open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Moldavija vaikų Eurovizijos dainų konkurse

**[[Moldavija]]** **[[Vaikų Eurovizijos dainų konkursas|vaikų Eurovizijos dainų konkurse]]** debiutavo 2010 m. ir pirmu bandymu užėmė 8 vietą.

## Dalyvavimas

## Balsavimų istorija 2010–2013 m

### Taškai nuo Moldovos į…

### Taškai Moldovai nuo…

## Taip pat skaitykite
* Moldavija Eurovizijoje
* Gagaūzija Turkivizijoje

## Nuorodos
* Vaikų Eurovizijos oficiali svetainė
Vladimir Arzumanian

**Vladimir Arzumanyan** (g. 1998 m. gegužės 26 d. Stepanakerte, Kalnų Karabache) – Armėnijos dainininkas. Vaikų „Eurovizijos“ konkurse su daina „Mama“ () atstovavo Armėnijai. Finale Vladimiras laimėjo ir tapo pirmu armėnu, kuris laimėjo „Eurovizijos“ konkursą. Dainos prodiuseris – armėnų kilmės muzikos prodiuseris DerHova.

## Biografija
Gimė ir užaugo muzikos pedagogų šeimoje. Profesionaliai muzika užsiima nuo 6 m. Dainas atlieka armėnų, rusų ir anglų kalbomis.

Mokosi Ch. Aboviano mokykloje.

Karatė rudo diržo savininkas, žaidžia futbolą.

## Pasiekimai
* Konursas «Детская Новая Волна», 3 vieta (2010 m.)
* Armėnijos festivalis «Карот», diplomantas
* Arno Babadžaniano vardo festivalio diplomantas

## Šaltiniai

|-
Hirdas (reikšmės)

Žodis *hirdas* gali reikšti:

* hirdas – Norvegijoje karaliaus ar didiko (jarlo, hersiro) ginkluota palyda arba karaliaus gvardija ar karaliaus dvaro svita;
* hirdas – dvarfų monolitinė rikiuotė, falanga maginėje fantastikoje;
* Hirdas – sukarinta kolaborantų organizacija Norvegijoje Antrojo pasaulinio karo metais;

Taip pat *Hird* yra pavardė. Pvz.:
* *Laura Hird* (g. 1966 m.) – škotų prozaikė, rašanti romanus ir apsakymus;
* *Thora Hird* (1911–2003) – anglų aktorė;
* *Harold James Hird* (g. 1942) – Australijos politikas.
Julius Kazlauskas

**Julius Kazlauskas** (1913 m. lapkričio 10 d. Nociūnuose, Kriukų valsčius – 2001 m. vasario 2 d. Vilniuje) – Lietuvos gydytojas helmintologas, mikrobiologas, habilituotas veterinarijos mokslų daktaras.

## Biografija
1934 m. baigė Gruzdžių aukštesniąją gyvulininkystės mokyklą. 1934–1935 m. Ukmergės apskrities veterinarijos technikas. 1937–1938 m. Radviliškio miesto gyvulių skerdyklos vedėjas. 1938–1940 m. Kauno apskrities veterinarijos technikas.

1940–1946 m. Lietuvos veterinarijos akademijos Serologijos instituto vyr. laborantas. 1947 m. baigė Lietuvos veterinarijos akademiją, įgijo veterinarijos gydytojo specialybę. 1947–1948 m. LSSR žemės ūkio ministerijos Veterinarijos valdybos veterinarijos gydytojas-epizootologas. 1949–1952 m. Žemės ūkio instituto Veterinarijos mokslinio tyrimo stoties vedėjas, direktoriaus pavaduotojas mokslui. 1952–1956 m. dirbo Gyvulininkystės ir veterinarijos, 1956–1959 m. Biologijos, nuo 1959 m. Zoologijos ir parazitologijos institute.

1955 m. Biologijos instituto mokslinėje taryboje apgynė biologijos mokslų kandidato disertaciją „Arklių helmintų fauna Lietuvos TSR“ (mokslinis vadovas Pranciškus Šivickis). Disertacijoje aprašė Lietuvos arklių helmintus, jų paplitimą, arklių užsikrėtimo intensyvumą. Pateikė užsikrėtimo helmintais sezoniškumo analizę, pasiūlė helmintozių profilaktikos ir kovos priemonių. Vėliau tyrė naminių paukščių ir laukinių žinduolių helmintų fauną, ekologiją, išaiškino gamtinius trichineliozės židinius.

Nuo 1963 m. parazitologijos specialybės vyresnysis mokslinis bendradarbis. Skaitė pranešimus moksliniuose renginiuose Rusijoje, Baltarusijoje, Estijoje, Ukrainoje ir kitur. Paskelbė daugiau kaip 60 mokslo ir mokslo populiarinimo straipsnių ir keletą knygelių. Buvo Lietuvos helmintologų draugijos valdybos, Lietuvos teriologų draugijos narys, nuo 1993 m. Baltijos parazitologų draugijos narys. Aktyviai dalyvavo Gamtos apsaugos draugijos veikloje.

## Bibliografija
* Parazitų žala gyvulininkystei ir pagrindiniai arklių vidaus parazitai, 1950 m.
* Pažinkime gyvulių bei paukščių parazitus ir kovokime su jais kolūkių gyvulininkystės fermose, 1952 m., su J. Kairiūkščiu
* Kovokime su gyvulių vidaus parazitais, 1955 m.
* Apsaugokime gyvulius ir paukščius nuo apsikrėtimo parazitiniais kirminais, 1955 m., su A. Daškevičiumi
* Arklių helmintozės ir kova su jomis, 1956 m.
* Gyvulių ir paukščių helmintozės, 1961 m., su Juliu Pagiriu ir Mykolu Rauckiu
* Žąsų auginimas, 1963 m., su K. Jackūnu
* Helmintozės, bendros žmogui ir gyvuliams, 1965 m., su Stasiu Biziulevičiumi
* Ančių auginimas, 1966 m., su kitais
* Akademikas Pranciškus Šivickis, 1980 m., bendraaautoris
* Ignalinos atominės elektrinės landšaftų zoocenozių bazinė būklė (ser. „Šiluminė energetika ir aplinka“, t. 7, 1989 m., rusų k.) vienas autorių

## Šaltiniai
Hirdas

**Hirdas** – aukšto asmens (karaliaus) ginkluotų vyrų palyda (hirdmanai ar huskarlai), vėliau – karaliaus kariuomenės branduolys (gvardija), taip pat – karaliaus dvaro svita. Pagal funkcijas artimas slavų družinai.

Pirmiausia Norvegijoje *hirdu* () vadino aukšto asmens ginkluotų vyrų palydą. Vėliau hirdu ėmė vadinti karaliaus kariuomenės branduolį (gvardiją) ir net karaliaus dvaro svitą.

Terminas kilęs iš , o šis galbūt iš  'šeimynykščiai, šeima, palyda, dvaras (svita)' ar seno germaniško atitikmens *heirat* 'santuoka', kur abu žodžiai galbūt galėjo reikšti ir 'vyrų grupė'. Terminas *hird* buvo dažnai naudojamas skandinavų sagose ir įstatymų rinkiniuose. Sagos buvo daugiausia užrašytos XII a. naudojant to meto kalbą, tad *hird* yra viduramžių terminas. Nėra aišku, kokį dar senesnį terminą jis pakeitė, nors danų šaltiniuose Knutą Didįjį lydėję kariai vadinti *hlid* ar *lið*.

Valdant Norvegijos karaliui Hokonui IV (; 1204–1263) Norvegijos hirdas nebuvo vien karinis darinys. Jame atsirado padaliniai su žemynui būdinga paskirtimi:
* *kertilsveinr* (pažodžiui 'žvakių vyrai') – hirdo ceremonijose laikydavo žvakes, lyginami su ginklanešiais;
* *hirdmenn* – eiliniai profesionalūs kariai;
* *skutilsveinr* (pažodžiui *stalo vyrai*) – riterių atitikmuo.
* *gestir* – nekilmingi vyrai, gaudavę perpus mažesnę algą, veikę kaip savotiška žvalgybos tarnyba. Jie negalėdavo sėdėti prie vieno stalo su karaliumi, išskyrus Kalėdas ir Velykas, kai susirinkdavo visas hirdas ir skaitydavo hirdo įstatymų kodekso () ištraukas.

