open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Misteris 15 rutulių

**Misteris 15 rutulių** () – 1998 m. Italijoje sukurta komedija.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Francesco Nuti – Frančesko
* Sabrina Ferilli – Sisi
* Novello Novelli
* Giulia Weber
* Antonio Petrocelli
* Evelina Gori
* Gianna Gianchetti 

## Turinys

Filmas rodomas prisiminimų forma. Frančesko, profesionalus biliardo žaidėjas, taip pat rengiantis įvairius pasirodymus, kurių metu demonstruoja triukus su biliardo rutuliais ir dėl to turi pravardę „15 rutulių“.

Kartą kapinėse ji susitinka jauną moterį vardu Sisi, kuri iš tiesų verčiasi prostitucija. Slėpdamiesi nuo lietaus, jie užsuka į Frančesko namus, kur jis merginą pristato giminėms kaip savo draugę Margaret. Vėliau jis kasdien lankosi kapinėse, tikėdamasis dar kartą sutikti merginą, tačiau ši sąmoningai jo vengia, kol kartą jiedu susiduria viešbutyje, kuriame Frančesko demonstruoja savo triukus. Jiedu pradeda susitikinėti ir po kurio laiko Frančesko pradeda įtarti apie Sisi tikrąją veiklą, o įsimylėjusi mergina nori mesti savo senąjį užsiėmimą. Jiedu išsiskiria ir Frančesko išvyksta dalyvauti dideliame biliardo turnyre. Įveikęs daugelį savo varžovų, finale jis tarp žiūrovų pamato Sisi ir, nutraukęs partiją, pasveikina varžovą su pergale ir pasišalina. Finalinėje scenoje jis tuščiame biliardo klube demonstruoja savo sugebėjimus įsivaizduojamam tėvui, o, šiam išnykus, čia pasirodo ir Sisi...
Il volpone

**Volponė** () – 1988 m. Italijoje sukurta komedija. Juostos pavadinimas reiškia ir pagrindinio herojaus pavardę, ir gali būti verčiamas kaip „lapė“, pabrėžiant jo suktumą.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Paolo Villaggio – Hugo Marija Volponė
* Enrico Montesano – Bartolomėjus Moska
* Eleonora Giorgi – Frančeska
* Enrico Maria Salerno – Čiro
* Renzo Montagnani – Rafaelis
* Athina Cenci – Marta
* Sabrina Ferilli – Rosalba
* Mariangela Giordano – Eliana 

## Turinys

Hugo Volponė – vienišas turtingas laivininkystės magnatas, neturintis artimų giminių, tačiau mėgstantis krėsti aplinkiniams įvairius pokštus. Kuomet pas jį tarnu įsidarbina Bartolomėjus Moska, jiedu netrunka rasti bendrą kalbą. Volponė pradeda simuliuoti mirtiną ligą, norėdamas pasižiūrėti, kaip į tai reaguos trys artimiausi draugai, kurie tikisi būti paminėti jo testamente. Šie pradeda regzti intrigas vienas prieš kitą ir įvairiais būdais įtikti „mirštančiajam“, neįtardami, kad patys tėra pokšto aukos. Galiausiai Volponė imituoja savo mirtį, laidotuves, o pokšto epogėjumi tampa testamento skaitymas, kuriame pagrindiniu paveldėtoju paskelbiamas Moska. Volponė tuo metu slepiasi savo paties sukonstruotame bunkeryje ir ketina pasirodyti bei visus išgąsdinti, tačiau Moska užrakina jį bunkeryje ir palieka vieną su atsargomis, kurių gali užtekti keleriems metams, pats pagal testamentą perimdamas visą turtą...
Lietaus keleivis

**Lietaus keleivis** () – 1970 m. sukurtas kriminalinis filmas, apdovanotas Auksiniu gaubliu.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Marlene Jobert – Milė
* Charles Bronson – Haris Dobsas
* Annie Cordy – Džuljeta
* Jill Ireland – Nikolė
* Gabriele Tinti – Tonis 
* Corinne Marchand 
* Marika Green

## Turinys

Milė, ištekėlusi iš lėktuvo piloto Tonio, gyvena name miestelio pakraštyje, o jos vyras nuolatos išvykęs. Vieną vakarą į jos namus įsiveržia iš kalėjimo pabėgęs nusikaltėlis ir išprievartauja Milę. Atsipeikėjusi ši ketina iškviesti policiją, tačiau supratusi, kad nusikaltėlis vis dar name, griebia šautuvą ir šį nužudo. Sudeginusi įkalčius ir paslėpusi kūną, Milė niekam nesako apie tai, kas įvyko, tačiau po kelių dienų mieste pasirodo paslaptingas vyras Dobsas, ieškantis pabėgusio nusikaltėlio ir įsitikinęs, kad Milė šį nužudė. Toniui vėl išvykus, prasideda psichologinė kova, kurioje Dobsas mėgina priversti Milę išsiduoti, o pastaroji viską neigia. Po to, kai policija randa kūną, atpažįsta jį kaip buvusį boksininką Bruno Saki ir pradeda ieškoti moters, Dobsas pareiškia, kad jį domina Saki turėtas raudonas portfelis. Milė randa jį rūsyje ir atiduoda Dobsui, tačiau toliau neigia susidūrusi su Saki. Portfelyje Dobsas randa Milės vyro Tonio nuotrauką ir adresą, kas įrodo, jog šie greičiausiai turėjo bendrų reikalų. Netrukus ji išsiaiškina, kad pavydusis Tonis turėjo meilužę ir vis labiau atsiskleidžia Dobsui, tik niekaip neprisipažįsta įvykdžiusi žmogžudystę...

## Pagrindiniai apdovanojimai
Žiuljeta ir Žiuljeta

**Žiuljeta ir Žiuljeta** () – 1974 m. sukurta komedija.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Annie Girardot – Žiuljeta Vidal
* Marlène Jobert – Žiuljeta Rozenek
* Pierre Richard – Bobas Rozenekas
* Alfred Adam – M. Rozenekas, Bobo tėvas
* Robert Beauvais – žurnalo „Penelopė“ šeimininkas
* Paulette Dubost – madam Rozenek, Bobo motina
* Dominique Briand – Loranas

## Turinys

Džuljeta Vidal dirba populiariame žurnale „Penelopė“, o Džuljeta Rozenek – pardavėja parduotuvėje. Pastaroji tampa „Penelopės“ surengto konkurso nugalėtoja ir pirmoji Džuljeta turi parengti apie ją reportažą. Padavėjos vyras Bobas, nevykėlis boksininkas, nenori, kad žmona pozuotų žurnalo nuotraukoms, tačiau ši nepaklauso ir susipažinusios abi Džuljetos netrunka tapti geromis draugėmis. Dėl nevykusio straipsnio žurnalistė netenka darbo ir abi moterys nusprendžia pradėti leisti savo žurnalą. „Įpykusios moterys“, aštriai pasisakantis moterims aktualiomis temomis, greitai tampa populiariu, tačiau tai ima griauti Bobo ir Džuljetos santuoką. Jiems tenka iš naujo persvarstyti savo santykius, kuriuos sutvirtina žmonos nėštumas, tuo tarpu antroji Džuljeta, įpratusi manipuliuoti vyrais taip, kaip jai naudinga, įsimyli jūreivį iš Kanados...
1934 m. Lietuvos šachmatų čempionatas

**1934 m. Lietuvos šachmatų čempionatas** buvo 5-asis vyrų šachmatų čempionatas. Jis vyko Kaune 1934 m. sausio 3–birželio 15 d.

Jį sudarė dvi dalys: ratų sistemos pretendentų turnyras, kuriame dalyviai žaidė po dvi partijas ir mačas dėl absoliutaus čempiono vardo tarp pretendentų turnyro nugalėtojo ir tuometinio Lietuvos absoliutaus šachmatų čempiono.

## Pretendentų turnyras
Vyko Kaune 1934 m. sausio 3–vasario 13 d. Turnyre, ratų sistema, žaidė 6 dalyviai, kiekvienas su kiekvienu po dvi partijas; visi jie buvo kauniečiai. Taip pat, visi jie žaidė ir 1932.m. pretendentų turnyre. 

