas** (1854 m. birželio 5 d. Zarasuose, Rusijos imperija – 1937 m. kovo 1 d. Vitebske, Baltarusijos TSR) – dailininkas, pedagogas, vienas iš žymiausių Rusijos imperijos žydų dailininkų, pirmasis Marko Šagalo mokytojas.

## Biografija

Gimė 1854 m. birželio 5 d. Zarasuose. Buvo ketverių metų, kai mirė jo tėvas. Mama Jehudą išsiuntė mokytis į chederį, kuriame atsiskleidė piešimo dovana. Jis piešė raides knygose, spalvojo purimo tarškalus, darydavo kitus „meninius“ darbelius vietos žydų bendruomenei. Labiausiai mėgo piešti vietos gyventojų portretus, generolus, raitus kazokus. 

1867 m. išvyko į Daugpilį, kur dirbo namų dailininku. Kartą Pumpianskių šeimoje, pas kurią rinkdavosi visi meną mėgstantys miestelėnai, susipažino su atostogaujančiu dailės akademijos studentu Boruchu Giršovičiumi. Jis ir įtikino Peną mėginti laimę Sankt Peterburge. 1879 m. metų vasarą jis atvyko į Sankt Peterburgą. 1880 m. tapo dailės akademijos studentu. Tvyrant antisemitinei atmosferai, Penas laikėsi kartu su žydų kilmės dailininkais, tame tarpe Ilja Ginzburgu (1859-1939). Jį mokė talentingas pedagogas Pavelas Čistiakovas (1832 -1919). 1885 m. baigė kraštovaizdžio tapymo klasę Sidabro medaliu. 

1886 m. jis grįžo į Zarasus, ieškojo darbo Daugpilyje, galiausiai apsistojo Rygoje. Ten sutiktas baronas Nikolajus Korfas pasiūlė J.Penui darbą Kreizburge, miestelyje tarp Daugpilio ir Vitebsko. 1897 m. lapkričio mėnesį Vitebske atidarė piešimo ir tapybos mokyklą. Daugumą mokinių sudarė žydai. J. Peno mokiniais buvo Markas Šagalas, Solomonas Judovinas, Osipas Cadkinas, Lazaris Lisickis, Eva Levina Rozengolc, Efimas Mininas, Elena Kabiščer Jakerson, Davidas Jakersonas, Ilja Čašnikas, Oskaras Mešnikovas, Abelis Panas ir kt. Kadangi Peno vadovaujama mokykla susilaukė pripažinimo, nuo 1900 m. jis sugebėjo mokytojais pasikviesti tokias įžymybes kaip Kazimirą Malevičių, Mstislavą Dobužinskį, Ivaną Punį, Davidą Jakersoną ir daugelį kitų. 

Jo mokykla veikė iki 1918 m., kol Markas Šagalas atidarė Aukštąją meno mokyklą. Jis pakvietė savo pirmąjį mokytoją būti vieno skyriaus vedėju. 1937 m. kovo 1 d. Jahuda Penas neaiškiomis aplinkybėmis buvo nužudytas. Išliko daugiau nei du šimtai jo paveikslų, kurių daugiausiai galima pamatyti Vitebske ir Minske.

## Darbai


Vaizdas:1903. Письмо из америки.jpg|Laiškas iš Amerikos, 1903 m.
Vaizdas:Yury Pen-Divorce.jpg|Skyrybos, 1907 m.
Vaizdas:Yehuda Pen Watchmaker.jpg|Laikrodininkas, 1914 m.
Vaizdas:Yury Pen - Portrait of Marc Chagall.jpg|Marko Šagalo portretas 1915 m.
Vaizdas:Iehuda Pen. House with a goat 1920s.jpg|Namas su ožka, 1920 m.
Vaizdas:1921. Еврей-пекарь.jpg|Žydas kepėjas, 1921 m.
Vaizdas:Yury Pen-Talmudist.jpg|Talmudistas, 1925 m.
Vaizdas:1925. Еврей -колхозник.jpg|Žydas kolūkietis, 1925 m.
Vaizdas:1927. Швея.jpg|Siuvėja, 1927 m.
Vaizdas:Street in Vitebsk.jpg|Vitebsko gatvė


## Nuorodos

* Biografija I (ang.)
* Biografija II (ang.)

## Šaltiniai
Lentvorų ąžuolas

**Lentvorų ąžuolas** – išskirtinio amžiaus ąžuolas, augantis Ukmergės rajone, Lyduokių sen., Lentvoruose, šalia kelio . Tai vastybinis botaninis gamtos paveldo objektas. 1960 m. ąžuolas paskelbtas gamtos paminklu, 1987 m. priskirtas prie respublikinės reikšmės gamtos paminklų.

Lentvorų ąžuolas ošia gyvenvietės kultūrinėje pievoje. Medis aptvertas, pastatyta informacinė lenta. Nulūžusi viena iš dviejų pagrindinių kamieninių šakų, todėl svorio centras įgijęs pokrypį.

## Duomenys

Lentvoruose augančio ąžuolo aukštis – 15 m, jo kamieno apimtis 1,3 m aukštyje – 5,58 m, medžio rūšis – paprastasis ąžuolas (*Quercus robur L.*).

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Saugomų teritorijų valstybės kadastras  
* Lentvorų ąžuolas
* Lentvorų ąžuolas 
* Ukmergės rajono gamtos kūriniai
Ignalinos geležinkelio stotis

**Ignalinos geležinkelio stotis** – geležinkelio stotis Ignalinos mieste, Geležinkelio g. 19, prie Vilniaus–Daugpilio geležinkelio. Išsiskiria ypatingu vaizdu į Gavio ežerą traukiniams atvykstant iš Vilniaus pusės. Stotyje baigia savo maršrutą kai kurie keleiviniai traukiniai iš Vilniaus, kiti traukiniai tęsia kelionę iki Turmanto.

Stoties aikštėje, į pietus nuo geležinkelio stoties 1989 m. rugpjūčio 20 d. pastatytas paminklas Lietuvos gyventojams, 1941 ir 1944–1953 m. ištremtų Ignalinos ir apylinkių gyventojų atminimui (tautodailininkas Juozapas Jakštas, architektas Valdas Ozarinskas). Tai ąžuolinis 19 m aukščio kryžius su skulptūrine kompozicija ir įrašu „Per Sibiro kančią į prisikėlimą“, papėdėje iš bėgių suformuotas kryžius.

## Istorija

1857–1862 m. per Ignaliną buvo tiesiamas Sankt Peterburgo–Varšuvos geležinkelis. Stotis atidaryta 1860 m., kai buvo užbaigta Vilnius–Pskovas linija ir rugsėjo 17 d. pro Ignaliną pravažiavo pirmasis traukinys inauguraciniu reisu iš Daugpilio į Vilnių. Statybai reikalingą žemę caro valdžia nupirko iš Igno Kaminskio valdomo palivarko. Stotis buvo IV klasės, medinė, tarp Švenčionėlių ir Dūkšto. Iš kelių jai priklausančių pastatų išlikęs tik vienas. Šešiakampio plano, 2 aukštų vandens bokštas buvo skirtas vandeniui pilti į garvežius, vėliau tiekė vandenį gretimiems namams. Šiuo metu jis nenaudojamas ir tam pritaikytas galėtų būti puiki vieta ekspozicijai ar edukacijai.