Iš aukštesnės padėties hirdo narių atrinkdavo žmones, kuriuos paskirdavo veikti kaip karaliaus atstovus (pareigūnus). Pareigūnus, paskirtus ne iš hirdo, paprastai įtraukdavo į hirdą.

Valdant Hokonui V (; 1299–1319) vietoj skandinaviškų titulų ėmė naudoti žemyninės kilmės titulus. Norvegijos karaliaus hirdas buvo laikomas lygiųjų bendruomene, riteriška karių korporacija, kurioje karalius, atseit, tebuvo pirmas tarp lygių.

## Kitos ''hirdo'' prasmės
Šiuo žodžiu Antrojo pasaulinio karo metais vadinta sukarinta organizacija Norvegijoje. 

Maginės fantastikos literatūroje *hirdu* kartais vadina dvarfų falangą.

## Nuorodos
Bartaška

;Bartaška
* Nojus Bartaška (**Bartas**) – dainininkas, atstovavęs Lietuvai Vaikų Eurovizijos dainų konkurse;
;Bartaškienė
* Joana Bartaškienė – gimnastė, trenerė choreografė, sporto pedagogė;

Pavardė paplitusi keliose skirtingose vietovėse (Salakas, Varėna, Lygumai, Tauragė ir kt.). Kilusi iš , . Tai vardo *Baltramiejus* () trumpiniai.

## Šaltiniai
Vytautas Skuodis

**Vytautas Skuodis**:

* Vytautas Jonas Skuodis  – ornitologas, muziejininkas;
* Vytautas Skuodis  – geologas, disidentas.
Pajūralio dvaras

**Pajūralio dvaras** – dvaras, buvęs Pajūralyje.

## Istorija

Minimas nuo XVIII a. pradžios. 1606 m. dvaras priklausė Grigorijui Voiniatui, vėliau jį valdė Magnovskis, Ruščikas, Stongvilovičius, Pilsudskis. Pastarasis 1842 m. perdavė Stemplių dvaro savininkui Kazimierui Plateriui, kuris 1860 m. perleido savo sūnėnui, Vilkėno dvarininko Pranciškaus Platerio sūnui, Vladislovui Plateriui. Po baudžiavos panaikinimo, kai valstiečiai išsipirko savo turėtas žemes, Vladislovo Platerio Didžiojo Pajūrio dvarui liko 699 dešimtinės žemių ir 370 dešimtinių miško. Lietuvos Nepriklausomybės laike, vykdant žemės ūkio reformą dvaro centrui buvo palikta 80 ha, o kita išdalyta. Dvaro centrą nupirko iš Amerikos sugrįžęs Juozas Masaitis (1948 m. ištremtas į Sibirą).
Bartas

**Bartas** yra pavardė, pseudonimas.

## Pavardė
*Džonas Simonsas Bartas (g. 1930 m.), JAV rašytojas 
*Šarūnas Bartas (g. 1964 m.), kino filmų režisierius

## Slapyvardis
*Nojus Bartaška (g. 1996 m.), Vaikų Eurovizijos dainų konkurso (2010 m.) dalyvis, atstovavęs Lietuvai

## Personažai
*Bartas Simpsonas, maištingas, negerbiantis valdžios Simpsonų veikėjas.
Herkulanėjas

**Herkulanėjas**, *Herkulanumas*, *Herkulanas* (, ) – istorinis miestas pietų Italijoje netoli Vezuvijaus ugnikalnio ir dabartinio Neapolio miesto. Viduramžiais virš jo buvo pastatytas miestas, kurį dabar vadina Erkolanu.

## Miesto istorija
Senovės graikų istorikas Dionisijas Halikarnasietis teigia, kad miestą įkūrė graikų didvyris Heraklis (lot. Herkulis) . Kito istoriko Strabono teigimu, pirmąją gyvenvietę šioje vietoje įkūrė oskanai, vėliau teritoriją užėmė etruskai . Graikai čia įkūrė prekybinį uostą, kurį pavadino Heraklijonu. IV a. pr. m. e. Herkulanėją ėmė valdyti samnitai, kol 89 m. pr. m. e. jis buvo užimtas Sulos legato Tito Didijaus ir tapo romėnų provincijos miestu – municipija.

79 m. Vezuvijaus ugnikalnio išsiveržimas po maždaug 20 m storio pelenų sluoksniu palaidojo ne tik Herkulanėją, o sunaikino ir kitus aplinkinius miestus – Pompėjus, Oplontidę ir Stabijas. Herkulanėjas taip pat tapo įžymus dėl to, kad jame rasti po ugnikalnio išsiveržimo išlikę žmonių griaučiai buvo pirmieji romėnų radiniai, kurie leido mokslininkams pasinerti į tyrimus. Nuo 1981 m., kai buvo pradėti kasinėjimai, buvo rasta apie 300 griaučių, daugiausiai prie jūros, nes žmonės tuo metu evakavosi. Tyrimai parodė, kad 79 m. išsiveržimo metu 10 km aplink Vezuvijų buvo sukelta 250 laipsnių karščio banga, kuri sunaikino tokiu atstumu buvusią visą gamtą ir gyvybę.

1997 m. Herkulanėjas buvo įtrauktas į UNESCO Pasaulio paveldo sąrašą.

## Išnašos
Aleksandras Račkus

**Aleksandras Račkus** (1893 m. birželio 7 d. Čekiškėje – 1965 m. spalio 9 d. Čikagoje) – gydytojas, numizmatas, kultūros veikėjas, redaktorius.

## Biografija

1905–1907 m. mokėsi Kauno gimnazijoje. 1910 m. kartu su tėvu knygnešiu M. Račkumi išvyko į JAV, 1922 m. baigė Čikagos medicinos mokyklą, gavo medicinos ir chirurgijos daktaro laipsnį ir vertėsi gydytojo praktika Čikagoje. 1912 m. įstojo į Lietuvos vyčių organizaciją, vienas žurnalo „Vytis“ steigėjų, 1915–1916 m. jo pirmasis redaktorius. 1916–1917 m. leido ir redagavo humoro žurnalą „Laisvamanių žiedai“. 

1917 m. Čikagoje įkūrė Numizmatikos ir istorijos draugiją bei Lietuvių istorijos muziejų su didžiausia pasaulyje lietuviškos numizmatikos kolekcija. 1935–1940 m. gyveno Kaune, 1935 m. surengė savo kolekcijos parodą. Po parodos visus eksponatus už simbolinę kainą įsigijo Lietuvos švietimo ministerija. 1936–1938 m. tvarkydamas savo kolekciją, dirbo Vytauto Didžiojo kultūros muziejaus istorijos skyriuje, vėliau vertėsi privačia praktika, JAV konsulato gydytojas. 1938 m. su kitais Kaune įsteigė Lietuvių-amerikiečių draugiją, jos valdybos narys. 1940 m. grįžo į Čikagą, kur įsteigė Lituanistikos muziejų.

Rašė straipsnius periodiniams leidiniams „XX amžius“, „Kosmos“, „Naujoji Romuva“, „Trimitas“ ir kt. Lietuvių enciklopedijai rengė straipsnius istorijos, numizmatikos ir medicinos klausimais. Vienas pirmųjų ėmė rūpintis knygnešių atminimo įamžinimu, jų atsiminimų užrašymu. Nuo 1948 m. leido numizmatikos ir filatelijos žurnalą, rengė „Numizmatikos enciklopediją“.

 A. Račkus apdovanotas Vytauto Didžiojo 3-ojo laipsnio ordinu (1935) ir Šaulių žvaigždės medaliu (1939). 

## Bibliografija
* *Gudonai (Gotai), lietuvių tautos giminaičiai*, 1929 m.
* *Žinynas apie Lietuvos numizmatiką*, 1965 m.