Nugalėjo Povilas Vaitonis, surinkęs 6,5 taško 10 galimų ir įgijo teisę žaisti mačą dėl absoliutaus čempiono vardo su praėjusių metų absoliučiu čempionu. Antras turnyre buvo Aleksandras Machtas (6 tšk.), trečias – Isakas Vistaneckis, taip pat, (6 tšk.), Ketvirtas liko V. Mikėnas – 4 taškai.

## Lentelė

## Mačas
Nors Vladas Mikėnas žaisdamas pretendentų turnyre užėmė tik 4-ąją vietą, tačiau jis, kaip 1933 m. absoliutus Lietuvos čempionas, galėjo žaisti mačą dėl 1934 m. Lietuvos absoliutaus čempiono vardo su pretendentų turnyrą laimėjusiu Povilu Vaitoniu. 
Pagal čempionato nuostatus pretendentas, norėdamas tapti absoliučiu čempionu, turėjo laimėti mačą, nes jei mačas baigtusi lygiosiom, absoliutus čempionas išlaikytų titulą.

Mačas vyko 1934 m. balandžio 15 d. – birželio 15 d. Kaune ir baigėsi Vlado Mikėno pergale 6 : 2. Tokiu būdu Vladas Mikėnas iškovojo ir 1934 m. absoliutaus Lietuvos čempiono titulą.

## Šaltiniai
Šarūno rinktinė (Kalnų)

**Šarūno rinktinė** – rezistencinio pasipriešinimo Algimanto apygardos partizanų rinktinė, veikusi Aukštaitijoje, daugiausia Šimonių girioje, Troškūnų ir Dabužių miškuose. Jai priklausė Troškūnų, Viešintų, Šimonių, Subačiaus, Kupiškio, Skapiškio, Kavarsko, Anykščių, Svėdasų ir Kamajų apylinkėse veikę partizanų daliniai. Rinktinė sudarė Algimanto apygardos pagrindą – joje buvo įsikūrę štabai, leista pogrindinė spauda. Rinktinės partizanai aktyviai veikė 1945–1950 m.

## Vadai

Šarūno rinktinę 1945 m. įkūrė ir pirmasis vadovavo Antanas Slučka–*Šarūnas*. Jam pradėjus rūpintis Algimanto apygardos reikalais, 1947 m. birželio 30 d. naujuoju vadu paskirtas Antanas Starkus–*Blinda, Montė*. Nuo 1949 m. liepos 1 d. vadu buvo Stasys Gimbutis-*Tarzanas*. Nuo 1949 m. pabaigos rinktinei vadovavo Povilas Tunkevičius–*Kastantas* (1916–1950).

Rinktinės štabo viršininkais buvo Vacys Girdėnas–*Lakūnas* (1917–1945), Vincas Deksnys–*Ramunis* (1912–1948), Feliksas Niaura–*Cipras* (1923–1990),

## Kuopos

Šarūno rinktinę įvairiu laiku sudarė šios kuopos:

* *Algirdo kuopa*. 1948 m. kuopa įjungta į Kunigaikščio Margio rinktinę ir iš pradžių vadinta *Žalgirio*, vėliau – *Dariaus ir Girėno* vardu.
* *Butegeidžio kuopa*. Vadas – Antanas Jagėla–*Ąžuolas* (1913–1948).
* *Gražinos kuopa*. Vadas – Jonas Stanevičius–*Dėdė, Vaitkus* (1921–1982). Jis 1945 m. birželio–spalio mėn. ėjo Šarūno rinktinės vado adjutanto pareigas. 1946 m. birželį paskirtas Gražinos kuopos vadu. Susikūrus Algimanto apygardai, nuo 1947 m. rudens *Jono Jankausko* slapyvardžiu gyveno Kaune ir ėjo apygardos Operatyvinio ir organizacinio skyriaus viršininko pareigas. Kuopai dar vadovavo Aleksas Velanis-*Tigras* (g. 1905 m.–mirė tremtyje Intoje).
* *Plechavičiaus kuopa*, įkurta 1949 m. balandį. Pirmasis vadas – Stasys Gimbutis–*Tarzanas* (g. 1916 m.–sušaudytas lageryje), 1944 m. pradėjęs kovą Patrimpo būryje Užpalių valsčiuje, vėliau buvo Svėdasų valsčiaus partizanu, Vytauto apygardos Liūto rinktinės Žalgirio būrio, nuo 1949 m. balandžio 23 d. iki 1949 m. liepos 1 d. – Algimanto apygardos Šarūno rinktinės Plechavičiaus kuopos, o nuo liepos 1 d. – šios apygardos Šarūno rinktinės vadas. Nuo 1949 m. rugpjūčio kuopai vadovavo Vladas Karosas-*Vilkas*, kuris 1945 m. buvo Geležinio vilko, 1948 m. – Viesulo partizanų būrio vadas.

## Rinktinės likvidavimas

1949 m. gruodžio 21 d. slaptoje sovietų saugumo pažymoje apie Šarūno rinktinės veiklą Kupiškio apskrityje rašoma, kad partizanai veikia nedidelėmis grupelėmis, po 3-10 asmenų kiekvienoje. 1950 m. vasarą rinktinės sudėtyje buvo apie 100 kovotojų. Lapkričio 1 d. sovietų saugumas pažymose užfiksavo 73 laisvės kovotojus, iš kurių 29 buvo suimti arba nužudyti, 44 – besislapstantys.

1949 m. pabaigoje–1950 m. pradžioje Kunigaikščio Margio rinktinės vado Juozo Kemeklio–*Roko, Rimtučio* (žuvo 1951 m. gruodžio 22 d.) pastangomis Šarūno rinktinės štabas buvo atkurtas. 1950 m. lapkritį Rytų Lietuvos (Karaliaus Mindaugo) srities vado Broniaus Kalyčio–*Liutauro* įsakymu Kunigaikščio Margio ir Šarūno rinktinių likučiai sujungti, pavadinti *Vaižganto rinktine* ir priskirti Vytauto apygardai.

## Nuorodos

* Algimanto apygardos partizanų istorija
Marlène Jobert

**Marlena Žober** (; g. 1940 m. lapkričio 4 d. Alžyras) – prancūzų aktorė, dainininkė ir rašytoja.

## Biografija

Gimė 1940 m. Alžyre, kuris tuo metu priklausė Prancūzijai, o jos tėvas tuo metu čia tarnavo karinėse oro pajėgose. Po 8 metų jie persikėlė į Prancūziją, o vėliau įstojo į Paryžiaus dramos mokyklą. Debiutavusi teatre 1963 m., o kine 1965 m., Marlena filmavosi iki 1998 m. ir kūrė vaidmenis pas daugelį žymiausių šalies režisierių. Be šios veiklos ji taip pat garsino (dažniausiai vaikiškas) knygas bei pati parašė keletą apie klasikinės muzikos kūrėjus – Mocartą, Šopeną ir Čaikovskį.
 
Ji yra ištekėjusi už švedų stomatologo Walterio Greeno, su kuriuo 1980 m. susilaukė dvynių dukterų: Joy ir Evos Green.