Sovietmečiu Ignalinoje, stovyklos teritorijoje į pietvakarius nuo stoties, Gavio ežero pakrantėje nutiestas 734 m ilgio Ignalinos siaurasis geležinkelis, maršrutas ėjo ratu Stovykla–Gavys–Paplūdimys–Stovykla. Ignalinoje įkurta geležinkelininkų poilsio bazė.

1989 m. pastatytas paminklas tremtiniams. 1994 m. rugsėjo 3 d. Ignalinoje vyko nepriklausomos Lietuvos geležinkelių 75-ųjų metinių iškilmės. 2004 m. rekonstruoti stoties peronai.

## Galerija

Vandentiekio bokštas Ignalinoje.JPG | Vandentiekio bokštas 2006 m.
Memorial at Ignalina station.JPG | Paminklas tremtiniams 2006 m.
Ignalinos GS 2.JPG | Stoties termometras 2006 m.


## Šaltiniai
Utenos šv. Sergijaus Radonežiečio cerkvė

**Utenos Šv. Sergijaus Radonežiečio cerkvė** – Utenos mieste stovėjusi cerkvė, kuri buvo pastatyta 1869 m. ir sudegė 1941 m. birželio 20 dieną. 

Buvusios cerkvės vietą šiuo metu užima Utenos kolegija Maironio g. (buvusi Putvinskio g.).

## Istorija

Cerkvė buvo pastatyta prasidėjus sparčiam miesto augimui. Pagrindinės cerkvės statybų rėmėjas buvo G. Biriukovas, kuris skyrė 1200 rublių. Cerkvė pašventinta 1869 m. lapkričio 14 dieną. Cerkvę aptarnaudavo šventikas iš Užpalių. 1909 m. vasario 2 d. cerkvės pašonėje įsikūrė Šv. Sergijaus brolija bei našlaičių prieglauda. 1914 m. cerkvėje lankėsi būsimas Maskvos patriarchas Tichonas. Per I pasaulinį karą cerkvė buvo suniokota. XX a. trečiojo dešimtmečio pradžioje buvo atliktas remontas, 1927 m. cerkvę pašventino Vilniaus ir Lietuvos metropolitas Eleuterijus (Bogojavlenskis). 1941 m. birželio 20 d. cerkvė buvo padegta ir sudegė, o plytos panaudotos kitų pastatų statyboms. 

Nauja Utenos Viešpaties Pakilimo į dangų cerkvė pastatyta 1989 metais gretimame sklype.

## Literatūra
* G. Szlewis, Православные храмы Литвы, Свято-Духов Монастыр, Vilnius 2006, ISBN 9986-559-62-6
Zarasų Kristaus Atsimainymo cerkvė

**Zarasų Kristaus Atsimainymo cerkvė** – Zarasų mieste stovėjusi cerkvė, kuri buvo pastatyta 1877 m. ir nugriauta XX a. ketvirtojo dešimtmečio viduryje.

## Istorija
Mūrinė cerkvė buvo pastatyta padidėjus Zarasų stačiatikių gyventojų skaičiui, joje galėjo tilpti apie 300 žmonių. Cerkvė stovėjo labai arti Zarasų Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų katalikų bažnyčios, todėl, Lietuvai atgavus nepriklausomybę, ji 1922 m. buvo paversta moksleivių bažnyčia. 

1936 m. Zarasų miesto taryba nusprendė cerkvę iš centro perkelti į K. Būgos gatvę. Švietimo ministerija tam skyrė lėšų. 
XX a. ketvirtojo dešimtmečio viduryje pastatas buvo nugriautas, o įrangos didžioji dalis perkelta į Zarasų Visų Šventųjų cerkvę. 

Viešpaties Atsimainymo cerkvė perstatyta apie 1938 m. Ji 1941 m. sudegė.

## Literatūra
* Шлевис, Герман. *Православные храмы Литвы* — Вильнюс: Свято-Духов монастырь, 2006; ISBN 9986-559-62-6, c.98

## Šaltiniai
Oleksandras Birulia

**Oleksandras Birulia** (1882 m. birželio 27 d. Zarasuose, Rusijos imperija – 1967 m. rugpjūčio 4 d. Charkove, Ukrainos TSR) – architektas, inžinierius, profesorius, kraštotyrininkas.

## Biografija

Gimė 1882 m. birželio 27 d. Zarasuose, Rusijos imperijoje. 1910 m. baigė Panevėžio realinę mokyklą. 1916 m. baigė Sankt Peterburgo geležinkelių inžinerijos institutą. 1925–1931 m. vadovavo kelių tiesimui Podolės krašte. Tuo pačiu metu dėstė Vinycios pedagogikos institute. Aktyviai dalyvavo šio miesto istorijos tyrimuose, buvo atsakingas už Vinycios priemiesčio Sabaros planavimą. 1931–1934 m. Charkovo kelių instituto direktorius. 1935 m. tapo profesoriumi, 1939 m. paskirtas Charkovo automobilių ir geležinkelių mokslinių tyrimų instituto pavaduotoju. 1940 m. tapo technikos mokslų daktaru. 1941 m. įstojo į raudonąją armiją, kur karo metu buvo atsakingas už karinių kelių transporto vienetų planavimą. 1945 m. paskirtas Charkovo automobilių ir geležinkelių mokslinių tyrimų instituto direktoriumi, kuriuo išbuvo iki 1959 metų. 1953 m. apdovanotas Ukrainos TSR nusipelnusio mokslininko apdovanojimu. Taip pat apdovanotas Darbo raudonosios vėliavos, Raudonosios Žvaigždės ir Lenino ordinais. Mirė 1967 m. rugpjūčio 4 d. Charkove.

## Darbai

* Ріка Буг та її сточище : матеріали по гідрології ріки. – Вінниця. – 1928, – 87 с.
* Архітектурна історія Вінниці / Передмова О.Тарнопольського. – Вінниця. 1930. – 68 с.
* Геологія и гідрологія Поділля. – Вінниця, 1930.
* Проектирование автомобильных дорог. – К., 1953.
* Дороги из местных материалов. – М., 1955.

## Literatūra

* Українська радянська енциклопедія. В 12-ти томах / За ред. М. Бажана. – 2-ге вид. – К.: Гол. редакція УРЕ, 1974–1985. – Т.1. – С. 433.
* Баженов, Л. В. Поділля в працях дослідників і краєзнавців XIX–XX ст.: Історіографія. Біобібліографія. Матеріали. – Кам’янець-Подільський, 1993. – С. 128–129.
* Гальчак, С. Бируля Олександр Костянтинович / С. Гальчак // Розвиток краєзнавства у Східному Поділлі. ХІХ – поч. ХХІ ст. / С. Гальчак. – Вінниця, 2011. – С. 445–446.
* Бируля Олександр Костянтинович / Архітектурна Вінниця: час, простір, особистості // «Подільські джерела». Альманах – Вінниця: ПП «ПРАДА АРТ», 2012. – С. 111–112.
Tears for Fears

**„Tears for Fears“** – britų new wave grupė, susikūrusi 1981 m. Bate, Jungtinėje Karalystėje. Laikoma viena sėkmingiausių devintojo dešimtmečio new wave ir poproko muzikos grupių, savo kūryboje plačiai naudojusi sintezatorius ir siejama su antrąja britų invazija.

