Gudgaliai (Kretinga)

**Gudgaliai** (**Drabiškiai, Gudeliškiai, Gudai**) – buvę kaimas ir palivarkas pietrytinėje Kretingos rajono savivaldybės dalyje, 7 km į pietvakarius nuo Kartenos, kairiajame Minijos krante.

## Etimologija

Vietovė rašytiniuose šaltiniuose vadinama Drabiškiais arba Gudeliškiais (), Gudais (), Gudgaliais (, ). Vietovardis kilo iš asmenvardžio *Gudas* daugiskaitos formos.

## Geografija

Kaimavietė yra Minijos kairiajame krante, iš pietų ir rytų pusių juosiama Kartenalės II ir Kartenalės I upelių. Pietinę, centrinę, rytinę ir šiaurinę dalį apima Mišučių miškas, pietvakariuose plyti Minijos slėnis, likusioje dalyje – dirbami ir dirvonuojantys laukai. Šiaurinė kaimavietės dalis priklauso Nausodžiui, rytinė ir pietrytinė – Budriams, pietvakarinė – Kalno Grikštams, likusi – Valstybinių miškų urėdijai. 

Per kaimavietę praeina rajoniniai keliai Kretinga–Raguviškiai–Budriai (2312) ir Raguviškiai–Baubliai–Žutautai (2314). Vakarinėje dalyje, miške yra kelios betoninės Molotovo linijos atspariosios ugniavietės (dotai), Kalno Grikštų piliakalnis su priešpiliu, Kalno Grikštų II piliakalnis, rytiniame pakraštyje – Kačaičių kapinynas.

## Istorija

Kaimas įsikūrė XVI a., palivarkas – XVII a. pr., priklausė Kartenos dvarui. Dvasiniais gyventojų reikalais iš pradžių rūpinosi Salantų, o nuo 1634 m. – Kartenos bažnyčios kunigai.

Drabiškių arba Gudeliškių palivarkas minimas Naugarduko vaivados Mykolo Sapiegos 1634 m. birželio 27 d. Varšuvoje pasirašytoje privilegijoje, kuria naujai įkurtos Kartenos bažnyčios klebonijai dovanojo kelis kaimus. 1717–1718 m. palivarkas vadinamas Naująja Kartena arba Mišučiais (), Mišučių dvaru (), 1718 m. minima Kazimiero Jono Sapiegos Mišučių dvarui priklausanti Gudų vaitija. Vaitijos valstiečiai 1717–1718 m. apskundė K. J. Sapiegai palivarko valdytoją Juozapą Korviną-Petrauską, kaltindami jį juos nuskurdinus nuolat didinant činšą, nusavinant turtą, reikalaujant įvairių neteisėtų pajamų ir dovanų.

XVIII a. IV ketv. kaimas vadinamas Drabiškiais arba Gudeliškiais, 1846 m. – Gudais, kuriuose buvo 5 dūmai. XIX a. vidurio bažnytinėse metrikose ir XIX a. II pusės Rusijos imperijos kariuomenės generalinio štabo karininkų parengtuose Kretingos apylinkių topografiniuose žemėlapiuose vietovė vadinama Gudgaliais (žemėlapiuose klaidingai įrašyta ). Pietinėje kaimo dalyje plėšininėje žemėje šalia Kačaičių XVIII a. pab. – XIX a. pr. susiformavo dviejų vienkiemių užusienis, pavadintas Mažaisiais Kačaičiais, šalia kurių Mišučių dvaras apie 1830 m. užtvenkė Kartenalės II upelį ir pastatė medinį vandens malūną. 

Vykdant baudžiavos panaikinimo reformą kaimas tarp 1861–1870 m. buvo panaikintas, jo žemėje įkurtas Mišučių dvaro Notiškės (Notaniškių) palivarkas, o rytinė dalis parduota iš baudžiavos paleistiems valstiečiams ir prijungta prie Kačaičių kaimo. Palivarko sodyba iškilo Kartenalės II upelio dešiniojo kranto aukštumoje, Mažųjų Kačaičių užusienio vietoje, šalia vandens malūno.

Istorinę kaimavietę liudija Budrių (buv. Kačaičių) kaime išlikę primiršti vietovardžiai: Gudgalis (), Gudgalio pievos () ir Gudgalio ganyklėlė ().

## Kultūros paveldas
* Piliakalnis su priešpiliu
* Piliakalnis II
* Kapinynas (IX–XIII a.)
* Senosios kapimo kapinės, vad. Senkapiais (XVI–XVIII a.)

## Šaltiniai

## Nuorodos
* [Gudai arba Gudgaliai – budriškių atmintyje išlikęs kaimas. – [Švyturys (Kretinga)|Švyturys]. – 2019 m. balandžio 6 d.]