## Šaltiniai
Kurėnų apylinkė

**Kurėnų apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas Lietuvos vidurio rytuose, dešiniajame Šventosios krante.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Deltuvos valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Ukmergės rajonui. 1954 m. prijungta dalis Varžų apylinkės, dalis Kunigiškių apylinkės, dalis Vidiškių apylinkės, dalis Gudelių apylinkės ir dalis Paužuolių apylinkės, o dalis Kurėnų apylinkės prijungta prie Laičių apylinkės. 1961 m. gruodžio 28 d. Kurėnų apylinkė performuota į Vidiškių apylinkę.

|-
| 1954-05-25  || || || Kalinino vardo ir „Gegužės 1-osios“ kolūkiai  || 
|-
| 1959-02-01  || 77,7 || || Kalinino vardo kolūkis, Ždanovo vardo kolūkis, „Gegužės Pirmosios“ kolūkis  || 1 miestelis, 33 kaimai, 21 vienkiemis
|}

## Šaltiniai
Bitininkai (Akmenė)

**Bitininkai** – buvęs kaimas Akmenės rajono savivaldybėje, 1 km į pietvakarius nuo Kivylių, pietrytinėje Kivylių tvenkinio pakrantėje.

## Etimologija

LDK laikais *[[bitininkai]]s* buvo vadinami valstiečiai, kurių prievolė buvo miškuose įrengti dreves, prižiūrėti bites ir kopti medų.

## Istorija

1966 m. prie Bitininkų prijungti Norbutai, tačiau vėliau Bitininkai kaip kaimas išnyko.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Candlelight Records

**Candlelight Records** – nepriklausoma įrašų kompanija, besiverčianti metalo muzikos įrašų leidyba.

## Atlikėjai
### Dabartiniai atlikėjai
* Abigail Williams
* Absu
* Afgrund
* Alarum
* Altar of Plagues
* Anaal Nathrakh
* Ansur
* Averse Sefira
* Belëf
* Blood of Kingu
* Blood Tsunami
* Carnal Forge
* Circle of Dead Children
* Claustrofobia
* Coprofago
* Corpus Christii
* Cruachan
* Dãm
* Daylight Dies
* Dead Beyond Buried
* Defiance
* Demonic Resurrection
* Dim Mak
* Diskreet
* Distorted
* Divinity
* Eastern Front
* Electro Quarterstaff
* Eternal Majesty
* Fear Factory
* Forest Stream
* Forgery
* Glorior Belli
* Gnaw Their Tongues
* Gorod
* Grimfist
* Havok
* Horned Almighty
* Ihsahn
* Illogicist
* Impaled
* In Battle
* Ingested
* Krieg
* Kryoburn
* Last House on the Left
* Limbonic Art
* Lover of Sin
* Malignancy
* Myrkskog
Førergarden

**Føregarden** – V. Kvislingo asmens sargybinių dalinys Vokietijos okupuotoje Norvegijoje. Tai buvo vienas iš kelių reguliarių *[[Hirdas (organizacija)|Hirden]]* dalinių. Jį sudarė 150 karių, kurie periodais po 6 mėn. saugodavo V. Kvislingą ir jo gyvenimo vietas.

1943 m. *Føregarden* tapo oficialia Norvegijos ginkluotųjų pajėgų dalimi, kartu su Rikshirdu, *Germanske SS Norge* ir kai kuriais Norvegijos policijos daliniais.

Šio dalinio kariai dėvėdavo kasdienes ir paradines uniformas:
* Kasdienė apranga – pilkai žalias munduras, slidininko kelnės ir furažka. Kairės rankovės žasto srityje nešiojo monogramą VQ (V. Kvislingo inicialai) ir *Nasjonal Samling* erelį su Saulės kryžiumi.
* Paradinė apranga – tamsiai mėlyni munduras, kelnės ir furažka su kutu. Ant abiejų apykaklių kampų – VQ monogramos. Ant dešinės rankovės žasto dalies – juodas apskritas antsiuvas su sidabriniu saulės ratu ir kalavijais.
Čepca

**Čepca** (, ) – upė Rusijoje; Viatkos kairysis intakas. Prasideda Permės krašte, Kamos aukštupio aukštumoje. Teka vakarų kryptimi per Udmurtiją ir Kirovo sritį, kerta Viatkos skliautagūbrį. Įteka į Viatką ties Kirovo Čepecku.

Čepca – tipinė lygumų upė: tėkmė lėta, gausu meandrų, slėnis platus, lėkštais šlaitais. Žemupyje upės slėnis susiaurėja nuo 5 iki 1 km, daug rėvų.

Upėje gausu žuvų (karšiai, lynai, šamai, lydekos, kuojos, ešeriai, starkiai ir kt.). Čepca laivybai tinkama 135 km nuo žiočių ruože. Prie upės įsikūrę Glazovo ir Kirovo Čepecko miestai.

## Šaltiniai
Čerčenas

**Čerčenas** () arba **Cemohė** () – upė vakarų Kinijoje, Sindziange, Tarimo baseine. Prasideda Arkatago kalnagūbryje, centrinėje Kunluno dalyje. Teka pietrytiniu Taklamakano dykumos pakraščiu. Įteka į Karaburankiolio ežerą. Labai vandeningais metais Čerčeno vanduo gali pasiekti Lobnoro ežero apylinkes.

Upės poplūdis būna vasarą. Žemupys didžiąją metų dalį būna sausas. Upės vanduo naudojamas Čerčeno oazės drėkinimui.

## Šaltiniai
Oplontis

**Oplontis** () buvo Romos imperijos laikų miestas netoli Pompėjos pietų Italijoje. Oplontis 79 m. rugpjūčio 24 d. Vezuvijaus išsiveržimo metu buvo padengtas kelių metrų storio pelenų sluoksniu. Archeologinių kasinėjimų metu atrasti radiniai saugomi Neapolio nacionaliniame istorijos muziejuje.

1997 m. kartu su Pompėja ir Herkulaniumu Oplontis buvo įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.
Stabijos

**Stabijos** () – istorinis Romos imperijos miestas netoli Pompėjos. Stabijos stūksojo ant 50 m aukščio kalvos priešais Neapolio įlanką. Kadangi miestas buvo vos 16 km nuo Vezuvijaus ugnikalnio, pastarojo išsiveržimo 79 m. metu miestas buvo sunaikintas po kelių metrų sluoksnio piroklasto pelenais.
Ona Voverienė

**Ona Brazauskaitė-Voverienė** (g. 1938 m. birželio 17 d. Raseiniuose) – lietuvių mokslininkė, profesorė, habilituota socialinių mokslų daktarė .

## Biografija
1956 m. eksternu baigusi Tytuvėnų vidurinę mokyklą, Vilniaus 31-ojoje technikos mokykloje įgijo pašto-telegrafo operatorės specialybę. 1968 m. Vilniaus universitete baigė anglų kalbos mokytojos specialybę.

Dirbo vertėja Sąjunginio elektros suvirinimo įrenginių mokslinio tyrimo instituto Vilniaus filiale, moksline referente Lietuvos buitinės chemijos Projektavimo-konstravimo biure, dėstytoja valandininke VU Pramonės ekonomikos, Finansų ir kredito, Darbo ekonomikos, Matematikos ir Gamtos fakultetuoe. 1971-1974 m. studijavo Sąjunginio mokslinės techninės informacijos instituto aspirantūroje. 1979 m. Leningrado kultūros institute apgynė pedagogikos mokslų kandidato disertaciją „Bibliografinių nuorodų statistinės analizės metodo taikymas vertinant mokslo darbų informacinio aprūpinimo efektyvumą“.

1980 m. O. Voverienė pradėjo dirbti VU Istorijos fakulteto Mokslinės informacijos katedroje vyresniąja dėstytoja. Nuo 1985 m. – docentė, 1995–2000 m. – Komunikacijos fakulteto Informacijos sistemų katedros profesorė.

Daugelio mokslinių straipsnių autorė, išleido 19 atskirų leidinių, tarp jų monografijas – „Informatikos teorinės minties raida Lietuvoje“ (1997), „Bibliometrija“ (1999) ir kartu su bendraautorėmis – „Lietuvos mokslinės mokyklos“ (2002).

Aktyviai dalyvauja visuomeninėje ir politinėje veikloje: yra Lietuvos moterų lygos pirmininkė, Tėvynės sąjungos narė, kandidatavo į Seimą.