Debiutavo su 1983 m. išleistu albumu „The Hurting“, kuris puikiai pasirodė Jungtinės Karalystės pardavimų reitinguose. Singlai „Mad World“, „Change“ bei „Pale Shelter“ pateko į perkamiausių penketukus. 1985 m. išleistas „Songs from the Big Chair“ tapo bene sėkmingiausiu atlikėjų albumu jų karjeroje, ilgainiui pripažintas keliskart platininiu. 1990 m. po pasaulinio turo, grupės nariai Roland Orzabal ir Curt Smith pasuko skirtingais keliais, tačiau Orzabal'as toliau tęsė grupės veiklą kaip solinis atlikėjas, išleisdamas porą albumų. Po dešimties metų pertraukos, 2000 m. Smith'as ir Orzabal'as atkūrė ryšius ir ėmė vėl kartu koncertuoti.

## Nariai

#### Dabartiniai

* Roland Orzabal – vokalas, gitara, klavišiniai
* Curt Smith – vokalas, bosinė gitara, klavišiniai

#### Buvę

* Ian Stanley – klavišiniai
* Manny Elias – mušamieji

## Diskografija

#### Studijiniai albumai

#### Kompiliacijų albumai

## Nuorodos
* 
* Tears for Fears Discogs svetainėje
* Tears for Fears Last.fm svetainėje

## Šaltiniai

## Pastabos
Monitorius (reikšmės)

Žodis **monitorius** (iš  'perspėti*:

* [[monitorius]] – prietaisas, kuriuo vizualiai stebimi tam tikri procesai:
** kompiuterio monitorius – kompiuterio [[vaizduoklis]],
** [[medicininis monitorius]] – leidžia stebėti žmogaus organizme vykstančius fiziologinius procesus (pvz., EEG, EKG, kvėpavimo dažnį ir kt.) arba tam tikrus medicinoje naudojamus procesus. 
*** anestezinių dujų monitorius – skirtas [[anestezinės dujos|anestezinių dujų]] lygiui anestezinių dujų mišiniuose matuoti.
** [[videomonitorius]] – leidžia stebėti televizijos kamera filmuojamą arba į televizijos eterį pateikiamą vaizdą
** studijinis monitorius – specializuoti garsiakalbiai, naudojami garso įrašų studijose, filmavimo aikštelėse ir televizijos ar radijo studijose, kur reikalingas tikslus garso atkūrimas.
** monitorius – interaktyvi programa, leidžianti valdyti kompiuterį žemame lygyje (stebėti operatyvinę atmintį ir registrus, vykdyti mašininį kodą, pakrauti operacinę sistemą ir kt.).
** „Monitor“ – 2005 m. Rusijos paleistas kosminis aparatas, skirtas Žemei stebėti.
* [[monitorius (laivas)|monitorius]] – šarvuotas artilerijos karo laivas, kovai su priešo kranto artilerija, kranto įtvirtinimais, laivais jūrų pakrantėse, ežeruose ir upėse. 
** „[[USS Monitor|Monitorius]]“ – JAV karo laivas (1861-1862 m.), pirmasis pasaulyje [[monitorius (laivas)|monitorius]]
* monitorius – įrenginys, kuris ką nors švirkščia, svaido ir pan. (išvestinė sąvoka iš laivo monitoriaus).
** monitorius () – gaisrų gesinimo įrenginys, kurį sudaro putų švirkštas ir bokštelis;
** 
* monitorius – virš pagrindinio stogo iškilęs stogo komponentas, primenantis sumažintą stogo maketą;
* *Monitor* – pesticido metamidofoso () prekinis ženklas

<gallery>
Vaizdas:LG L194WT-SF LCD monitor.jpg|Skystakristalis monitorius
Vaizdas:Monitor (medical).jpg|Anestezijoje naudojamas medicininis monitorius
Vaizdas:Ls3 5a.jpg|Studijinis monitorius LS3/5A, apie 1996 m. naudotas [[BBC]]
Vaizdas:HMS Erebus I02.jpg|D. Britanijos monitorius HMS „Erebus“ (1944 m.)
Vaizdas:Monitor model2.jpg|JAV karo laivas USS „Monitor“ (1862 m.)
Vaizdas:A Boston fireboat -a.jpg|[[Gaisrinis kateris]] su veikiančiais monitoriais
Vaizdas:Monitor roof.svg|Stogo monitorius
Vaizdas:Methamidophos.svg|Metamidofoso (*Monitor'') formulė
Vaizdas:Monitor lizard in sydney 1.jpg|Vienas iš varanų


Susijusios sąvokos:
* hidromonitorius – įtaisas, skirtas labai stipria vandens čiurkšle ardyti uolienas.
* driežas monitorius () – nevartotinas varano pavadinimas.
Kirsti Sparboe

**Kirsti Sparboe** (g. 1946 m. gruodžio 7 d. Trumsėje, Norvegijoje) – norvegų atlikėja ir aktorė. Tris kartus dalyvavo Eurovizijos dainų konkurse.

Pirmą kartą Eurovizijoje dalyvavo 1965 metais, kai jai buvo 19 metų. Su daina „Karusell“ ji užėmė 13 vietą. Vėliau dalyvavo 1966 m. Norvegijos atrankoje į Euroviziją su daina „Gi Meg Fri“, kuri užėmė 2 vietą. Kitais metais su kūriniu „Dukkemann“ antrą kartą išrinkta dalyvauti 1967 m. Eurovizijos konkurse, tačiau jame liko keturiolikta.

Trečią kartą konkurse dalyvavo 1969 metais. Daina „Oj, oj, oj, så glad jeg skal bli“ užėmė paskutinę vietą. Šis kūrinys buvo įrašytas 3 kalbomis (norvegų, švedų ir prancūzų).

1980 m. vaidino BBC kanalo TV seriale „Jon, Brian, Kirsti And Jon“. Vėliau atlikėja sėkmingai tęsė savo muzikinę karjerą Vokietijoje, o daina „Ein Student Aus Uppsala“ (iš pradžių daina buvo įrašyta vokiečių kalba) tapo Upsalos universiteto Švedijoje neoficialiu himnu.

## Nuorodos

* Kirsti Sparboe svetainėje *[[Internet Movie Database]]*

|-
Fiat 60 HP

**Fiat 60 HP** – lengvasis automobilis, kuris buvo leidžiamas „Fiat“ kompanijos nuo 1904 iki 1909 metų.

Modelis buvo pristatytas 1904 metais, siekiant patenkinti užsienio paklausą prabangiais automobiliais. Automobilis eksportuotas į daugelį šalių, įskaitant JAV.

Amerikos kėbulų atelje, tokios kaip Quimby ir Demarest, parodė didelį susidomėjimą automobiliu. Jiems duodant daugiau laisvės, automobilis buvo leidžiamas dviejų dydžių – su paprasta ir pailginta ratų baze.

Egzistavo trys automobilio serijos:
* 1-ma serija: 4-ių cilindrų, 10597 kub. cm apimties, 60 a.j. galingumo variklis. Didžiausias greitis buvo 80 km/val.
* 2-ra serija: važiuoklė buvo pakeista į plieninę.
* 3-čia serija: variklis pakeistas į 6-ių cilindrų, iš dviejų trijų cilindrų blokų, 11040 kub. cm apimties, 65 a.j. galingumo

Fiat 60 HP buvo vienas pirmųjų sedanų, kuriame buvo įrengta aukštos įtampos uždegimo sistema, ir taip pat kuris turėjo stabdžių būgnų automatinį aušinimą vandeniu.