## Apdovanojimai
* David di Donatello – specialus apdovanojimas (1970)
* Cezario apdovanojimas – už karjeros pasiekimus (2007)

## Filmografija

* Maintenant et pour toujours (1998) (TV filmas)
* Les marmottes (1998) (TV mini serialas)
* Avocat d’office (1995-97) (TV serialas)
* La femme à l’ombre 1992) (TV filmas)
* C’est quoi ce petit boulot? (1991) (TV mini serialas)
* Les cigognes n’en font qu'à leur tête (1989)
* Qui c’est ce garçon? (1987) (TV mini serialas)
* A viso coperto (1985) (TV filmas)
* Souvenirs souvenirs (1984)
* Les cavaliers de l’orage (1984)
* Effraction (1983)
* L’amour nu (1981)
* Une sale affaire (1981)
* The Police War (1979)
* Grandison (1979)
* Il giocattolo (1979)
* Va voir maman, papa travaille (1978)
* The Accuser (1977)
* Julie Gluepot (1977)
* Geri ir blogi (1976)
* Mad Enough to Kill (1975)
* The Wonderful Crook (1975)
* The Secret (1974)
* Žiuljeta ir Žiuljeta (1974)
* We Won’t Grow Old Together (1972)
* Ten Days Wonder (1971)
* Keep Your Fingers Crossed (1971)
* Touch and Go (1971)
* Swashbuckler (1971)
* Last Known Address (1970)
* Lietaus keleivis (1970)
* Laure (1969) (TV serialas)
* Astragal (1968)
* Leontine (1968)
* Meilė ir auksas (1968)
* Les dossiers de l’agence O (1968) (TV serialas)
* Very Happy Alexander (1968)
* The Aeronauts (1967) (TV serialas)
* Rue barrée (1967) (TV serialas)
* Adeline Venician (1967) (TV filmas)
* The Thief of Paris (1967)
* Par quatre chemins (1967) (TV filmas)
* La tour Eiffel qui tue (1966) (TV filmas)
* Wovon die kleinen Mädchen träumen (1966) (TV filmas)
* Kiss Me General (1966)
* Masculin Féminin (1966)
* Bande-annonce de 'Masculin féminin' (1966) (trumpametražis)
* Les irascibles (1965) (TV filmas)

## Nuorodos

* IMDb profilis
Peterio Selerso gyvenimas ir mirtis

**Peterio Selerso gyvenimas ir mirtiss** () – 2004 m. sukurtas biografinis filmas apie garsų britų aktorių ir komiką Peterį Selersą.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Geoffrey Rush – Peter Sellers
* Charlize Theron – Britt Ekland
* Emily Watson – Anne Sellers
* John Litgow – Blake Edwards
* Sonia Aquino – Sophia Loren
* Stanley Tucci – Stanley Kubrick
* Miriam Margolyes – Peg Sellers
* Peter Vaughan – Bill Sellers

## Pagrindiniai apdovanojimai
Kunigaikščio Margio rinktinė

**Kunigaikščio Margio rinktinė** – rezistencinio pasipriešinimo partizanų rinktinė, 1948–1950 m. veikusi Algimanto apygardos sudėtyje. Daugiausia veikė Rokiškio apskrityje.

Rinktinė į Algimanto apygardos sudėtį įjungta vėliausiai – 1948 m. birželio 15 d. (vadas Juozas Kemeklis–*Rokas, Rimtutis*, kuris 1949 m. rudenį, sunaikinus apygardos vadovybę, pradėjo vadovauti Šarūno rinktinei). Nuo 1948 m. spalio mėn. jos Organizaciniam skyriui vadovavo Bronius Narbutas–*Šernas, Radvila* (suimtas 1950 m. balandžio 14 d.). Pirmuoju štabo viršininku buvo Vytautas Baltrūnas–*Strazdelis*, o 1949 m. vasario 16 d. jį pakeitė Kazys Jurevičius–*Dobilas*. Kovo mėnesį šiam žuvus, į ankstesnes pareigas vėl grįžo Vytautas Baltrūnas–*Strazdelis* (žuvo 1949 m. rugpjūčio mėn.). Vėliau rinktinės štabo viršininkais buvo Stasys Gimbutis–*Rūkas*, Bronius Stasiškis–*Sūkurys*.

## Rinktinės struktūra

1949 m. sausio 25 d. rinktinės vado įsakymu suformuotos trys kuopos:
* *Žalgirio kuopa*. Sudaryta iš buvusios *Algirdo kuopos*, vėliau vadintos *Dariaus ir Girėno* vardu. Jai vadovavo Kazys Jurevičius–*Dobilas*, 1946 m. rugsėjo mėn. įkurto Žalgirio būrio vadas. 1949 m. vasario 16 d. *Dariaus ir Girėno kuopos* vadu paskirtas Antanas Baukys–*Sakalas*, buvęs Žalgirio būrio vadas ir *Dariaus ir Girėno kuopos* vado pavaduotojas. Jam 1949 m. kovo 18 d. žuvus, kovo 30 d. šias pareigas perėmė Petras Černius–*Tigras, Laisvūnas*. *Dariaus ir Girėno kuopoje* veikė trys būriai: Ąžuolo (vadas – Pranas Kemeklis–*Tėvas*), Žalgirio (vadas – Jonas Mackus–*Don Kichotas*) ir Audros (vadas – Feliksas Stasiškis–*Smūgis*). 
* *Gedimino kuopa*. Joje buvo tik vienas Kęstučio būrys. Iki žūties 1948 m. lapkričio 16 d. vadovavo Antanas Varnas–*Plechavičius, Radvila*. Vėliau jį pakeitė Juozas Bulovas–*Iksas, Dūmas* (žuvo 1949 m. lapkričio 14 d.). 
* *Vaižganto kuopa*. Vadas Albertas Nakutis–*Viesulas* (žuvo 1949 m. lapkričio 2 d.).

1950 m. vasarą Margio rinktinę sudarė du būriai: Audros Užpalių valsčiuje (Utenos apskr.) ir Ąžuolo, veikęs Jūžintuose ir Kamajuose (Rokiškio apskr.). 1950 m. lapkričio mėnesį Rytų Lietuvos (Karaliaus Mindaugo) srities vado Broniaus Kalyčio–*Liutauro, Siaubo* įsakymu sujungti Kunigaikščio Margio bei Šarūno rinktinių likučiai pavadinti *Tumo-Vaižganto rinktine* ir priskirti Vytauto apygardai. Jos vadu tapo Juozas Kemeklis–*Rokas, Rimtutis* (žuvo 1951 m. gruodžio 22 d.).

## Nuorodos

* Algimanto apygardos partizanų istorija
Konstantinas Sologubas

**Konstantinas Davaina Sologubas** (m. 1662 m.) – Upytės vaiskis 1645-1662 metais.

1655 metų spalio 20 d. pasirašė Kėdainių sutartį. 

## Literatūra

* Urzędnicy Wielkiego Księstwa Litewskiego, t. 2, Województwo trockie XIV-XVIII wiek, pod redakcją Andrzeja Rachuby, Warszawa 2009, s. 651.
* Władysław Konopczyński, Kazimierz Lepszy, Akta Ugody Kiejdańskiej 1655 roku, w: Ateneum Wileńskie, r. X, Wilno 1935, s. 205 [33].
Bronius Jankauskas

**Bronius Jankauskas** (1913 m. rugpjūčio 4 d. Liepojoje, Latvijoje – 1992 m. Kalugoje, Rusijoje) – FK Šančių „Kovas“ vartininkas.

## Biografija
Bronius Jankauskas 1926 m. atvyko į Lietuvą, apsigyveno Kaune. Mokėsi Šančių gimnazijoje. 1932 m. baigė Aukštesn. technikos m-klą Kaune. Dirbo Kauno miesto savivaldybėje. 1934 m. rugsėjo 18 d. pašauktas į karinę tarnybą ir pasiųstas į Karo mokyklą. 1935 m. rugsėjo 15 d. ją baigus (X asp. laida) suteiktas pionierių ats. jaun. leitenanto laipsnis ir paleistas į inžinerijos karininkų atsargą. Grįžo į darbą savivaldybėje. Nuo 1938 m. Geležinkelių technikos kelių valdybos inžinierius. Nuo 1939 m. rugsėjo 16 d. LŠS 1 Kauno rinktinės 5 inž. kuopos narys, Šančių ŠS „Kovo“ futbolo komandos vartininkas. 1941 m. birželio 23-28 d. dalyvavo sukilime prieš sovietus Šančiuose. 1944 m. gruodžio 21 d. suimtas ir kalintas Kauno kalėjime. 1945 m. birželio 18 NKVD Karo teismo nuteistas 10 metų kalėti su teisių praradimu 5 metams. 1945 m. rugpjūčio 3 d. buvo išvežtas į Vorkutlagą, dalyvavo kalinių sukilime. 1954 m. rugsėjo 11 d. iš įkalinimo vietos paleistas, bet paliktas tremtyje Vorkutoje. Neleidus grįžti į Lietuvą apsigyveno Kalugoje, ten mirė ir palaidotas.
1992 m. birželio 4 d. Lietuvos AT reabilituotas.

Žmona – Ona Šliumpaitė (1917–1973). Sūnūs – Romualdas (1938), Bronislovas (1940), Zigmas (1943–2010). Dukros – Irena (1942–2014), Genovaitė (1945–1947).