## Nuorodos
* Gyvenimas man kaip jūros spalvota banga…  (Inteviu. XXI amžius)
* O.Voverienė: būti patriotu tapo nebemadinga (kasdien. lt)

## Šaltiniai
Čikojus

**Čikojus** (, ) – upė Rusijoje, Užbaikalės krašte ir Buriatijoje; Selengos dešinysis intakas. Prasideda Čikojaus kalnagūbryje, teka daugiausia vakarų kryptimi pietine Malchano kalnagūbrio pašlaite, viename ruože teka Rusijos-Mongolijos siena. Žemupyje upė vingiuota, skaidosi į protakas. Įteka į Selengą netoli Novoselenginsko gyvenvietės.

Didžiausias intakas – Menza (kairysis).

Upė užšąla spalio pabaigoje arba lapkritį, atitirpsta balandį arba gegužės pradžioje. Laivybai tinkama 152 km nuo žiočių ruože. Čikojaus slėnyje įsikūręs kalnų kurortas – Jamarovka.

## Šaltiniai
Mindaugas Malinauskas

**Mindaugas Malinauskas** (g. 1983 m. rugpjūčio 11 d.) – treneris, buvęs Lietuvos futbolininkas, žaidęs vartininko pozicijoje.

## Žaidėjo karjera
Profesionalią karjerą pradėjo Vilniaus "Žalgirio" komandoje, kurioje 2004 m. sirgalių buvo išrinktas geriausiu sezono "Žalgirio" žaidėju. Vėliau žaidė FBK Kaunas komandoje, iš kurios buvo skolinamas FK Šilutės ekipai. Legionieriaus karjerą pradėjo Latvijoje FC Tranzit komandoje, o 2010 m. išvyko į Vengriją, kur iš pradžių atstovavo Diósgyőri VTK, tačiau šiai iškritus į žemesnį Vengrijos čempionato divizioną, perėjo į Debreceni VSC klubą.

2013 m. rugpjūčio pradžioje pasirašė 1,5 m. sutartį su Klaipėdos "Atlanto" klubu.

2016 m. atstovavo Kazlų Rūdos „Šilą“. Su šia komanda tapo Pirmos lygos nugalėtoju.

2018 m. prisijungė prie Kėdainių „Nevėžio“ komandos.

Po 2019 m. sezono baigė profesionalo karjerą. 

## Lietuvos futbolo rinktinių žaidėjo karjera

* Yra žaidęs Lietuvos jaunimo iki 21 m. futbolo rinktinėje. 
* 2006 m. debiutavo Lietuvos nacionalinėje rinktinėje draugiškose rungtynėse su Albanijos komanda.

## Trenerio karjera
Baigęs futbolininko karjerą tapo treneriu, turi UEFA A trenerio licenciją.

2020 m. sausio pabaigoje tapo FK Riteriai vartininkų treneriu.

2025 m. buvo FK Transinvest vartininkų treneriu.

2024 ir 2026 m. treniravo Lietuvos jaunimo iki 21 m. futbolo rinktinės vartininkus.

## Pasiekimai
* Lietuvos čempionas: 2006, 2007 m.
* Vengrijos supertaurės laimėtojas: 2010 m.
* LFF superaturė: 2007 m.

## Šaltiniai

## Nuorodos
*
Kirsty Coventry

**Kirsty Coventry** (g. 1983 m. rugsėjo 16 d. Hararėje) – Zimbabvės plaukikė, olimpinių žaidynių čempionė ir prizininkė. Jai priklauso 7 iš aštuonių iš visos Zimbabvės sportininkų pelnytų olimpinių medalių. Pasaulio rekordininkė.

Nuo 2013 m. tarptautinio olimpinio komiteto narė, TOK sportininkų atstovų prezidentė.

## Pasiekimai

AFR – Afrikos rekordas, SF: PR – pusfinalyje pasiektas pasaulio rekordas, PR – pasaulio rekordas

## Šaltiniai
Česlovas Valdemaras Obcarskas

**Česlovas Valdemaras Obcarskas** (g. 1929 m. liepos 18 d. Navasoduose (Novasaduose), Utenos apskritis) – poetas, medikas

## Biografija
Būdamas moksleivis, 1944 m. kartu su seserim Emilija pasitraukė į Vokietiją, vėliau – į Angliją, ten 1952 m. baigė gimnaziją. Gavęs slaugos mediko diplomą, dirbo Kanadoje, taip pat Anglijoje – Liverpulio, Mančesterio, Londono ligoninėse (iki 1980 m.), žurnalo „Šaltinis“ redakcijoje (iki 1999 m.).

Rašė straipsnius, skelbė savo kūrybą išeivijos lietuvių spaudoje. Pasirašinėjo *V. Milašiaus*, *R. Geležinio* pseudonimais. Gyvena Notingame. Už darbą apdovanotas dviem medaliais.

## Kūryba
Eilėraščių rinkiniai: „Laikai neša žmones“ (1974), „Audrų išrauti medžiai“ (1988), rinktinė „Šviesos vandenynas“, poezijos rinkinys „Eilėraščiai vienišiems medžiams“ (1999).

## Šaltiniai
Radlinas

**Radlinas** – miestas pietų Lenkijoje, pasienyje su Čekija, 8 km į šiaurę nuo Silezijos Vodzislavo. Išvystyta anglies kalnakasyba.

## Istorija

Minimas nuo 1305 m., 1742 m. atiteko Prūsijai, 1922 m. Lenkijai, 1939–1945 m. buvo okupavusi Vokietija.

## Sportas
* KS Górnik Radlin (futbolas)
Polkovicės

**Polkovicės** – miestas pietvakarių Lenkijoje. Svarbus vario gavybos centras, vario apdirbimo ir dyzelinių variklių gamyklos.

## Istorija

Miesto pavadinimas kildinamas iš senosios lenkų kalbos žodžio Boleslaw, reiškiančio „didžioji šlovė“. Pasak legendos, Silezijos kunigaikštis Boleslovas I Aukštasis (1127–1201) netoli šios vietovės buvo įrengęs medžioklės namelį, vėliau pavadintą Bolkevice. 

1475 m. miestelis pavadintas Polkovice. Lenkiją suskaidžius į mažesnes kunigaikštystes, ji pateko į Silezijos kunigaikštystę, o vėliau ir į Gloguvo kunigaikštystę. Iki kunigaikštystės žlugimo 1506 m., liko Gloguvo kunigaikštystės dalimi, kurią valdė lenkų Piastų ir Jogailaičių dinastijos atstovai, įskaitant būsimus Lenkijos karalius Joną I Albertą ir Žygimantą I Senąjį. 

1457 m. kilo gaisras, kuris smarkiai nuniokojo miestą. 

1506 m. kunigaikštystę ir jos teritorijas užvaldė Bohemijos (Čekijos) karalystė.

Per Trisdešimties metų karą ir maro epidemiją 1680 m. miestas patyrė negandų.

Po Pirmojo Silezijos karo 1742 m. miestą užėmė Prūsija ir vėliau įtraukė į Silezijos provincijos sudėtš. 

Napoleono karų metu mieste Napoleonas lankėsi du kartus – 1807–1812 m. 

1871–1945 m. miestas priklausė Vokietijai, o 1937 m. Vokietijos nacių valdžia pervadino į Heerwegen.  

1945 m. sausio 11 d. vokiečių administracija evakavo gyventojus, mieste liko tik kariuomenė. 

1945 m. vasario 9 d. miestelį užėmė Raudonoji armija. Vėliau apleistas miestas pagal Potsdamo susitarimą tapo Lenkijos dalimi. Mieste kūrėsi lenkai, daugelis buvo perkelti iš buvusios Rytų Lenkijos, kurią aneksavo Sovietų Sąjunga.

## Sportas
* KS Górnik Polkowice (futbolo klubas),
* Miesto stadionas,
* MKS Polkowice – moterų krepšinio komanda, užėmusi trečią vietą Sharp Torell Basket Liga 2004/2005 sezone,
* CCC Polsat Polkowice – dviratininkų komanda priklausanti UCI Professional Continental team.