Automobilis buvo gaminamas Korso Dante gamykloje, viso pagaminta 86 automobiliai.
Lea Michele

**Lea Michele Sarfati** (g. 1986 m. rugpjūčio 29 d.) – JAV aktorė, geriausiai žinoma dėl vaidmens seriale „Glee“.

## Karjera

Nuo 2009 m. Lea Michelle pradėjo vaidinti seriale „Glee“ (), kur ji vaidina Reičelės Beri vaidmenį. Už vaidybą seriale Lėja laimėjo Ekrano aktorių gildijos apdovanojimą už puikius rezultatus ant scenos ir 2009 m. palydovų apdovanojimą už geriausią aktorės veiklą. Ji taip pat buvo nominuota „Emmy“, „Auksinio gaublio“ ir „Teen Choice Awards“ apdovanojimams. Lea yra išleidusi savo solinį albumą, kuriame yra daina skirta Cory Monteith

## Nuorodos
*
Šeriuotoji viksva

**Šeriuotoji viksva** (*Carex appropinquata*) – viksvuolinių (*Cyperaceae*) šeimos viksvų (*Carex*) genties augalas. Savaime paplitęs Centrinėje ir Vakarų Azijoje, Rytų, Šiaurės ir Centrinėje Europoje, taip pat ir Lietuvoje.

## Augavietės

Auga žemapelkėse, raistuose, grioviuose, upių ir ežerų pakrantėse, šlapiose pievose. Mėgsta saulėtas vietas, drėgną, silpnai rūgštų, humusingą ir durpinį dirvožemį. Randama žemumose.

## Biologija
Tai daugiametis, 30-80 cm aukščio žolinis augalas, augantis kupstais. Šaknys gali siekti 1 m gylį. Stiebas status, su trimis briaunomis, viršutinėje dalyje šiurkštus. Lapai 2-3 mm pločio, ilgi, geltonai žali, su juosvomis, blizgančiomis makštimis, nenustelbia žiedyno.

Visos varputės ovališkos ar cilindriškos, 4-15 mm ilgio, susitelkusios šakotoje, 4-8 cm ilgio, 0,5-1,5 pločio šluotelėje. Viršutinėje varputės dalyje esti kuokeliniai žiedai, turintys po tris kuokelius, o žemiau jų – piesteliniai žiedai, turintys po dvi piesteles. Pažiedės rausvai rudos, ties viduriais šviesesnės.

Žydi gegužės-birželio mėnesiais. Žiedus apdulkina vėjas. Vaisius – rudas riešutėlis. Maišeliai apvalūs, apie 3 mm ilgio, turi dantytus snapelius. Maišelio vienoje pusėje 10-12 gyslų, kitoje – 6. Sėklas platina vanduo. Augalo chromosomų rinkinys diploidinis, 2n = 64.


Carex_appropinquata3.JPG|Žiedynas
Carex_appropinquata4.JPG|Vaisius


## Nuorodos
* Šeriuotosios viksvos mokslinis lotynų kalba pavadinimas ir sinonimai per Theplantlist.org  (anglų k.)''
* Carex appropinquata – Wilde planten in Nederland en België (olandų k.)

## Literatūra

* Vasarą žydintys augalai, Ramunėlė Jankevičienė, Vilnius, Mokslas, 1987, 328 p.
Geriausios dainos: pirma dalis

**„Geriausios dainos: pirma dalis“** – 1-asis grupės Mango geriausių kūrinių albumas, išleistas 2005 m.

## Dainų sąrašas

Vokalai – Asta Bridikytė, Rima Petrauskytė, Viktorija Perminaitė.

Garso režisierius – Artūras Pugačiauskas.

## Nuorodos
Geriausios dainos: pirma dalis Discogs svetainėje
The Oracle

**„The Oracle“** – penktasis amerikiečių alternatyviojo metalo grupės „Godsmack“ studijinis albumas, išleistas 2010 m. gegužės 4 d. Albumo singlai „Whiskey Hangover“, „Cryin' Like a Bitch“ ir „Love-Hate-Sex-Pain“ pateko į JAV „Billboard“ roko singlų reitino dešimtuką. Nepaisant nevienodų kritikų įvertinimų, per pirmąją savaitę JAV buvo parduota per 117 tūkstančių albumo kopijų ir jis debiutavo pirmoje „Billboard 200“ reitingo vietoje, tapdamas trečiuoju grupės įrašu, pasiekusiu reitingo viršūnę. 2011 m. pabaigos duomenimis, JAV parduota per 500 tūkstančius „The Oracle“ kopijų.

## Dainų sąrašas

## Kūrybinė grupė

* Salis Erna – vokalistas
* Tonis Rambola – gitaristas
* Robis Merilas – bosistas
* Šeinonas Larkinas – būgnininkas
Geriausios dainos: trečia dalis

**„Geriausios dainos: trečia dalis“** – 3-čiasis ir paskutinis grupės Mango geriausių kūrinių albumas, išleistas 2007 m. gruodžio 3 d.

## Dainų sąrašas

Vokalai – Rima Petrauskytė, Lina Kaklytė-Šerpytė, Viktorija Perminaitė, Asta Bridikytė, Dainius Skinderis, Dovydas Šamrajus, Robertas Kirklys bei Deividas Norvilas.

Garso režisierius – Artūras Pugačiauskas.

## Nuorodos

Geriausios dainos: trečia dalis Discogs svetainėje
Felinkos ąžuolas

**Felinkos ąžuolas** – išskirtinio amžiaus ąžuolas, augantis Ukmergės rajone, Lyduokių sen., Slabados kaime. Medis auga Felinkos miške (Želvos girininkijos 560 kv., 3 skl.), kairiajame Siesarties upelio krante, apie 2 km į rytus nuo Lyduokių miestelio (yra kelio nuorodos).

Ąžuolas yra vastybinis botaninis gamtos paveldo objektas. 1988 m. paskelbtas vietinės reikšmės gamtos paminklu, vėliau įtrauktas į valstybės saugomų gamtos paveldo objektų sąrašą.

Felinkos miške yra daugiau įspūdingų ir saugomų medžių. Čia auga 3 šimtamečiai uosiai, 7 šimto ir daugiau metų sulaukę ąžuolai, šimto metų maumedis.
 
## Duomenys

Felinkos ąžuolo aukštis – 16 m, jo kamieno apimtis 1,3 m aukštyje – 5,15 m, medžio rūšis – paprastasis ąžuolas (*Quercus robur L.*). 

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Saugomų teritorijų valstybės kadastras
Vakarų teritorijų protektoratas

**Vakarų teritorijų (regionų) protektoratas** ( – „Vakarų teritorijų generalinis protektoratas“) – Han dinastijos Kinijos administracinis vienetas, buvęs dabartiniame Sindziange, Tarimo baseine.

## Raida
60 m. pr. m. e. kariaudami su savo šiauriniais kaimynais siongnu, kinai užėmė dalį prekybinių miestų-valstybių vakaruose, kurios bendrai buvo vadinamos Vakarų teritorijomis. Regiono prijungimas priskiriamas karvedžiui Dženg Dzi, kuris paskirtas pirmuoju protektoriumi. Tokiu būdu Kinijos imperija įgijo prekybinių Šilko kelių kontrolę. Protektorato administraciniu centru tapo Vulei (烏塁), bet vėliau jis perkeltas į Taganą (prie dab. Kučios).