## Šaltiniai
* Bronius Jankauskas // www.worldfootball.net
Mergina automobilyje, su akiniais ir šautuvu

**Mergina automobilyje, su akiniais ir šautuvu** gali reikšti:

* Mergina automobilyje, su akiniais ir šautuvu – 1966 m. prancūzų rašytojo Sebastien Japrisot romaną;
* Mergina automobilyje, su akiniais ir šautuvu –  1970 m. JAV sukurtą filmą;
* Mergina automobilyje, su akiniais ir šautuvu – 2015 m. Prancūzijoje sukurtą filmą.
Saliamonas Baltūsis

**Saliamonas Baltūsis** (1899 m. balandžio 23 d. Skučiškėje – 1972 m. gruodžio 4 d. JAV) – Lietuvos teisininkas, kalbininkas, visuomenininkas.

1915–1918 m. mokėsi Pilviškių vaistinėje. 1921 m. baigė Marijampolės gimnaziją, tuo metu buvo aktyviai įsitraukęs į Aušrininkų veiklą. 1922–1926 m. dirbo korektoriumi, kalbos taisytoju, sekretoriumi, redaktoriumi Švietimo ministerijos Knygų leidimo komisijoje korektoriumi, kalbos taisytoju, sekretoriumi, redaktoriumi ir švietimo Darbo bendradarbiu. 1926 m. baigė Lietuvos universiteto Teisės fakultetą. 1926–1927 m. dirbo Kauno apygardos teismo sekretoriumi, 1927–1931 – Marijampolės taikos teisėju. 1931–1934 Kauno apygardos teismo teisėjas ir vyriausias žemės tvarkymo komisijos narys, 1934–1938 m. Lietuvos Apeliacinių Rūmų teisėjas, 1939–1941 m. Vyriausio Lietuvos Tribunolo teisėjas. 1941 1944 Apeliacinių Rūmų pirm. ir teisėjų eg-zamininės komisijos pirm. 1940–1941 m. Vilniaus universiteto Teisės fakulteto docentas. Bendradarbiavo „Švietimo darbe“. Per karą pasitraukė į Vakarus.

Gyvendamas Lietuvoje buvo įsitraukęs į Aušrininkų organizacijos, vėliau – Valstiečių Liaudininkų Sąjungos, Lietuvos teisininkų draugijos veiklą (pastarojoje buvo jos revizijos komisijos narys). Pasitraukęs į Vakarus pora metų buvo VLIKo kontrolės komisijos narys, VLIKo konferencijų dalyvis, vienas iš Lietuvos Teisininkų Draugijos tremtyje organizatorių ir pirmasis jos pirmininkas. Organizavo Lietuvių Bendruomenės Vyriausiąjį Teismą ir buvo jo pirmasis pirmininkas. Lietuvių bendruomenės apylinkės teisėjas Viurcburge ir IRO teisinis tarėjas Švainfurte. Nuo 1949 gyveno JAV.

Mirė 1972 m. gruodžio 4 d., palaidotas Šv. Jurgio kapinėse Kenošoje, Viskonsine, JAV bendrame kape su žmona.

## Šaltiniai

* Lietuvių enciklopedijos leidykla, 1953–1985 m., 140 p. 
* Kalbininkai 
* Žymūs kraštiečiai  (*[[Kazlų Rūdos viešoji biblioteka]]*)
Moters šviesa (filmas)

**Moters šviesa** () – 1979 m. sukurta drama pagal to paties pavadinimo Romain Gary romaną.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Yves Montand – Mišelis
* Romy Schneider – Lidija
* Romolo Valli – Galba
* Lila Kedrova – Sonia
* Heinz Bennet – Džordžas
* Roberto Benigni – barmenas

## Turinys

Filmo veiksmas trunka vieną parą. Pagyvenęs vyras Mišelis, negalintis susitaikyti su žmonos mirtimi, nori nuo visko pabėgti išskrisdamas pirmu pasitaikiusi lėktuvu. Oro uoste jis susitinka su nejauna moterimi Lidija, kuri avarijoje neteko dukters ir kurios vyras tapo psichiniu ligoniu. Kiekvienas kankinamas savo skausmo ir ieškantis išeities, jie išsiskiria ir vėl susitinka, negalėdami priimti sprendimo dėl ateities. Mišelis susipažįsta su Lidijos vyru ir anyta, vėliau siūlo moteriai kartu su juo skristi į Karakasą. Lidija priima pasiūlymą, tačiau kuomet jis lanko mirštantį naują pažįstamą, dirbantį cirke klounu, moteris sėda į kitą lėktuvą ir išskrenda viena...

## Apdovanojimai
Mergina automobilyje, su akiniais ir šautuvu (1970 filmas)

**Mergina automobilyje, su akiniais ir šautuvu** () – 1970 m. sukurtas kriminalinis filmas pagal to paties pavadinimo Sebastien Japrisot romaną.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Samantha Eggar – Danielė „Dani“ Lang
* Olive Reed – Maiklas Kaldvelas
* Stéphane Audran – Anita Kaldvel
* John McEnery – Ivas / Filipas
* Billie Dixon
* Bernard Fresson
* Marcel Bozzuffi
* Martine Kelly 

## Turinys

Sekretorė Dani nuveža savo viršininką Maiklą Kaldvelą su žmona ir dukra į oro uostą, o pati turi parvairuoti jo prabangų automobilį namo. Žinodama kelias dienas jie bus išvykę, mergina nusprendžia nuvažiuoti į Lioną, nes niekada nėra buvusi prie jūros. Pakeliui, sustojus pagalbos servise, ją užkalbina moteris, kuri tvirtina, kad Dani šį rytą buvo jos parduotuvėje ir pamiršo paltą. Vėliau autoserviso tualete ją kažkas užpuola ir sužaloja dešinės rankos riešą, o šio šeimininkas tvirtina, kad dar vakar taisė jos automobilį. Naktį ją sustabdo policininkas, kuris įsitikinęs, kad jau buvo ją sustabdęs dėl nešviečiančių galinių žibintų. Dani nusprendžia apsistosi motelyje ir susipažįsta su simpatišku vaikinu Filipu. Po kartu praleistos nakties jie kartu važiuoja toliau, tačiau sustojus šalikelėje, Filipas pabėga su automobiliu. Po kurio laiko Dani pavyksta rasti paliktą mašiną, tačiau jos bagažinėje guli lavonas bei šautuvas. Kuomet ji vėl susitinka Filipą, šis tvirtina, kad norėjo pavogti ir parduoti mašiną, tačiau radęs kūną išsigando. Atokioje vietoje jie nutaria patikrinti lavono kišenes, kuriose randa Dani rašytą raštelį. Pareiškęs, kad nebenori būti apgaudinėjamas, Filipas pasišalina ir mergina lieka viena. Galiausiai ji išsiaiškina, kad visa ši situacija surežisuota jos viršininko Maiklo Kaldvelo, kuris stengėsi priversti Dani patikėti, kad jo žmonos Anitos įvykdytą meilužio žmogžudystę iš tiesų padarė ji...
Mergina automobilyje, su akiniais ir šautuvu (2015 filmas)

**Mergina automobilyje su akiniais ir šautuvu** () – prancūzų rašytojo Sebastien Japrisot to paties pavadinimo antroji ekranizacija (pirmoji sukurta 1970 m.).