## Galerija

"1zetem" Polkowice - Kościół pomocniczy św. Barbary.jpg|Šv. Barbaros bažnyčia
POL Polkowice ZGZM Office.JPG|ZGZM kontora
Polkowice - ul. Gdańska (zetem).jpg|Gdańsko gatvėje
Polkowice - Ośrodek historyczny miasta (zetem)5.jpg|miesto centre
Pomnik ku chwale górników polskiej miedzi - panoramio.jpg|Memorialinis akmuo
Kolobžegas

**Kolobžegas** () – miestas šiaurės vakarų Lenkijoje, Vakarų Pamario vaivadijoje, prie Baltijos jūros ir Parsentos upės žiočių. Jūrų uostas. Geležinkeliai į Košaliną, Bialogradą, Goleniuvą, plentai į Gdanską, Ščeciną, Poznanę. Išvystyta radioelektronikos, žuvies apdirbimo pramonė, turizmas. Klimato ir balneologinis purvo kurortas (gydomos kvėpavimo organų, endokrininės, odos, reumatinės, judėjimo ir atramos organų ligos, kraujotakos sutrikimai).

Kolobžege yra jūreivystės mokyklų kompleksas. Gdynės jūrų žvejybos mokslinio tyrimo instituto filialas, miesto, Lenkijos ginkluotųjų pajėgų muziejai, šiuolaikinio meno ir kitos galerijos.

XIII–XIX a. architektūros paminklai (Švč. Mergelės Marijos kolegiatas, kankinimų pastatas, švyturys, rūmai, rotušė).

## Istorija

Įkurtas VII–VIII a. Nuo IX a. tvirtovė, XII a. pabaigoje užimta vokiečių (iki 1945 m. vadintas ***Kolbergu***). Senas druskos gavybos centras. 1255 m. gavo miesto teises. Nuo XIV a. pradžios priklausė Hanzai. XVI a. mieste nutiestas vandentiekis.

Per Trisdešimties metų karą 1631–32 m. užimtas Švedijos kariuomenės, 1648 m. atiteko Brandenburgui. 1758 m. sugriautas Rusijos kariuomenės, labai nuniokotas per II pasaulinį karą.

## Sportas
* HSV Groß Born (futbolas)

## Šaltiniai
Ščecinekas

**Ščecinekas** () – miestas šiaurės vakarų Lenkijoje. Geležinkelio mazgas ruože Poznanė–Kolobžegas. Išlikusi kunigaikščių pilis, Švč. Mergelės Marijos bažnyčia, Šv. Mykolo bokštas (XVI a., dabar kraštotyros muziejus), miesto parkas.

## Sportas
* HSV Groß Born (futbolas)
Sportinis turizmas

**Sportinis turizmas** () – ekstremalaus sporto neolimpinė sporto šaka varžantis parengtuose maršrutuose kategorizuotose distancijose įveikiant kategorizuotas gamtos kliūtis.

## Šakos

Sportinis turizmas – tai įvairių sudėtingumo kategorijų sportiniai žygiai, įvairios varžybos (technikos, raliai, maratonai, gelbėjimo darbų ir kt.). Su sportiniu turizmu artimai siejasi orientavimosi sportas. Sportinis turizmas skirstomas į kelias turizmo šakas:

* pėsčiųjų turizmas,
* slidžių turizmas,
* kalnų turizmas,
* vandens turizmas,
* dviračių turizmas,
* automobilių turizmas,
* motociklų turizmas,
* urvų turizmas (speleoturizmas),
* žirgų turizmas. 

## Kategorijos
Aktyvusis ir sportinis turizmas pagrįstas visišku ar daliniu keliautojų savarankiškumu įvairiuose žygiuose. Sportiniai žygiai pagal fizinių krūvių intensyvumą ir maršruto gamtines bei technines kliūtis skirstomi į I-VI sudėtingumo kategorijas. Kiekvienai šakai nustatytas minimalus atstumas: pėsčiųjų, slidžių, vandens – 100 km, kalnų apie 75 km, dviračių – 240 km, automobilių – 1000 km, motociklų – 500 km. Rekomenduojamas žygio dienų skaičius: I sudėtingumo kategorijos – 6, II – 8, III – 10, IV – 13, V ir VI – 16 dienų. 

## Sportinis turizmas Lietuvoje

Sportinio turizmo pagrindai susiformavo šeštame dešimtmetyje. Nuo 1958 m. steigiami miestų ir rajonų turistų klubai. Šiems klubams įsikūrus visoje Lietuvoje pradėta rengti sportinio turizmo pirmenybes pagal atskiras sporto šakas, nuo 1969 m. – kalnų turiadas, nuo 1972 m. – pėsčiųjų, nuo 1982 m. – slidžių ir vandens sportinio turizmo maratonus. XX a. pabaigoje – XXI a. pradžioje populiariausios sportinio turizmo šakos: pėsčiųjų, vandens, kalnų, dviračių.

## Šaltiniai
Borne Sulinovas

**Borne Sulinovas** – miestas šiaurės vakarų Lenkijoje.

## Istorija

1933 m. naciai čia ėmė statyti didelę karinę bazę. 1945 m. ją perėmė sovietai ir čia buvo įsikūrusi slapta Raudonosios Armijos karinė bazė, o vietovė buvo nežymima žemėlapyje. Sovietai iš gyvenvietės pasitraukė tik 1992 m., o 1993 m. jai suteiktos miesto teisės.

## Sportas
* HSV Groß Born (futbolas)

## Šaltiniai
Pernambukas

**Pernambukas** () – valstija Brazilijoje, šalies rytinėje dalyje. Ribojasi su Paraiba ir Seara šiaurėje, Piauju – vakaruose ir Alagoasu bei Bahija – pietuose. Iš rytų skalauja Atlanto vandenynas. Valstijos sostinė – Resifė.

## Geografija

Rytinę teritorijos dalį užima siaura pakrantės žemuma. Einant į vakarus paviršius kyla į plynaukštes ir plokščiakalnius (Borboremos plokščiakalnį). Aukščiausia valstijos vieta yra Papagajo kalnas (1260 m). Valstijai priklauso Fernando de Noronijos salos Atlanto vandenyne. Svarbiausios Pernambuko upės yra San Fransiskas, Ipožuka, Una, Pažeu, Gojana.

Klimatas subekvatorinis; karštas ir drėgnas. Plokščiakalnyje vėsiau, žiemą temperatūra nukrenta iki 5-10 °C.

Vandenyno pakrantėje auga Pernambuko pakrančių miškai, kurie yra Atlanto miškų šiaurinis pratęsimas. Centrinėje dalyje auga subekvatoriniai, lapus metantys miškai, tiesa, dauguma jų iškirsti, vietoje jų užveistos plantacijos ir ganyklos. Giliau link žemyno driekiasi kaatingos krūmynų plotai bei sertano stepės.

## Gyventojai

Etninė sudėtis:
* pardo – 55,2 %
* baltieji – 37,9 %
* juodaodžiai – 6,3 %
* azijiečiai ir indėnai – 0,6 %

Pernambuke gyvena 11 indėnų tautų: pankararu, kambivai, atikunai, šukurai, fulnijai, trukai, tušai, kapinavai ir pipipanai.

## Didžiausi miestai
* Resifė – 1561 tūkst. gyv. (2008 m.)
* Žaboatan dos Guararapesas – 687,6
* Olinda – 397,2
* Paulista – 319,3
* Karuaru – 298,5
* Petrolina – 281,8
* Kabo de Santo Agostinjas – 171,5
* Kamaražibė – 143,2
* Garanjunsas – 131,3
* Vitorija de Santo Antanas – 126,3
* Igarasu – 100,1

## Šaltiniai
Dembica

**Dembica** – miestas pietryčių Lenkijoje. Pramonės centras, išvystyta gumos, maisto, chemijos pramonė, yra dviračių ir šaldytuvų gamyklos. Veikia Krokuvos ekonomikos universiteto filialas.