Manoma, kad protektoratą valdė 18 valdytojų, tituluojamų protektoriais (). Žinomi 10 vardų. Pirmaisiais mūsų eros metais dėl vidinės suirutės imperijoje Kinijos kontrolė regione sumenko, bet 74 m. ji atkurta. 107 m. klajoklės gentys ciangai nusiaubė regioną, kuris prarado reikšmę. Nuo tos datos protektoratas neteko statuso, ir čia tebuvo skiriami **Vakarų teritorijų valdytojai** (), pavaldūs Dunhuango gubernatoriui. Galutinai postas panaikintas 175 m., kuomet regioną užplūdo tiurkai. Kinija prarado valdžią regione iki pat VII a., kuomet jos kontrolė atkurta kaip Ansi protektoratas.

## Protektoriai
* Dženg Dzi 60－48 m. pr. m. e.
* Han Siuanas (韩宣) 48－45 m. pr. m. e.
* *vardas nežinomas* 45－42 m. pr. m. e.
* *vardas nežinomas* 42－39 m. pr. m. e.
* *vardas nežinomas* 39－36 m. pr. m. e.
* Gan Janšou (甘延寿) 36－33 m. pr. m. e.
* Duan Huizongas (段会宗) 33－30, 21－18 m. pr. m. e.
* Lian Bao (廉褒) 30－27 m. pr. m. e.
* *vardas nežinomas* 27－24 m. pr. m. e.
* Han Li (韩立) 24－21 m. pr. m. e.
* *vardas nežinomas* 18－15 m. pr. m. e.
* Guo Šunas (郭舜) 15－12 m. pr. m. e.
* Sun Dzianas (孙建) 12－9 m. pr. m. e.
* *vardas nežinomas*  9－6 m. pr. m. e.
* *vardas nežinomas* 6－3 m. pr. m. e.
* *vardas nežinomas* 3 m. pr. m. e.－1 m.
* Dan Činas (但欽) 1－13 m.
* Li Čongas 13－23 m.
* *tarpuvaldis*
* Čen Mu 74－75
* Ban Čao 91－102
* Žen Šangas 102－106
* Duan Si 106－107
Vatinės kelnės

**Vatinės kelnės** () – šiltos kelnės su vatos užpildu, skirtos apsaugai nuo šalčio. 

## Vatinės kelnės [[TSRS|Tarybų Sąjungoje]] ir Rusijoje
XX a. Tarybų Sąjungoje vatinės kelnės buvo labai paplitęs žieminis drabužis:
* Karinės uniformos dalis – Raudonosios armijos, Tarybinės armijos žieminė lauko ar darbinė uniforma;
* Darbo drabužių dalis (pvz., statybininkų, medkirčių ir t. t., taip pat kalinių darbo drabužių);
* Žieminės aprangos dalis – pirkdavo žmonės, kurie daug laiko praleisdavo lauke. 

Tai buvo pigus drabužis, siūtas iš medvilninio audeklo, šiltintos medvilnine vata. Kelnių viršutinį sluoksnį sudarydavo 5 dalys – dvi priekinės, dvi užpakalinės ir plati juosmens dalis. Pamušalas irgi būdavo medvilninis. XX a. 10-tą dešimtmetį grynai medvilninius audeklus pakeitė mišrūs audeklai. 
DVRA vatinės kelnės buvo siuvamos su metalinėmis sagomis. Vėliau imta naudoti plastikines sagas. 

Kinijos kariuomenės vatinės kelnės siuvamos iš žalesnio audeklo. 

1968 m. gruodžio 12 d. TSRS Sveikatos apsaugos ministerijos įsakymu Nr. 878 vatinės kelnės buvo priskirtos prie nemokamai statybininkams išduodamos aprangos. Nurodyta vatinių kelnių dėvėjimo trukmė buvo 24 mėnesiai arba kita trukmė pagal juostas.

TSRS laikais vatinės kelnės buvo siuvamos pagal *Techninį aprašą TU 17-1200-74* (*Технические Условия ТУ 17-1200-74*).
Rusijos federacijoje 1992 m. vatinės kelnės imtos gaminti pagal standartą GOST 29335-92 „Vyriški kostiumai apsaugai nuo žemų temperatūrų“ (*ГОСТ 29335–92 Костюмы мужские для защиты от пониженных температур*).
Pagal šį standartą vatinės kelnės būna 6 ūgių (158, 164, 170, 176, 182 ir 188 cm). 

Vatinės kelnės gali būti šiltinamos trijų tipų įdėklais: vilnonis dygsniuotas vatinas, medvilninis dygsniuotas vatinas ar medvilninė siuvamoji vata, 
Vata arba vatinas tvirtinamas arba prie viršutinio sluoksnio, arba prie pamušalo dygsniais. 

Vatinių kelnių spalvos:
* chaki – daugiausia kariuomenėje, vėliau ir statybose,
* juoda – civilinė apranga, žemės ūkyje,
* mėlyna – statybose ir po 10-to dešimtmečio kitur.
1970-1986 m. TSRS Gynybos ministerijos užsakymu kariuomenei siūtos vatinės kelnės pasižymėjo labai gera kokybe, didelėmis įleistinėmis kišenėmis, sudvigubintu audeklu ties keliais, reguliuojamu juosmeniu. Vėlesnių metų modeliai siūti su uždedamomis kišenėmis.  

## Nuorodos
Torkai

**Torkai** () – tiurkų klajoklių gentis, X-XIII a. gyvenusi stepėse šiauriau Juodosios jūros. 

985 m. torkai samdiniai dalyvavo kunigaikščio Vladimiro Sviatoslavičiaus žygyje prieš chazarus ir bolgarus. 

XI a. pradžioje torkai, rytuose spaudžiami polovcų, atsitraukė prie Dniepro, kur susidūrė su rusiais (). 1055 m. kunigaikštis Vsevolodas, gindamas Perejaslavlio kunigaikštystę, kariavo su jais. 1060 m. žygį prieš torkus surengė kunigaikščiai Iziaslavas, Sviatoslavas, Vsevolodas ir Vseslavas, torkai buvo sutriuškinti. 

XII a. torkai pasirodė prie Dono. 1116 m. torkai ir pečenegai dvi dienas kovėsi prieš polovcus, po to pasiprašė Vladimiro Monomacho gyventi Rusios žemėse. 1121 m. Vladimiras iš Rusios žemių išvarė berendėjus, o torkai ir pečenegai pabėgo patys. 

Dalis torkų dar XI a. apsigyveno Parosyje (žemėse palei Rosės upę) ir tapo pavaldūs vietiniams kunigaikščiams. Šių pusiau sėslių torkų žemių centras buvo miestas Torčeskas. Kairiajame Dniepro krante apsigyveno kita torkų grupė, pripažinusi Perejeslavlio kunigaikščių valdžią. 
XII a. duomenimis šie torkai gyveno palei Baručio (, dabartinė Baryševka) miestą. Dalis torkų persikėlė per Dunojų ir tapo Bizantijos pavaldiniais. 