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Freya Mavor – Dani
* Benjamin Biolay – Mišelis
* Stacy Martin – Anita
* Elio Germano
* Thierry Hancisse
* Sandrine Laroche
* Noemie Morales

## Turinys

Išvykdamas kelioms dienoms, Dani viršininkas paprašo ją nuvežti į oro uostą jo automobiliu, o vėliau jį grąžinti į namus. Žinodama kiek dienų jo nebus, Dani nusprendžia pasinaudoti proga ir nuvažiuoti prie jūros. Kelių dienų kelionė, turėjusi tapti atostogomis, netikėtai tampa kupina paslaptingų įvykių: keliose vietose sutikti žmonės tvirtina, kad jie jau buvo susitikę, mergina užpuolama degalinės tualete ir jai sulaužomas riešas, tačiau jo šeimininkas tvirtina, kad jie matėsi dar vakar ir kad jau tada ji buvo parišta ranka. Dani nusprendžia tęsti kelionę į pajūrį, tačiau, sustojusi nakvynės, sužino, kad šiame viešbutyje jau buvo. Susipažinusi su jaunu italu, ji kartu praleidžia naktį, o kitą dieną, stabtelėjus gamtoje, šis pabėga su automobiliu. Dani jį seka ir randa paliktą automobilį, o jame – lavoną. Netrukus jie vėl susitinka ir vyras tvirtina norėjęs parduoti pavogtą automobilį, tačiau jame radęs lavoną, tuo tarpu Dani prieš tai keletą kartų buvo atidariusi bagažinę, tačiau joje nieko nerado. Galiausiai išaiškėja, kad visą painią istoriją buvo sugalvojęs jos viršininkas, norėdamas paslėpti savo sužadėtinės įvykdytą nusikaltimą, tačiau Dani sprendimas važiuoti prie jūros privertė pakoreguoti planus...
Trumpos atostogos

**Trumpos atostogos** () – 1975 m. Italijoje sukurta drama.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Florinda Bolkan – Klara Mataro
* Renato Salvatori – Franko Mataro, jos vyras
* Daniel Quenaud – Luidžis, jos meilužis
* Monica Guerritore – Marija
* Jose Maria Prada – daktaras Čiranis
* Miranda Campa – slaugė
* Maria Mizar – slaugė 

## Turinys

Klara – moteris iš Kalabrijos, dirbanti gamykloje, gyvenanti su neįgaliu vyru Franko namo rūsyje ir gyvenime dažnai patirianti tik nusivylimus. Kuomet atrodo, kad tai niekada nepasikeis, viskas staiga apsiverčia: gydytojas nustato jai tuberkuliozę ir nurodo vykti gydytis į sanatoriją Alpėse. Klara ir jos vyras pradžioje mano, kad tai per brangu ir jie negali sau to leisti, tačiau galiausiai moteris išsiruošia į kelionę. Sanatorijoje Klara susipažįsta su jaunu mechaniku Luidžiu ir tarp jų užsimezga audringas romanas. Kuomet pasibaigus gydymui ji priversta grįžti namo, atrodo, kad gyvenimas vėl grįš į tas pačias vėžes, tačiau Luidžis taip pat atvyksta iš paskos, ketindamas kovoti dėl mylimos moters, o pati Klara, pajutusi kad gali būti mylima, taip pat nori, kad viskas pasikeistų...

## Pagrindiniai apdovanojimai
Merginų butas

**Merginų butas** () – 1963 m. sukurta romantinė kriminalinė komedija.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Mylene Demongeot – Melani
* Sylva Koscina – Elena
* Sami Frey – Tiberas
* Jean-Francois Calve – Kristofas
* Daniel Ceccaldi – Fransua 
* Renate Ewert – Lolotė

## Turinys

Simpatiškas gangsteris Tiberas susipažįsta su stiuardese Elena, kuriai pasiūlo didelę pinigų sumą, jei ši sutiks kontrabanda pergabenti aukso krovinį iš Bombėjaus. Elena gyvena viename bute su dar 2 merginomis, taip pat stiuardesėmis, kurios, sužinojusios apie Tibero pasiūlymą, taip pat pradeda jam siūlyti savo paslaugas. Jos slepia savo intrigas viena nuo kitos, o gangsteriui, apžavėtam merginų, reikia skubiai pasirinkti, kuriai patikėti krovinį. Pradžioje planavęs operaciją atlikti su Elena, galiausiai jis pasirenka Melani. Kai mergina jau rengiasi skristi, ją įsimylėjęs Tiberas atsisakyti pavojingos operacijos, tačiau tuo pačiu jie abu tampa persekiojimo objektu...
Tu juokiesi

**Tu juokiesi** () – 1998 m. Italijoje sukurtas filmas. Juosta taip pat žinoma pavadinimu „Chaosas II“ (1984 m. broliai Taviani sukūrė filmą „Chaosas“ pagal to paties rašytojo Luigi Pirandello apsakymus).

Juostą sudaro 2 dalys: „Tavo juokas“ ir „Du pagrobimai“.

## Pagrindiniai aktoriai
* Antonio Albanese
* Giuseppe Cederna
* Luca Zingaretti
* Dario Cantarelli
* Elena Ghiaurov
* Sabrina Ferilli
* Turi Ferro
* Lello Arena

## Apdovanojimai
Erotissimo

**Erotissimo** – 1969 m. sukurta komedija, kurios režisierius Gérard Pirès Berlyno kino festivalyje buvo nominuotas Auksiniam lokiui.  

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Annie Girardot – Enė
* Jean Yanne – Filipas
* Didi Perego – Šantal
* Erna Schurer – Silvija
* Fransis Blanche
* Venantino Venantini
* Rufus
* Nicole Croisilie

## Turinys

Jau eilę metų Ištekėjusi už verslininko Filipo, Enė, veikiama gausybės erotiškumą akcentuojančių reklamų ir filmų, pradeda manyti, kad vyras per mažai ją myli. Ji išmėgina įvairiuos metodus, tačiau nesulaukia jokio rezultato, mat tuo metu Filipo kompaniją tikrina mokesčių inspektorius, įsitikinęs, jog šis slepia pajamas. Kadangi jis su inspektoriumi praleidžia ištisas dienas, Enė nusprendžia, jog šis jai neištikimas ir pati susiranda meilužį...
Ateik kada nors vakarienės

**Ateik kada nors vakarienės** () – 1973 m. Italijoje sukurta drama.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Jean-Luis Trintignant – Mišelis
* Florinda Bolkan – Nina
* Tony Musante – Maksas
* Lino Capolicchio – Rikas
* Annie Girardot – Džovana
* Silvia Monti – aktorė
* Milly
* Adriana Asti
* Nora Ricci

## Turinys

Mišelis – nuobodžiaujantis rašytojas, gyvenantis kartu su žmona Nina ir fantazuojantis apie šios romaną su jo geriausiu draugu, biseksualiu aktoriumi Maksu. Iš tiesų Nina ir Maksas ilgą laiką buvo meilužiai, tačiau pastarajam labiau rūpėjo ne ji, o Mišelis. Kuomet Ninos ir Makso ryšys vėl atsinaujina, Mišelis ima vilioti pasiturinčią, bet vienišą moterį Džovaną. Visi keturi kartas nuo karto susirenka bendros vakarienės, kurios metu filosofuoja gyvenimo ir moralės temomis.

Tuo metu Maksas sugalvoja, kad judviejų su Nina žaidimams reikalingas trečias asmuo, kuriuo tampa Rikas – Makso draugas poetas, už pinigus parsiduodantis tiek vyrams, tiek moterims. Po kurio laiko Rikas įsimyli Niną, tačiau manydamas, kad neturi jokių galimybių jos turėti, mėgina nusižudyti. Nina spėja jį išgelbėti ir nusprendžia palikti vyrą, kad galėtų būti su Riku. Judviejų aistra netrunka išblėsti ir Nina sugrįžta pas Mišelį, o pastarasis, vis dar susitikinėjantis su Džovana, nusprendžia pakviesti Riką bendros vakarienės, kur dabar jis užima Makso vietą...

## Apdovanojimai
Oro užkarda

**Oro užkarda** () – oro operacijos, skirtos priešo pajėgoms sunaikinti, neutralizuoti ar sustabdyti, iki jos nepradėjo veiksmingai priešintis, tai darant iš tokio nuotolio, kad veiksmų nereiktų derinti su ant žemės veikiančiais savo daliniais. Kartais šie veiksmai įvardijami kaip tolimoji oro parama ().

Oro užkarda, skirtingai nei strateginis bombardavimas, nėra atskira operacija siekianti vien oro jėga palaužti priešo pajėgas. Jos veiksmai yra skirti padėti ant žemės veikiančioms pajėgoms. Pagrindiniai taikiniai yra priešo pajėgų susitelkimo naikinimas/sutrukdymas, jų aprūpinimo reikalingais produktais nutraukimas.