## Sportas
* LKS Igloopol Dębica (futbolas)
Mindaugas Čepas

**Mindaugas Čepas** (g. 1978 m. rugpjūčio 6 d.) – buvęs Lietuvos futbolininkas, žaidęs puolėjo pozicijoje.

## Karjera
### Žaidėjo karjera
Būdamas 16 metų buvo pakviestas į Panevėžio „Ekrano“ klubą, vėliau žaidė Šiaulių „Karedos“ klubo komandoje, su kuria du kartus tapo Lietuvos čempionu. Taip pat žaidė Klaipėdos „Atlanto“, Ventspilio FK, Vilniaus „Žalgirio“ klubų komandose. Atstovavo Lietuvos iki 21 metų rinktinę.
### Trenerio karjera
Dėl sveikatos problemų būdamas 26 metų baigė žaidėjo karjerą. Tapo Vilniaus „Žalgirio“ pagrindinės komandos trenerio asistentu. Klubui susidūrus su finansiniais sunkumais, pusantro sezono buvo vyriausiuoju treneriu. FK Žalgiris bankrutavo, vėliau buvo atkurtas VMFD Žalgiris.

Vilniaus „Žalgiriui“ sugrįžus į A lygą tapo Igorio Pankratjevo asistentu.

2008 m. sausio mėnesį Rygoje gavo UEFA A lygio trenerio licenciją.

2013 m. treniravo FK Banga Gargždai. 

2014 m. perėjo į Utenos Utenį. Šioje komandoje dirbo beveik trejus metus.

2016 m. perėjo į FK Jonava. 2017 m. tapo ekipos vyr. treneriu.

Nuo 2018 m. sausio 5 d. iki 2019 m. gruodžio 1 d. buvo FK Kauno Žalgiris vyr. treneriu.

2020 m. sausio 7 d. FK Riteriai pranešė, kad vyr. treneriu tapo Čepas.

2021 m. vyr. treneriu dirbo su FA Šiauliai pagrindine ekipa. Su jais tapo Pirmos lygos nugalėtojais ir iškopį į A lygą. Lapkričio pabaigoje pranešta, kad vyr. treneriu bus ir 2022 m. sezone. 2024 m. lapkričio pradžioje po nepateisintų lūkesčių A Lygoje paliko Šiaulių klubą.

2024 m. lapkričio 10 d. tapo žinoma, kad traukiasi iš pareigų. Šiauliams Mindaugas Čepas iš viso vadovavo 114 rungtynių (45 pergalės, 35 lygiosios bei 34 pralaimėjimai).

2025 m. sausio 13 d. paskelbta, kad paskirtas Lietuvos U-19 vaikinų rinktinės treneriu.

## Žaidėjo pasiekimai
; su Šiaulių „Kareda“
* **[[A lyga|Lietuvos čempionas]] (2)**: 1996–1997 ir 1997–1998 m.

## Trenerio pasiekimai
* Geriausias 2022 m. liepos mėn. treneris.
* Geriausias 2023 m. balandžio mėn. treneris.
* Geriausias 2023 m. gegužės mėnesio treneris.

## Šaltiniai

## Nuorodos
*
Ramesuanas

**Ramesuanas** ( g. 1339 m. – m. 1395 m.) – Utongų dinastijos antrasis ir penktasis Ajutajos karalystės karalius, karaliaus Utongo sūnus.

1350 m. Ramesuano tėvui Utongui tapus Ajutajos karalystės karaliumi, jis buvo paskirtas Lopburio valdytoju. Po tėvo mirties 1369 m., kaip sosto paveldėtojas, jis sugrįžo į Ajatują, bet sostą išlaikė mažiau metus. 1370 m. Ramesuanas buvo priverstas užleisti sostą Sufanburio valdovui, savo dėdei, Boromaračatiratui. Istoriniai šaltiniai skirtingai aprašo šį giminės konfliktą. Oficialioje kronikoje rašoma, kad Boromaračatiratas užėmė sostą prašomas sūnėno, tuo tarpu Dž. van Flitas () 1640 m. rankraštyje mini, kad dėdės sosto perėmimas buvo labai kruvinas ir priminė pilietinį karą.

1388 m. karalius Boromaračatiratas I mirė ir sostą paveldėjo jo penkiametis sūnus Tonglanas. Po septinių dienų iš Lopburio atvyko Ramesuanas, suėmė jaunąjį karalių ir užėmė sostą. To meto karališkosios šeimos asmenų teismo nuosprendžiai buvo įvykdomi vienoda procedūra. Tikėtina, kad ir jaunasis karalius buvo įkištas į aksominį maišą ir mirtinai užmuštas santalo () medžio lazda. Taip buvo daroma todėl, kad niekas iš tarnų negalėjo liesti karaliaus kūno.

1390 m. Ramesuanas kartu su Sukotajaus vasalu, karaliumi Leutajumi, sumanė klasta susidoroti su Čiangmajaus karaliaus Saenmuangmo (Saen Muang Ma) (valdė 1385–1411 m.) armija. Sukotajaus karalius Leutajus paprašė Čiangmajaus pagalbos, kad atsikratyti Ajutajos jungo ir pasiūlė sukurti nepriklausomą karalystę. Jaunas Čiangmajaus karalius Saenmuangmas su savo armijai išžygiavo į Ajutają. Bet visas šis planas buvo klasta. Naktį jo armija buvo atakuota Sukotajaus karaliaus ir sumušta. Pats Čiangmajaus karalius išsigelbėjo dėka savo tarnų, kurie pasikeisdami nešė jį ant savo nugarų.

1393 m. karalius Ramesuanas užėmė khmerų sostinę Ankor Thomą. Kmbodžos armija buvo sutriuškinta, karalius pabėgo valtimi ir tolesnis jo likimas nežinomas. Sosto įpėdinis areštuotas, o anūkas Kodombongas (Kodom Bong) (tikras vardas Šisurijofavongas (Sri Suriyo Phawong)), kaip regentas, pasodintas į sostą. Jam vadovauti pasiliko Ajatujos generolas Fjajanarongas (Phya Jai Narong) su tūkstančio karių garnizonu. Į nelaisvę buvo paimta 90 000 khmerų karių.

Karalius Ramesuanas mirė 1395 m., o sostą paveldėjo jo sūnus, princas Rama Ratčatiratas.

## Išnašos

## Nuorodos
* Ajutajos karalystės įvykiai
* Karalius Ramesuanas  
* Ajutajos karalystės istorija
Fontenblo

**Fontenblo** () – miestas šiaurinėje Prancūzijoje, Il de Franso regione, 55 km į pietvakarius nuo Paryžiaus centro. Fontenblo savivaldybė – didžiausia pagal plotą visame Il de Franso regione. Veikia Europos verslo administravimo institutas, mieste ir jo apylinkėse plėtojamas turizmas. Šalia miesto yra Fontenblo miškas – buvęs karališkasis medžioklės parkas.

## Istorija
Fontenblo pilį 1137 m. pastatė Liudvikas VI Storasis. Joje kelis amžius buvo Prancūzijos karalių rezidencija. Pilyje gimė ir mirė Prancūzijos karaliai Pilypas IV Gražusis, Pranciškus I, gimė Pranciškus II ir Liudvikas XIII. 1685 m. Liudvikas XIV pasirašė vadinamąjį „Fontenblo ediktą“, kuriuo buvo atšauktas Henriko IV Nanto ediktas, suteikęs tikėjimo laisvę hugenotams. Fontenblo pilis buvo pagrindinė Napoleono rezidencija. Fontenblo pilyje nuo 1812 m. birželio iki 1814 m. sausio 23 d. buvo įkalintas popiežius Pijus VII. Pagal pilyje 1814 m. kovo 31 d. sudarytą Fontenblo sutartį, Napoleonas atsisakė sosto ir buvo ištremtas į Elbos salą. 1947 – 1967 m. Fontenblo veikė NATO generalinis štabas. Fontenblo pilis ir parkas 1981 m. įtraukti į Pasaulio paveldo sąrašą. 

## Lietuviai

Fontenblo artilerijos mokyklą (*École d’Artillerie de Fontainebleau*) baigė keli Lietuvos karininkai: Motiejus Pečiulionis, Vincas Jasulaitis, Jonas Žemaitis-Vytautas. Fontenblo mirė ir buvo palaidotas lietuvių poetas Oskaras Milašius (kurį laiką gyveno „Hôtel de l'Aigle Noir“, kur buvo atidengta atminimo lenta; jo vardu 1975 m. pavadinta miesto aikštė).