Parosyje ir Perejeslavlio kunigaikštystėje apsigyvenę torkai sudarė vasalinį tirukų genčių junginį, kuris vadinosi  'juodkepuriai'. Šie torkai dalyvavo ginamosiose Rusios žemių sienų kovose, gynė sienas nuo polovcų, dalyvaudavo Kijevo kunigaikščių kariniuose žygiuose. 

1240 m., Batijaus užkariavimo metu, Parosis buvo nuniokotas. Daug  šio krašto gyventojų buvo perkeldinti prie Volgos. Likę torkai susiliejo su kitais vietiniais gyventojais.

Po torkų Ukrainos toponimikoje liko daug pavadinimų: upeliai  ir , kelias palei Tetligos upę , miestas , kaimai .

## Nuorodos

* *Мавродина Р. М.* Киевская Русь и кочевники (печенеги, торки, половцы): Историографический очерк / Отв. ред. В. М. Панеях. Ленингр. отд-ние Института истории СССР АН СССР.. – Л.: Наука, Ленингр. отд-ние, 1983. – 88 с. – 12 500 экз. (обл.)
* *Барсов Н. П.* Очерки русской исторической географии. – 1873.
* *Голубовский П. В.* Печенеги, торки и половцы до нашествия татар . – К., 1884.
* Торки // Энциклопедический словарь Брокгауза и Ефрона: В 86 томах (82 т. и 4 доп.). – СПб., 1890–1907.
Gelsvoji viksva

**Gelsvoji viksva** (*Carex flava*) – viksvuolinių (*Cyperaceae*) šeimos viksvų (*Carex*) genties augalas. Savaime paplitęs Šiaurės Amerikoje, Vakarų ir Centrinėje Azijoje, Centrinėje ir Pietvakarių Europoje, taip pat ir Lietuvoje.

## Augavietės

Auga šlapiose pievose, pamiškėse, pelkių pakraščiuose. Mėgsta saulėtas, atviras vietas ar dalinį šešėlį, seklų vandenį. Randama 0-2000 m aukštyje.

## Biologija
Tai daugiametis, 10-75 cm aukščio tankiakeris žolinis augalas. Turi trumpą šakniastiebį be palaipų. Šaknys siekia iki 20 cm gylį. Stiebas status, su trimis aštriomis briaunomis. Lapai plokšti, 4-5 mm pločio, 5-30 cm ilgio, gelsvi.

Žiedynkotis iki 18,5 cm ilgio ir 2-4,5 mm pločio, ilgesnis už žiedyną. Žiedyno viršūninė varputė stati, 9-22 mm ilgio ir 1-3 mm pločio, kuokelinė, žydėjimo metu aptekusi dulkinėmis, vėliau su sausomis pažiedėmis. Po ja yra 2-5 rutuliškos, 8-22 mm ilgio ir iki 12 mm pločio piestelinės varputės, kurių žiedai turi po tris piesteles. Kuokeliniai žiedai turi po tris kuokelius, kurių dulkinės 1-2,1 mm ilgio.

Žydi gegužės-birželio mėnesiais. Piestelinėse varputėse peržydėjus augalui išauga gana dideli, gysloti, 5-7 mm ilgio, geltoni maišeliai su išlinkusiais, 1,3-2,7 mm ilgio snapeliais. Vaisius – iki 2 mm ilgio riešutėlis. Vaisius išnešioja vanduo, tačiau gali būti ir paukščiai ar žinduoliai. Kadangi šakniastiebis trumpas, gali būti, kad dauginasi tik sėklomis.

Augalo chromosomų rinkinys diploidinis, 2n = 60. Dažnai auga su kitų rūšių viksvomis ir sudaro hibridus.

Gelsvoji viksva panaši į dirvoninę viksvą (*C. viridula*), tačiau skiriasi platesniais lapais, didesniais maišeliais.

## Nuorodos
* Gelsvosios viksvos mokslinis lotynų kalba pavadinimas ir sinonimai per Theplantlist.org  (anglų k.)''
* Gelsvosios viksvos porūšiai, varietetai ir formos per Tropicos.org (anglų k.)
* Carex flava – Flora of North America (anglų k.)
* Carex flava – Minnesota department of natural resources (anglų k.)
* Carex flava – Wilde planten in Nederland en België  (olandų k.)

## Literatūra

* Vasarą žydintys augalai, Ramunėlė Jankevičienė, Vilnius, Mokslas, 1987, 194 p.
Putin chuilo!

**Putin chuilo!** (, ) – per 2014 m. Krymo krizę ukrainiečių sukurta daina.

Ši daina buvo perdaryta iš senos futbolo klubo Charkovo „Metalìst“ sirgalių skanduotės apie klubo Kijivo „Dinamo“ prezidentą Igorį Surkisą. Pirmą kartą nuskambėjo per futbolo komandų Charkovo „Metalìst“ ir Donecko „Šachtar“ sirgalių demonstraciją prieš Rusijos karinę intervenciją Ukrainoje Charkove 2014 m. kovo 30 d. Vėliau skanduotę perėmė kiti Ukrainos futbolo klubai ir plačioji visuomenė.

2014 m. gegužę šią dainą viešai dainavo Ukrainos parlamento narys Olegas Liaško, o 2014 m. birželio 14 d. drauge su protestuotojais prie Rusijos ambasados Kijive ją dainavo ir laikinai einantis Ukrainos užsienio reikalų ministro pareigas Andrijus Deščicia. Tai sukėlė Rusijos Federacijos pasipiktinimą ir diplomatinį skandalą.

## Dainos tekstas

*Pu-tin chui-lo, <br />la-la-la-la-la-la-la-la<br />la-la-la-la-la-la-la-la<br />la-la-la-la-la-la-la-la*

## Galerija

File:Putin khuilo at NSC Olimpiyskiy.webm|Dainos atlikimas
File:ПТН-ХЛО.JPG|Valstybiniai numeriai
File:ПТН ХЛО-label on car - Poland 2014.jpg|Automobilio tiuningas
File:Anti-Putin graffiti in Luhansk, April 2014.jpg|Užrašai ant garažo
File:PTN KhYLO 1.jpg|„ПТН X&#774;ЛО“, kampanija „Nepirk prekės rusiškos“, Brovarai (Ukraina).


## Taip pat skaitykite
* Russkij vojennyj korabl, idi na chuj!

## Išnašos
Anne-Karine Strøm

**Anne-Karine Strøm** (g. 1951 m. spalio 15 d. Osle) – norvegų dainininkė, tris kartus atstovavusi Norvegijai Eurovizijos dainų konkurse (1973, 1974 ir 1976 m.).

1970 metais išleido debiutinį singlą „Regndråper faller i mitt hår“, kuris tapo populiarus Norvegijoje.

Per pastaruosius 20 metų dirbo žurnaliste. Ji taip pat parašė 10 knygų ir išleido penkis solinius albumus.

## Diskografija

### Albumai
* 1971 – *Drømmebilde*
* 1976 – *Anne Karine*
* 1978 – *Album*
* 1982 – *Casablancas døtre*
* 1986 – *Landet utenfor*

## Nuorodos

* Anne-Karine Strøm svetainėje *[[Internet Movie Database]]*

|-
Torčeskas

**Torčeskas** (; *Торцкь, Торцьскъ*) – buvęs miestas Parosyje, juodkepurių () sąjungos (dalis torkų) sostinė.

Stovėjo teritorijoje, kurią Kijevo Rusios kunigaikščiai XI a. buvo paskyrę torkams gyventi. Torčeske buvo kunigaikščio sostinė bei Rusios įgula. Šis įtvirtintas miestas buvo svarbus punktas Rusios gynyboje nuo polovcų.