## Istorija
Pirmosios tokio pobūdžio operacijos pradėtos vykdyti dar Pirmojo pasaulinio karo metu, jų pagrindas yra klasikinės oro operacijos, kai turimas pranašumas ore. Vykdant operacijas už fronto linijos, populiariausiais taikiniais tapo geležinkelio linijos, tiltai, tiekimo konvojai. Dėl technologinių dalykų bei aviacijos naujumo karuose, tokie veiksmai buvo greičiau išpuoliai nei nuolatiniai veiksmai.

Antrojo pasaulinio karo metu tokios veiksmų operacijos tapo dažnu reiškiniu, žymiausi veiksmai ir labiausiai nuo to priklausiusios sausumos operacijos buvo Sąjungininkų išsilaipinimas Normandijoje.

Po pasaulinių karų, šie veiksmai buvo gausiai naudoti didžiųjų valstybių per Korėjos, Vietnamo, Irako karus. Taip pat tokia taktika panaudota 1999 m. NATO atakuojant Jugoslaviją, siekiant sustabdyti Slobadano Miloševičiaus pajėgas bei 2011 m. NATO įsitraukus į Libijos pilietinį karą.

## Svarbiausi veiksniai
* Pranašumas ore yra vienas svarbiausių veiksnių, leidžiančių sėkmingai atlikti operacijas su mažais nuostoliais puolančiosioms pajėgoms.
* Operacijų sėkmei labai svarbi žvalgybinė informacija apie taikinius. Pvz., JAV per karą Vietname turėjo menką suvokimą apie Vietkongo pajėgų veikimą, tai baigėsi ne tik nesėkme kare, bet ir milžiniškais nuostoliais civilinei infrastruktūrai bei didele operacijos kaina. Dėl per didelio žiaurumo smarkiai smuko parama amerikiečių karinei kompanijai pasaulio ir pačių amerikiečių akyse.
* Labai svarbu gebėti veikti bet kokiu oru bei įvertinti žemės paviršiaus veiksnius. Šiais laikais labai svarbus veiksnys – atakavimas naktį.
* Operacijų planuotojai turi būti realistai, nes 100 % rezultato niekada nepavyks pasiekti, visada gali įvykti netikėtumų, nepriklausomai nuo to, kokio tikslumo surinkta žvalgybinė operacija pasirengimui.

## Oro užkardų operacijų pavyzdžiai
* *Operation Strangle* – Antrojo pasaulinio karo operacija, kuria buvo siekiama sutrikdyti resursų tiekimui geležinkeliu Italijoje.
* *Operation Overlord* – Antrojo pasaulinio karo operacija, per kurią Prancūzijoje buvo trikdomas Ašies pajėgų aprūpinimas.
* Per Korėjos karą vykdytos amerikiečių operacijos naikinant Šiaurės Korėjos karinius konvojus.
* *Operation Odyssey Dawn* – NATO operacija prieš Libijos kariuomenę Libijos pilietinio karo metu 2011 m.
* *Operation Inherent Resolve* – JAV atakos prieš Daesh pajėgas.

## Šaltiniai
Rumbonių koplyčia

**Rumbonių koplyčia** – mauzoliejinė Pilchovskių šeimos koplyčia, esanti Alytaus rajone, Rumbonių kaime, 8 km į šiaurę nuo Alytaus, 1,2 km į vakarus nuo kelio . Koplyčia stovi veikiančių kapinių pietrytiniame kampe, prie Rumbonių Švč. Trejybės bažnyčios. Kopyčioje išlikęs laidojimo rūsys (yra anga grindyse), ji stovi uždaryta, nenaudojama.

## Istorija

Kapinės įrengtos bažnyčios užnugaryje, už galinių šventoriaus vartų, pašventintos 1799 m. Jų teritorija padidinta 1868 m. Mūrinė Pilchovskių šeimos koplyčia (su laidojimo rūsiu) kapinėse baigta statyti po 1804 m. Priklauso Rumbonių bažnyčios (pastatyta 1795–1798 m.) su varpine kompleksui, nuo 1997 m. yra nekilnojamojo kultūros paveldo objektas, regioninės reikšmės paminklas (unik. kodas ). 

2004 m. koplyčia remontuota: tvarkyti pamatai, stogo danga, perdažyta išorė.

Kapinėse stūkso Korevų šeimos kapo antkapinis paminklas, išsiskiriantis grafaitės Juzefos Korevaitės balto marmuro statula (unik. kodas ). Panaši yra stovėjusi Kurtuvėnų kapinėse (Šiaulių raj.). Antkapį, manoma, sukūrė lietuvių kilmės Varšuvos skulptorius Pijus Velionskis pagal išlikusias J. Korevaitės fotografijas. 1918 m. spaudoje skulptūra minima kaip „dvarininko Korevos dukters Julės itališko marmuro stovyla“, kainavusi tūkstantį rublių. J. Korevaitė mirė sulaukusi 18 metų 1908 m.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Alytaus rajono lankytinos vietos. Rumbonių Švč. Trejybės bažnyčia
Sudie, drauge

**Sudie, drauge** () – 1968 m. sukurtas veiksmo filmas pagal Sebastien Japrisot romaną, nuo kurio prasidėjo tarptautinė aktoriaus Charles Bronson karjera.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Alain Delon – Dino Baranas
* Charles Bronson – Francas Propas
* Olga Georges-Pico – Izabelė Moro
* Brigitte Fossey – Dominyka
* Bernard Fresson – inspektorius
* Marianna Falk – Katerina

## Turinys

Kariuomenės gydytojas Dino Baranas, baigęs tarnybą Alžyre, grįžta į Prancūziją. Simpatiškas daktaras traukia moteris, tačiau jis jaučiasi nuo visko pervargęs ir nenori jokios veiklos. Į daktarą dėmesį atkreipia užsieniečių legiono karininkas Propas, norintis jį užverbuoti misijai Konge. Baranas atmeta pasiūlymą, tačiau Propas lengvai nepasiduoda ir suseka jį Paryžiuje. Čia Baranas įsidarbinęs didelėje kompanijoje, kur per kelias dienas turi atlikti darbuotojų medicininę patikrą. Iš tiesų šis darbas – tik priedanga, nes jį labiau domina rūsyje esantis seifas, kurį jis pagal užsakymą turi atidaryti savaitgalį, kai pastatas bus užrakintas, ir grąžinti į jį pavogtus dokumentus. Tam jis pasinaudoja paslėptu fotoaparatu, kuris turi nufilmuoti surenkamą kodą, tačiau pavyksta pamatyti 3 skaičius iš 7. Jis taip pat sužino, kad seife yra didelė pinigų suma, tačiau užsakovas (toje pat kompanijoje dirbanti Izabelė Moro) nori, kad šie ten ir liktų.

Baranas nusprendžia surizikuoti ir per Kalėdų savaitgalį išmėginti įmanomas kombinacijas, tačiau penktadienio vakare į pastatą prasmunka ir Propas. Baranas nenoromis priverstas pasidalinti paslaptimi, tačiau nors abu vyrai kartu bando galimas kombinacijas, jie nepaliauja varžytis tarpusavyje. Kai galiausiai jiems pavyksta atidaryti seifą, paaiškėja, kad šis tuščias, tačiau jie abu, bandydami pasislėpti nuo sargybinių, lieka įkalinti rūsyje. Kuomet jiems galiausiai pavyksta iš jo ištrūkti, vyrai randa nušautą sargybinį.

Pirmadienio rytą jiems pavyksta nepastebėtiems pasišalinti iš pastato, tačiau policija netrunka pradėti paiešką. Juos atpažįsta oro uoste, tačiau sugaunamas tik Propas, o Baranui pavyksta pabėgti. Jis mėgina rasti Izabelę, tačiau toks asmuo neegzistuoja, todėl vieninteliu žmogumi, galinčiu padėti, tampa jo padėjėja Dominyka. Baranas įsitikinęs, kad istorija apie seifą buvo apgaulė, o jis buvo įviliotas į pastatą, kad vėliau būtų apkaltintas vagyste.