## Šaltiniai
Sara (upė)

**Sara** () – upė Rusijoje, Jaroslavlio srityje. Ištakos Sarskio pelkėje. Teka pietine Jeroslavlio srities dalimi ir įteka į Nero ežerą. Upės ilgis 93 km. Teka daugiausiai atviromis vietovėmis, plokščiu slėniu. Žemupyje teka lygiagrečiai su Jaroslavlio greitkeliu ir ties Debolovskos geležinkelio stotimi kerta geležinkelį. Petrovskio rajone upė sekli ir vingiuota, o nuo geležinkelio tilto tampa vis gilesnė.

## Šaltiniai
Sara (reikšmės)

**Sara** gali reikšti:
* Sara, Pradžios knygoje aprašyta moteris – Abraomo žmona;
* Sara (upė), Rusijos upė.
Kaprio salotos

**Kaprio salotos** () – lengvas itališkas patiekalas, vienas iš antipasto užkandžių rūšių, kuris susideda iš pomidorų, mocarelos, alyvuogių aliejaus ir baziliko. Šio patiekalo pavadinimas kilęs nuo Kaprio salos (Italija). Dėl raudonos−baltos−žalios spalvų, kurios atkartoja Italijos vėliavą, šios salotos tapo vienu iš nacionalinių Italijos patiekalų.

Kaprio salotos lengvai gaminamos − ratu išdėstoma griežinėliais supjaustyta mocarela, pomidorai ir baziliko lapeliai. Ant viršaus užbarstoma druskos ir juodųjų pipirų ir pašlakstoma alyvuogių aliejumi. Tradiciniame recepte turi būti naudojama mocarela iš vandeninio buivolo pieno, aukščiausios rūšies pomidorai − „Jaučio širdis“, o alyvuogių aliejus turi būti šalto spaudimo. Šios salotos paprastai patiekiamos su šviežia duona.

## Šaltiniai
Legnica

**Legnica** (, , , ) – miestas-apskritis Lenkijos pietvakariuose. Legnicos-Gloguvo vario rūdos gavybos rajono centras. Išvystyta vario gavybos, mašinų, lengvoji, maisto pramonė, gaminami rojaliai ir pianinai, veikia technologijų parkas. Išlikę XIII–XVII a. architektūros paminklų.

## Istorija

1241 m. ties miestu įvyko Legnicos mūšis.

XX a. 2-ojoje pusėje dėl didžiausios Rytų Europoje sovietų karinės įgulos Legnica vadinta liaudyje Mažąja Maskva: 8-ajame dešimtmetyje beveik pusė miesto gyventojų buvo sovietų kariškiai.

## Sportas
* KS Miedź Legnica (futbolo klubas);
* Miesto stadionas, kurio talpa 6 250 žiūrovų.
Buivolas (herbas)

**Buivolas** (, kartais *Tur* 'tauras' ar *Byk* 'bulius') – šlėktos giminių herbas.

## Herbo aprašas
Auksiniame skyde juodas žingsniuojantis jautis. Virš skydo grotelinis šalmas su riterio karūna ir juodais lėkštos S pavidalo medžiotojų ragais. Šalmaskraistė juoda su auksiniu pamušalu.

## Istorija
Livonijoje herbas žinomas nuo 1150 m.

## Herbo turėtojai
*Bagniewski*, *Łomżelski*, *Tyzenhauz*, *Wołowski*.

Lietuvoje šį herbą naudojo Tyzenhauzai.

## Nuorodos
Radomskas

**Radòmskas**  () – miestas vidurio Lenkijoje, prie Radomkos upės (kairysis Vyslos intakas). Apskrities centras. Išvystyta mašinų, baldų pramonė.

## Istorija

1266 m. Lešekas Juodasis suteikė Radomskui miesto teises. 1857–1922 m. vadinosi ***Novoradomskas***, buvo Petrakavo gubernijos Novoradomsko apskrities centras.

1975–1998 m. buvo Petrakavo vaivadijoje. Nuo 1999 m. priklauso Lodzės vaivadijai.

## Sportas
* RKS Radomsko (futbolas)

## Šaltiniai
Chožuvas

:: *Apie Baltarusijos bažnytkaimį žr. [[Chažova]]*.

**Chòžuvas**  (, 1922–1934 m. *Królewska Huta*, ) – miestas-apskritis pietų Lenkijoje, Aukštutinės Silezijos aglomeracijoje. Išvystyta angliakasyba, chemijos, metalurgijos, mašinų pramonė.

## Istorija

1898 m. mieste pradėjo veikti Chožuvo elektrinė.

## Sportas
### Futbolas
* KS Ruch Chorzów
* AKS Wyzwolenie Chorzów

## Šaltiniai
Radzionkuvas

**Radzionkuvas** – miestas pietų Lenkijoje, netoli Katovicų.

## Istorija

Minimas nuo 1326 m. XIX a. pabaigoje įkurta angliakasybos įmonė.

## Sportas
* KS Ruch Radzionków (futbolas)
Viešojo sektoriaus apskaitos ir finansinės atskaitomybės standartai

**Viešojo sektoriaus apskaitos ir finansinės atskaitomybės standartai** (**VSAFAS**) - viešojo sektoriaus bendrasis sąskaitų planas, pavyzdiniai buhalterinės apskaitos vadovai, konsolidavimo vadovas, rekomendacijos atskiroms viešojo sektoriaus subjektų grupėms, suderinti teisės aktai su numatomais apskaitos standartų reikalavimais, atlikta informacinių sistemų ir apskaitai tvarkyti naudojamos programinės įrangos analizė viešajame sektoriuje ir suformuluoti alternatyvūs informacinių technologijų sistemų ir programinės įrangos viešajame sektoriuje optimizavimo sprendimai. 

Iš viso - 26 standartai.

## Istorija
2005 m. LR finansų ministerija pradėjo viešojo sektoriaus, apimančio biudžetines įstaigas, valstybės socialinės apsaugos fondus, kitus išteklių fondus, mokesčių fondus, kontroliuojamas sveikatos priežiūros viešąsias įstaigas, valstybę ir savivaldybes, kaip atskirus juridinius asmenis, buhalterinės apskaitos ir finansinės atskaitomybės sistemos reformą (VSAFAS reforma). 

VSAFAS reformos tikslas – viešajame sektoriuje pereiti prie buhalterinės apskaitos tvarkymo taikant kaupimo principą. Reformos gairėms pritarta 2005 m. birželio 29 d. Vyriausybės nutarimu.

2008 m. pabaigoje parengti viešojo sektoriaus apskaitos ir finansinės atskaitomybės standartai.

## Šaltiniai

## Nuorodos
*VSAFAS
Chalva

**Chalva** – Rytų šalių saldus konditerinis desertas, gaminamas iš sumaltų riešutų, saulėgrąžų ar kitų augalų sėklų ir cukraus (kartais medaus).

Spaudžiant aliejų iš riešutų ir sėklų, išspaudose lieka daug baltymų bei riebalų, todėl iš jų gaminamas dar vienas maistinis gaminys.

Į chalvos sudėtį įeina trys pagrindiniai komponentai: aliejinių augalų sėklų ar riešutų baltyminė masė, karamelinė masė, medžiaga, putų susidarymui. Dėl skonio įvairumo papildomai gali būti dedamos medžiagos aromato, spalvos, kvapo sustiprinimui: vanilė, kakava, šokoladas, pistacijos.

Rytų Europoje (Rusijoje, Ukrainoje, Baltarusijoje) paplitusi saulėgrąžų chalva. 

Balkanuose, Artimuosiuose Rytuose ir kituose Viduržemio jūros regionuose gaminama sezamo sėklų chalva, kuri yra šviesesnė nei saulėgrąžų chalva.

Dažnai yra gryna arba maišyta su sezamų ar arachisine chalva. Gali būti naudojami ir kiti riešutai: migdolų, graikiniai, pistacijos.
Linas Virginijus Medelis

**Linas Virginijus Medelis** (g. 1951 m. lapkričio 20 d. Šilutėje) – lietuvių publicistas, redaktorius, periodikos leidėjas.