Pirmas žinomas Torčesko paminėjimas šaltiniuose yra 1093 m. pasakojimas apie polovcų įsiveržimą į Rusią. Tada miesto gyventojai įnirtingai priešinosi polovcams ir siuntė pagalbos prašymus į Kijevą. Nesulaukę paramos gyventojai pasidavė klajokliams, kurie Torčeską sudegino, o gyventojus išsivedė į nelaisvę.

1161 m. Torčeskas jau buvo kunigaikščio sostinė, jame sostą buvo užėmęs Riurikas Rostislavovičius.

XII a. pabaigoje ir pirmuosius XIII a. dešimtmečius Torčeskas metraščiuose buvo retai minimas, nors buvo kunigaikščio sostinė. Pvz., jame kunigaikščiavo Jurijaus Dolgorukio sūnus Michalko, kuris vėliau prie Torčesko prijungė Perejeslavlio kunigaikštystę. 1227 m. Haliče praradęs valdžią Mstislavas Mstislavičius įsikūrė Torčeske, kur netrukus ir mirė. Apie 1231 m. Torčeską užvaldė Danielius Haličietis ir valdžią jame perdavė Mstislavo sūnums. 1232 m. Torčeskas kartu su visu Parosiu buvo prijungtas prie Danieliaus Haličiečio valdų.

Metraščiuose Torčeskas paskutinį kartą buvo minėtas 1234 m., kai ties jo sienomis įvyko eilinis Rusios kariuomenės mūšis su polovcais.

Torčeskas buvo sunaikintas mongolų užkariavimo metu, ir jo niekas neatkūrė.

## Geografija
Tyrinėtojai su metraščių Torčesku sieja didelę, apie 90 ha ploto miestavietę () už 38 km į rytus nuo Bila Cerkvos, tarp Olšanicios () ir Šarkių () kaimų Rokytnės rajone (Kijevo sritis).
Miestavietę sudaro viena buvusi įtvirtinta aptverta 1400 m ilgio zona ir dvi segmento formos buvusios įtvirtintos vidinės zonos. B. Rybakovo kasinėjimai parodė, kad tai buvo stambus berendėjų miestas, kurio detinecas buvo rusų kvartalas. Matyt, jame buvo rusų kunigaikščių rezidencija. Didžioji dauguma archeologinių radinių iš XII–XIII a., manoma, kad tai buvo miesto klestėjimo laikai..

Miestą supo tankus neįtvirtintų gyvenviečių tinklas.

## Nuorodos
Fiat 238

**Fiat 238** – furgonas, kuris buvo leidžiamas „Fiat“ kompanijos nuo 1969 iki 1983 metų.

Automobilis pirmą kartą buvo parodytas 1967 metais kaip logiškas modelio Fiat 1100T pratęsimas. Automobilio važiuoklės konstrukcija buvo pilnai paimta iš automobilio Autobianchi Primula („Fiat“ padalinys).

1974 metais į pamainą 238 modeliui buvo išleistas Fiat 242 su galingesniu benzininiu varikliu, ir pasirinktinai – su dyzeliniu varikliu. Tačiau sekančio modelio išėjimas nepaveikė Fiat 238 populiarumo ir kompanija nusprendė tęsti modelio gamybą. Be to, 242 modelio benzininis variklis buvo pradėtas montuoti ir 238 modeliuose.

1981 metais 238 modelį pakeitė Ducato modelis, tačiau 238 modelis buvo gaminamas iki 1983 metų.

## Varikliai
* 1197 kub. cm, benzininis, 43 a.j.
* 1438 kub. cm, benzininis, 45 a.j. (ir 51 a.j. galingumo variantas, skirtas greitajai pagalbai).

## Nuorodos
* Atstatytas Fiat 238 Caravan Izraelyje
Jan Johansen

**Jan Christian Johansen** (g. 1966 m. sausio 9 d. Stokholme) – švedų dainininkas. Jo tėvas yra džiazo muzikantas Egil Johansen. Johansen atstovavo Švedijai 1995 m. Eurovizijos dainų konkurse su daina „Se på mig“ ir su 100 taškų užėmė trečią vietą. Daina net 30 savaičių išbuvo Švedijos radijo viršūnėje.

Johansen dalyvavo *Melodifestivalen* (švedų atranka į Euroviziją) tris kartus: 2001 metais su daina „Ingemansland“ užėmė 4 vietą, 2002 m. su daina „Sista andetaget“ – septintą ir 2003 m. su Pernilla Wahlgren atlikęs kūrinį „Let Your Spirit Fly“, užėmė antrąją vietą.

## Diskografija
* *Johansen* (1995)
* *Johansen 2* (1996)
* *Roll tide Roll* (1997) (Jan Johansen, Egil Johansen ir Brazz Brothers)
* *Se på mig* (1998)
* *Fram till nu* (2001)
* *Hela vägen fram* (2002)
* *X My Heart* (2003)
* *Let Your Spirit Fly* (2003)
* *Jan Johansen hits* (2006)
* *Minnen* (2009)
* *En ny bild av mig* (2010)

## Nuorodos

* Atlikėjo tinklalapis

|-
Enrique Peña Nieto

**Enrique Peña Nieto** (g. 1966 m. liepos 20 d.) – 57-asis Meksikos prezidentas. E. Pieto šias pareigas pradėjo eiti 2012 m. gruodžio 1 d. Politikas priklauso Institucinei revoliucinei partijai. Nuo 2005 iki 2011 m. buvo Meksiko valstijos vadovu.

E. Nieto prezidento poste pakeitė Felipe Calderón ir sugrąžino šalies valdymą 71 metus valdžiusiai kairiojo centro partijai.

## Šaltiniai

|-
Bruno Platter

**Brunas Pliateris** (; g. 1944 m. kovo 22 d. Pietų Tirolis, Italija) – 65-asis ir dabartinis Vokiečių ordino didysis magistras, išrinktas 2000 m. rugpjūčio 25 d.

Įstojo į ordiną 1963 metais. 1964 m. rugsėjo 12 d. pradėjo mokytis teologijos. Baigęs mokslus 1969 m. rugsėjo 29 d. įžengė į kunigystę ir pradėjo tarnauti Pietų Tirolyje. Čia be kitų dalykų, jis valdė provinciją ir buvo Insbruko universiteto teologijos daktaras. Nuo 1974 iki 2000 metų buvo konvikto (Katalikų seminarijos privati seminarija mokykla) rektoriumi Bolcane.

2000 m. rugpjūčio 25 d. buvo išrinktas Vokiečių ordino didžiuoju magistru. 2000 m. spalio 29 d. nuo Brikseno vyskupo gavo abato laipsnį.

## Nuorodos

* Bruno Platter auf Orden-Online
1210 (albumas)

**„1210“** – 5-asis studijinis grupės „Lemon Joy“ albumas, išleistas 2006 m. kovo 31 d. Albumo singlais tapo dainos „Ar verta laukt, kol užsidegs žalia šviesa“, „Pirmosios gėlės (Baltoj tyloj)“, „Ne apie mus (Koks pašėlęs tempas)“, „Ten, kur mylėjau“, „Arčiau“, „Viskuo tikiu“. Pastarajai dainai buvo nufilmuotas vaizdo klipas. Albumas buvo tarp pretendentų tapti geriausiu metų albumu „Bravo“ ir „Radiocentro“ apdovanojimuose, kuriuose nusileido tik SEL albumui „Muzika“.