Kol policija kvočia Propą, paaiškėja, kad Dominyka ir Izabelė yra seserys, o žmogžudystę įvykdė pirmoji. Baranas liepia rasti ir atnešti jam Izabelės medicininę kortelę, nes žino, kad ji taip pat dirbo firmoje, o tuo pačiu metu Izabelė liepia seseriai vėl įvilioti Baraną į tą patį rūsį. Atėjęs naktį su Dominyka, daktaras susiduria su Izabele, čia pasirodo ir jį sekusi policija...
KnAAPO

**Komsomolsko prie Amūro J. Gagarino vardo aviacijos gamykla**, (**KnAAPO**) – viena didžiausių Rusijos lėktuvų gamyklų. Įsikūrusi Rusijos Tolimuosiuose Rytuose, Komsomolske prie Amūro.

Įmonė yra „Suchoj“ projektuotojų lėktuvų gamybinis filialas. Šioje gamykloje yra renkami Su serijos naikintuvai, Sukhoi Superjet 100 civiliniams tikslams skirtas keleivinis lėktuvas, taip pat įmonė turi teisę remontuoti „Boeing“ lėktuvus.

## Istorija
1934 m. liepos 18 d. buvo pradėta statyti „aviacijos gamykla nr. 126“.

1936 m. gegužės 1 d. buvo pagamintas pirmasis lėktuvas, juo tapo Andrejaus Tupolevo suprojektuotas universalusis kovos lėktuvas R-6 (ANT-7). Antrojo pasaulinio karo metu gamykloje gaminti Il-4 bombonešiai. Po karo gamykloje gaminti ir tobulinti reaktyviniai naikintuvai Mig-15 ir Mig-17. 1956 m. gamykla pradėjo dirbti kartu su naikintuvų projektuotojų biuru „Suchoj“. Nuo 1976 m. įmonė pradėjo gaminti ir vystyti ketvirtos kartos naikintuvų projektus Su-27, vėliau Su-30, o nuo 2010 m. ir naujausius Su-35.

Nuo 2010 m. KnAAPO surenkami bandomieji 5-os kartos sunkiai aptinkamų naikintuvų T-50, dar žinomu kaip PAK-FA, bandomieji pavyzdžiai.

## Išnašos
Aušra Kaziliūnaitė

**Aušra Kaziliūnaitė** (g. 1987 m. lapkričio 28 d., Vilniuje) – lietuvių poetė.

## Biografija

2011 m. baigė istorijos studijas Lietuvos edukologijos universitete, 2013 m. – religijos mokslų magistrantūrą Vilniaus universitete. 2020 m. apsigynė humanitarinių mokslų daktaro disertaciją.

Aušros Kaziliūnaitės poezija kultūrinėje spaudoje pasirodė 2002 m. Pirmoji knyga „Pirmoji lietuviška knyga“ išleista 2007 m. Rašytoja yra gavusi ne vieną premiją.

Kūrėja yra dirbusi knygų apžvalgininke, kino kritike, žurnaliste. Aktyviai dalyvauja Lietuvos literatūriniame gyvenime: veda kūrybos vakarus, viešai skaito savo eilėraščius, yra sudariusi poezijos almanachų.

Kūryba versta į anglų, rusų, prancūzų, latvių ir kitas kalbas.

Nuo 2012 m. – Lietuvos rašytojų sąjungos narė.

## Kūrybos bruožai

Aušros Kaziliūnaitės kūryba – šiuolaikiška, postmoderni, ryškūs paradokso, absurdo, siurrealizmo bruožai. Poezijoje sugriaunama bet kokia stabili tapatybė. Poezija yra trūkinėjanti, nepaklūstanti jokiems dėsniams, kartais nelogiška ir neturinti aiškiai nusakomos prasmės.

## Bibliografija

* *Pirmoji lietuviška knyga (poezija)*. – Kaunas: Nemunas, 2007.
* *20% koncentracijos stovykla (poezija)*. – Kaunas: Kitos knygos, 2009.
* *Mėnulis yra tabletė (poezija)*. – Vilnius: Lietuvos rašytojų sąjungos leidykla, 2014.
* *Esu aptrupėjusios sienos (poezija)*. – Vilnius: Kitos knygos, 2016.
* *Nematomos metamorfozės (poezija lietuvių, anglų, lenkų k.)*. – Gdanskas: Kultūros institutas Miejskiej, 2017.
* *Jūros nėra (poezija)*. – Vilnius: Kitos knygos, 2021.

## Nuorodos

* Rašytojų sąjungos informacija 
* Aušros Kaziliūnaitės eilėraščiai
San Andres Tustla

**San Andres Tustla** () – miestas pietryčių Meksikoje, Verakruso valstijoje, Los Tustlaso krašte, netoli Meksikos įlankos pakrantės, snaudžiančio Tustlos San Martino ugnikalnio papėdėje, prie San Andreso upės. Verčiamasi turizmu. Namudinė cigarų gamyba. Veikia kelių universitetų filialai, krašto muziejus, Šv. Juozo ir Šv. Andriaus katedra. Apylinkės pasižymi vaizdingais kraštovaizdžiais (Roka Partidos paplūdimys, Enkantados lagūna, Velnio urvas, Ejipantlos krioklys).

## Istorija

Pavadinimas *tuxtla* nahuatlių kalba reiškia „triušynė“. San Andres Tustla oficialiai įkurta 1580 m. Apylinkės XIX a. buvo svarbus tabako auginimo centras. 1933–1938 m. miestas vadinosi ***Los Tustlasu***.

## Šaltiniai
Šiutekutlis

**Šiutekutlis** ( „turkio, ugnies arba laiko valdovas“) – Centrinės Amerikos indėnų mitologijos ugnies ir ugnikalnių dievas. Jo garbinimo požymių rasta dar iš ikiolmekinio laikotarpio. Šiutekutlis buvo ne tik dangiškosios, bet ir požeminės, nuožmios, visa naikinančios ugnies valdovas, tuo pačiu – namų židinio ugnis. Žinoma bent keletas jo hipostazių: Conkastlis („geltonplaukis“), Kuesalcinas (*Cuezaltzin*; „liepsna“), Tota („mūsų tėvas“), Ueuetotlis (*Huehuetéotl*; „dievas senolis“), Tlalšiktenika („sėdįs žemės bamboje“), „Dievų motina ir tėvas“ ir kt.

Actekai Šiutekutlį vaizdavosi pusiau raudonu, pusiau juodu veidu, galva, puošta dviem nendrėmis arba drugiais, rankose laikantį krivūlę ir skydą arba kopalį ir smilkytuvą. Apeigų metu jo statula būdavo nešama paskutinė nes jis senas ir eina iš lėto.

## Šaltiniai
1933 m. Lietuvos šachmatų čempionatas

**1933 m. Lietuvos šachmatų čempionatas** buvo 4-asis vyrų šachmatų čempionatas. Prasidėjęs dar 1932 m. pabaigoje Kaune, jis baigėsi 1933 m. pavasarį (1932 m. lapkričio 27 d.–1933 m. balandžio 18 d).

Jį sudarė dvi dalys: ratų sistemos pretendentų turnyras, kuriame dalyviai žaidė po dvi partijas ir mačas dėl absoliutaus čempiono vardo tarp pretendentų turnyro nugalėtojo ir tuometinio Lietuvos absoliutaus šachmatų čempiono.

## Pretendentų turnyras
Vyko Kaune 1932 m. lapkričio 27–gruodžio 20 d. Turnyre, ratų sistema, žaidė 8 dalyviai, kiekvienas su kiekvienu po dvi partijas; visi jie buvo kauniečiai. Penki iš jų: V. Mikėnas, I. Vistaneckis, M. Luckis, P. Vainonis ir L. Abramavičius žaidė ir 1931 m. pretendentų turnyre. 

Turnyras prasidėjo vėlai rudenį, todėl mačas dėl absoliutaus čempiono vardo buvo nukeltas į sekančius metus. 

Nugalėjo Vladas Mikėnas, surinkęs 12,5 taško 14 galimų. Jis įgijo teisę žaisti mačą dėl absoliutaus čempiono vardo su tuometiniu absoliučiu čempionu A. Machtu. Antras t buvo Povilas Vaitonis (9 tšk.), trečias – Markas Luckis (8,5 tšk.). Tiek pat taškų surinkęs Isakas Vistaneckis, (6 tšk.), liko ketvirtas.