## Biografija
1969 m. baigė Molėtų vidurinę mokyklą. 1970–1972 m. tarnavo TSRS kariuomenėje, 1979 m. Vilniaus universiteto Istorijos fakultete baigė žurnalistiką.

1974–1975 m. žurnalo „Mokslas ir gyvenimas“ Technikos skyriaus vedėjas, vėliau Lietuvos TSR žurnalistų sąjungos kūrybinių sekcijų vedėjas, dirbo statybose, autobuso vairuotoju, miško sakintoju. 1985–1988 m. – žurnalo „Jaunimo gretos“ skyriaus vedėjas, 1988–1990 m. savaitraščio „Atgimimas“ faktiškasis vyriausiasis redaktorius, bendrovės „Atgimimas“ direktorius, 1990–1992 m. – leidinio „Vilniaus laikraštis“ redaktorius, nuo 1992 m. – leidyklos „Vilniaus laikraštis“ savininkas ir vyriausiasis redaktorius.  Iki 2008 m. dirbo įvairiose redakcijose ir leidyklose, leidinių „Respublika“, „Veidas“ redakcijose, rengė laidas „Laisvosios Europos radijui“, „Užupio radijui“.

## Leidyba
Subūrė redakcijų kolektyvus bei įkūrė periodinių leidinių Vilniuje, Kaune, Utenoje, Molėtuose: „Vilniaus laikraštis“, „Pirmadienis“, „Kauno pirmadienis“, „Turizmas ir laisvalaikis“, „BŪK“, „Kapitalas“, „Laisvės alėja“, „Tai bent“ ir kitus, , „Molėtų žinios“, „Utenos diena“, , juos redagavo.

## Kūryba
Rašo daugiausia politine, kultūrine, žurnalistikos analizės tematika, įskaitant ir satyros žanrą. Spausdinasi žurnaluose „Metai“, „Kultūros barai“, laikraščiuose „Respublika“, „Lietuvos žinios“, internetinėje spaudoje – „Alfa.lt“, „Bernardinai.lt“, „Balsas.lt“ ir kt.

K. Umbraso literatūrinės premijos laureatas.

## Visuomeninė veikla
Aktyviai dalyvavo Lietuvos persitvarkymo sąjūdžio veikloje, pirmojo suvažiavimo delegatas, rinko žurnalistų parašus, inicijuodamas 1990 m. neeilinį Lietuvos TSR žurnalistų sąjungos suvažiavimą, kuriame ji atsiskyrė nuo TSRS žurnalistų sąjungos, pats iš nepriklausomos Lietuvos žurnalistų sąjungos pasitraukė 2005 m.LŽS vadovybė nedelsdama sustabdė Sąjungos internetinį puslapį ir sunaikino visą turinį (vėliau pradėta iš naujo). 1993 m. Lietuvos periodinės spaudos leidėjų asociacijos įkūrimo iniciatorius.

Kaip satyrinio savaitraščio „Pirmadienis“ leidėjas ir redaktorius finansavo bei paskatino aktorių R. Vilkaitį kandidatuoti į valstybės prezidento postą (1993), atstovauti neegzistuojančią Duonos valgytojų partiją, rėmė jį masiniais renginiais, informacija, reklaminiais-agitaciniais straipsniais, siekiant sušvelninti bendrą politinę įtampą rinkimų metu.

2018 m, sudarė ir redagavo proginį leidinį "Sąjūdžio Atgimimas", skirtą Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdžio įkūrimo ir savaitraščio "Atgimimas" 30-mečiui bei Lietuvos nepriklausomybės akto signataro ir savaitraščio steigėjo Romualdo Ozolo atminimui.

## Šaltiniai

## Literatūra
* Atgimimas (sud. Birutė Vyšniauskaitė). – Vilnius: Diemedžio leidykla, 2009. – 161 p. – ISBN 978-9986-23-153-0
Jonpjongo apšaudymas

**Jonpjongo apšaudymas** – karinis incidentas, įvykęs 2010 m. lapkričio 23 d. Geltonojoje jūroje, kai Šiaurės Korėjos artilerija apšaudė Pietų Korėjai priklausančią Jonpjongo salą. Pranešta, kad 2 Pietų Korėjos jūrų pėstininkai ir 2 civiliai žuvo, 15 pėstininkų ir civilių gyventojų sužeista.

## Šaltiniai
Kambarka (reikšmės)

**Kambarka** gali reikšti:
* Kambarka, upė Udmurtijoje (Rusija);
* Kambarka (miestas), Udmurtijos (Rusija) miestas;
* Kambarkos tvenkinys, tvenkinys Kambarkos mieste.
Kambarka (upė)

**Kambarka** () – Permės krašto upė, tekanti per Udmurtijos respubliką, kairysis Kamos intakas. 9 km nuo žiočių įrengtas Kambarkos tvenkinys, kurio krantuose įsikūręs Kambarkos miestas.

Upė susiformuoja susijungus dviem nedidelėm upėm – Pirmajai ir Antrajai Kambarkoms. Upės ilgis – 59 km (38 km iš jų – Permės krašte, 21 km – Udmurtijoje), baseino plotas – 336 km². Vidutinis nuolydis 2,2 m/km. Tėkmės greitis aukščiau užtvankos neviršija 0,2 m/s, už užtvankos siekia 0,6 m/s. Vidutinis metinis debitas siekia 1,85 m³/s.

Upės pavadinimas kilęs iš vienos Baškirų genties grupių vardų – *Kanbar*.

## Šaltiniai
Kambarkos tvenkinys

**Kambarkos tvenkinys** – dirbtinis vandens telkinys Kambarkos mieste, suformuotas 1767 m. užtvenkus Kambarkos upę. Įrengtas Kambarkos metalo gamyklos reikmėms.

Tvenkinys yra 9 km nuo upės žiočių, vandens paviršiaus plotas – 4,0 km². Tvenkinio ilgis siekia 5,5 km, didžiausias plotis – 1,5 km. Vidutinis gylis – 3,1 m, didžiausias (ties užtvanka) – 7,0 m. Bendras telkinio vandens tūris – 12,5 mln. m³, naudingas – 5,1 mln. m³. Vidutinis daugiametis hidromazgo nuotėkis – 58,3 mln. km³.

## Šaltiniai
Bajonas

**Bajonas** () – šventyklų kompleksas, esantis Ankor Tomo centre, pastatytas Džajavarmano VII garbei. Šventykla yra trijų lygių ir ją supa trys sienos. Pagrindinė šventyklos dekoro dalis – buitinio ir kasdieninio khmerų gyvenimo vaizdai. Taip pat yra 4,5 m aukščio aklina siena, ant kurios pavaizduotos Džajavarmano VII pergalės prieš čamus, kovoje prie Tonlesapo ežero.

1925 m. šventykla buvo pripažinta budistų šventove.

1933 m. pamatų plyšyje buvo rasta Budos statula, kurios veido bruožai buvo panašūs į Džajavarmano VII, kurie brahmaninės restauracijos (iškart po Džajavarmano VII mirties) metu buvo išniekinti. Ji buvo restauruota ir pastatyta terasoje, esančioje ryčiau nuo pietinio Khleango.
Airijos pilietinis karas

**Airijos pilietinis karas** – 1922-1923 m. Airijoje vykusi ginkluota kova tarp Airijos kaip britų dominijos statuso išsaugojimo šalininkų ir priešininkų. Karas baigėsi Jungtinės Karalystės ir Airijos šalininkų, kuriems visapusišką paramą teigė Anglija, pergale.

Karas vyko tarp dviejų airių nacionalistų grupių: laikinosios vyriausybės, kuri įkūrė laisvą valstybę 1922 m. gruodį pasirašę Anglų-airių sutartį, ir respublikonų, kuriems sutartis reiškė Airijos respublikos išdavystę.

Per šį karą žuvo daugiau žmonių nei per Airijos nepriklausomybės karą, o airių visuomenė liko suskaldyta. Dabar dvi didžiausios politinės Airijos partijos Fianna Fáil ir Fine Gael yra tiesioginės per pilietinį karą kovojusių grupuočių įpėdinės.

## Ištakos