Šis albumas buvo pirmasis nuo 1999 metų „Mylėt tave taip beprotiška ir keista“ grupės albumas su naujomis autorinėmis dainomis, nes 2001 m. išleistame „REstart“ buvo įrašyti „koveriai“. 2004 m. buvo išleistas geriausių dainų rinkinys „Electropop“.

„1210“ muzikos kritikai ir gerbėjai vadina vienu geriausių albumų „Lemon Joy“ diskografijoje. Albumo kūrinius grupė nuolat įtraukia į savo koncertus. 2021 m. šis albumas buvo perleistas pavadinimu „2021“ dvigubos vinilo plokštelės ir skaitmeniniu formatais. Perleistas albumas papildytas naujai sukurtais „Happyendless“, Andriaus Mamontovo, Leono Somovo ir GeraiGerai remiksais.

2018 m. išleistame „Lemon Joy“ rinktiniame albume „Svarbiausios dainos“ yra trys šio albumo kūriniai – „Ar verta laukt kol užsidegs žalia šviesa“, „Toli“ ir „Arčiau“.

## Dainų sąrašas

## Išnašos

## Nuorodos

* „1210“ Discogs svetainėje
REstart

**„REstart“** – 4-asis grupės „Lemon Joy“ studijinis albumas, išleistas 2001 m.

## Dainų sąrašas

## Nuorodos

* „REstart“ Discogs svetainėje
Blue System

**„Blue System“** – buvusi vokiečių europop grupė, susikūrusi 1987 m. Bonoje, Šiaurės Reine-Vestfalijoje, Vokietijoje ir iširusi 1998 m.

## Diskografija
;Studijiniai albumai

* *Walking On A Rainbow* (1987)
* *Body Heat* (1988)
* *Twilight* (1989)
* *Obsession* (1990)
* *Seeds Of Heaven* (1991)
* *Déjà Vu* (1991)
* *Hello America* (1992)
* *Backstreet Dreams* (1993)
* *21st Century* (1994)
* *X-Ten* (1994)
* *Forever Blue* (1995)
* *Body To Body* (1996)
* *Here I Am* (1997)

## Nariai
*Dieter Bohlen – pagrindinis vokalas, gitara, klavišiniai (1986–1998)
*Joachim Vogel – ritminė gitara (1986–1990)
*Frank Otto – būgnai (1986–1988)
*Husnu Baylav (Snoopy) – būgnai (1988)
*Michel Rollin – būgnai (1989–1998)
*Joachim Strieben - klavišiniai (1989-1998)
*Lutz Krüger – vokalas (1990–1991)
*Wolfgang Fritsch – ritminė gitara (1990–1996)
*Fritz Graner – klavišiniai (1991–1998)
*Dirk Sauer – vokalas (1992–1994)
*Thorsten Feller – vokalas (1994–1996)
*Lars Illmer – vokalas  (1997–1998)
Lulu (dainininkė)

**Lulu** (tikr. vardas – *Marie McDonald McLaughlin Lawrie*; g. 1948 m. lapkričio 3 d. Lenokstaune, Rytų Danbartonšyre) – Škotijos dainininkė ir aktorė, geriausiai žinoma dėl hitu tapusios dainos „To Sir With Love“.

1969 metais atstovavo Jungtinei Karalystei Eurovizijos dainų konkurse, kuriame su daina „Boom Bang-a-Bang“ užėmė pirmą vietą.

2000 metais Lulu apdovanota Britų imperijos ordinu. 2003 metais išleido autobiografiją „Don’t Wanna Fight No More“. Šiuo metu atlikėja dirba BBC radijo laidų vedėja.

## Diskografija
* 1965 – *Something to Shout About*
* 1967 – *Love Loves to Love Lulu*
* 1967 – *To Sir, with Love*
* 1969 – *Lulu’s Album*
* 1969 – *New Routes*
* 1970 – *Melody Fair*
* 1970 – *It’s Lulu*
* 1971 – *The Most of Lulu*
* 1973 – *Lulu (aka: The Man Who Sold The World)*
* 1976 – *Heaven and Earth and the Stars*
* 1978 – *Don’t Take Love For Granted*
* 1980 – *The Very Best of Lulu*
* 1981 – *Lulu*
* 1981 – *Take Me to Your Heart Again*
* 1984 – *Shape Up and Dance*
* 1993 – *Independence*
* 1997 – *Absolutely Lulu*
* 2002 – *Together*
* 2003 – *The Greatest Hits*
* 2004 – *Back on Track*
* 2005 – *A Little Soul in Your Heart*
* 2007 – *The Atco Sessions 1969–1972*

## Nuorodos

* Atlikėjos tinklalapis

|-
Deftones

**„Deftones“** – amerikiečių post-metal grupė, susikūrusi 1988 metais Sakramente, Kalifornijoje, JAV.

## Grupės sudėtis

;Dabartiniai narai
* Chino Moreno – vokalistas (1988–dabar)
* Stephen Carpenter – gitaristas (1988–dabar)
* Sergio Vega – bosistas (2009–dabar)
* Abe Cunningham – būgnininkas (1988–1990, 1993–dabar)
* Frank Delgado – Klavišininkas (1998–dabar)

;Buvę nariai
* Dominic Garcia – bosistas (1988–1990), būgnininkas (1990–1991)
* Chi Cheng – bosistas (1990–2008)
* John Taylor – būgnininkas (1991–1993)

## Diskografija

**Studijiniai albumai**

* *[[Adrenaline (albumas)|Adrenaline]]* (1995) (Maverick Records)
* *[[Around the Fur]]* (1997) (Maverick Records)
* *[[White Pony]]* (2000) (Maverick Records)
* *[[Deftones (albumas)|Deftones]]* (2003) (Maverick Records)
* *[[Saturday Night Wrist]]* (2006) (Reprise Records)
* *[[Diamond Eyes]]* (2010) (Reprise Records)
* *[[Koi No Yokan]]* (2012) (Reprise Records)
* *[[Gore (Deftones albumas)|Gore]]* (2016) (Reprise Records)
* *Ohms* (2020) (Reprise Records)
* *Private Music* (2025) (Reprise Records)

## Nuorodos

* Oficiali svetainė (anglų k.)
* Deftones last.fm svetainėje
* Deftones Discogs svetainėje
American Pearl

**„American Pearl“** – amerikiečių sunkiojo roko grupė, susikūrusi 1997 m. Los Andžele, Kalifornijoje ir iširusi 2002 m.

## Grupės sudėtis

;Buvę nariai
* Kevin Roentgen – vokalistas (1997–2002)
* Kevin Quinn – gitaristas (1997–2002)
* Rodney Rocha – bosistas (1997–2002)
* Noah Shain – būgnininkas (1997–2002)

## Diskografija

**Studijiniai albumai**

* *[[American Pearl (albumas)|American Pearl]]* (2000) (Wind-Up Records)

## Nuorodos

* American Pearl last.fm svetainėje
* American Pearl Discogs svetainėje