## Lentelė

## Mačas
1933 m. kovo 10–balandžio 18 d. Kaune Vladas Mikėnas žaidė mačą su Aleksandru Machtu dėl Lietuvos absoliutaus čempiono vardo. Pagal čempionato taisykles pretendentas, norėdamas tapti absoliučiu čempionu, turėjo laimėti mačą, nes jei mačas baigtusi lygiosiom, praėjusių metų absoliutus čempionas išlaikytų titulą.

Mačas vyko permainingai: vienu metu jo rezultatas buvo 3:1 A. Machto naudai. Po to, V. Mikėno susikaupimo ir pasiryžimo dėka, mačo rezultatas pakrypo jo naudai: jis laimėjo penkias partija paeiliui. Po tokios  serijos mačą laimėjo Vladas Mikėnas rezultatu 6 : 3  ir pirmą kartą tapo Lietuvos šachmatų čempionu.

## Šaltiniai
Ejipantlos krioklys

**Ejipantlos krioklys** () – krioklys Meksikoje, Verakruso valstijoje, Los Tustlaso krašte, San Andres Tustlos savivaldybėje. Krioklys yra ~40 m pločio ir 50 aukščio, susidaręs Katemako upėje, tekančioje iš Katemako ežero į Meksikos įlanką. Sausuoju metu laiku susiskaido į sraujas. Krioklio pavadinimas nahuatlių kalba reiškia „trys sraujos“.

Ejipantlos krioklys yra populiarus turistinis objektas. 2006 m. čia filmuotos filmo „Apokalipto“ scenos.

## Galerija

EyipantlaWaterfall17.JPG|Vaizdas iš viršaus
Salto de Eyipantla waterfall.jpg|Iš šono
EyipantlaWaterfall15.JPG|Katemakas tuoj už krioklio


## Šaltiniai
Tonatijus

**Tonatijus** ( „Saulė“), kitaip ***Kuautemokas*** („smingantis erelis“), ***Pilcintektetlis*** („jaunasis valdovas“), ***Totekas*** („mūsų vadas“), ***Šipilis*** („turkio spalvos viešpats“) – actekų saulės dievas. Vaizduojamas kaip jaunuolis raudonu veidu ir ugniniais plaukais, dažniausiai sėdintis, su Saulės skrituliu arba pusskrituliu užnugaryje. Kad nuolatos išliktų jaunas ir stiprus, Tonatijus kasdien turi būti girdomas aukų krauju, kitaip naktį bekeliaudamas per požeminį pasaulį jis gali žūti; dėl šios priežasties Tonatijaus garbei kasdien vidurdienį aukotas mūšyje puolusių karių kraujas.

Pasak actekų, visata pergyveno keletą amžių, kurių metu saule būdavo vis skirtingas dievas. Penktosios saulės amžiuje saule tapo Tonatijus, kalendoriškai įvardijamas Naui Olin („keturi judesiai“). Apie saulės kilmę actekai turėjo daug mitų; žymiausias šis: po pasaulio sutvėrimo (arba penktojo amžiaus pradžioje) susirinko dievai, kad nuspręstų, kuris iš jų tapsiąs saulės dievu. Tam jie sukūrę laužą, į kurį turėjęs žengti išrinktasis, bet visi dievai bijoję siaubingos kaitros. Galiausiai Nanauatlis („nušašęs niežais“), kenčiąs nuo sunkios ligos, metęsis liepsnon, kur pradėjęs spirgėti, kaip ant anglių kepama mėsa. Po jo žengęs Tekistekatlis („esantis kriauklėje“), trissyk iki Nanauatlio bandęs įžengti į laužą, bet atšokęs dėl neištveriamo karščio. Nanauatlis tapęs saule, o Tekistekatlis – mėnesiu (dievu Mectliu). Pradžioje mėnulis švytėjęs taip pat ryškiai kaip ir saulė, bet kažkas suirzęs ant šio dievo ir į jį metęs triušį. Nuo to laiko Mectlis vaizduojamas kaip juodas skritulys arba vandens indas, kuriame yra triušis.

Tonatijus yra karių–erelių sąjungos globėjas, o jo simbolis – erelis. Actekų visuomenėje Tonatijaus kultas buvo ypač ryškus.

## Šaltiniai
Kernavės medinė koplyčia

**Kernavės medinė koplyčia** – koplyčia Širvintų rajone, Kernavėje, Kernavės kultūrinio rezervato teritorijoje, 1 km į pietvakarius nuo kelio . Koplyčia stovi prie Kernavės Švč. Mergelės Marijos Škaplierinės bažnyčios, šalia senosios bažnyčios pamatų. Koplyčioje įrengtas muziejus. Jame eksponuojamos profesionalių drožėjų ir liaudies dievdirbių XVII–XIX a. skulptūros, kuriame dauguma surinktos iš įvairių Lietuvos bažnyčių ir koplyčių, liaudies meno dirbiniai.

Koplyčia nuo 1992 m. yra nekilnojamojo kultūros paveldo objektas, regioninės reikšmės paminklas (unik. kodas ). 

## Istorija

Medinė koplytėlė pastatyta 1820–1822 m. (kitais duomenimis XVIII a. pab.) Jazdovskių iniciatyva Kernavėlės dvare, o 1822 m. nupirkta kunigo P. Cibovičiaus rūpesčiu ir perkelta prie Kernavės medinės bažnyčios, pastatytos 1739 m., senesnės Vytauto laikų bažnyčios (statytos apie 1420 m.) šventoriuje. Iškilus mūrinei bažnyčiai, 1933 m. senoji apleista medinė nugriauta ir 1934 m. iš varžytinių parduota. Iš jos medžiagų buvo pastatyta  Krivonių Šv. Antano Paduviečio bažnyčia. Buvusį sakralinių pastatų kompleksą 1875 m. įamžino dailininkas Napoleonas Orda.

1830 m. bažnyčios vizitacijos akte įrašyta: „*koplytėlė – aštuoniakampė, tokiu pat aštuoniakampiu gontų stogu, su geležiniu kryžiumi, sienos dar sveikos, pušies medžio, neapmuštos, durys stalių darbo, koplytėlėje – 4 langai, lubos ir grindys iš lentų, altoriaus nebuvo*“. 1884 ir 1892 m. bažnyčios inventoriaus aprašymuose pažymėta, kad koplytėlė naudota tik bažnytiniams daiktams laikyti. Laikui bėgant koplytėlė neprižiūrim sunyko. 1935 m. nuplėštas koplytėlės lentų apkalimas, buvo ruošiamasi nugriauti ir patį statinį. 1937 m. statinys neturėjo stogo, pamatų, langų, grindų, sienos buvo papuvusios. Tačiau Valstybės archeologijos komisijos pirmininko Vlado Pryšmanto rūpesčiu koplyčia buvo išsaugota, uždengta nauju stogu . Koplyčia gerokai apnyko po II pasaulinio karo. 1959 m. pastatas suremontuotas, iš išorės vėl apkaltas vertikaliomis lentomis. 1986 m. buvo parengtas restauravimo projektas. Restauruojant medinę koplytėlę buvo rastas „gyvasis akmuo“, panašus į vištos kiaušinį. Bioenergetikai tvirtina, jog tai iš pagonybės laikų likęs apeiginis akmuo, pakrautas dvasine energija.

## Architektūra

Pirminė ir istoriškai susiklosčiusi koplyčios pskirtis buvo sakralinė. Pastatas liaudies architektūros, suręstas ant lauko akmenų mūro pamatų. Kompaktiškas, aštuonkampio plano, įsirašančio į beveik kvadratinį 6,75x6,30 m plotą. Uždengtas piramidiniu aštuonšlaičiu stogu. Fasadai apkalti medinėmis lentelėmis su vertikaliomis lentjuostėmis. Sienose durų ir langų angos stačiakampės. Sienos iš tašytų rąstų rentinio, viduje įrengta medinė sijinė perdanga. Yra lubų, sienų, kolonų polichrominės apdailos fragmentų.

## Taip pat skaitykite

* Kernavės mauzoliejinė koplyčia

## Šaltiniai

## Nuorodos

*
Miktlanas

**Miktlanas** ( „mirties vieta“) – actekų mitologijoje – požeminis pasaulis. Kelias iki jo trunkąs 4 dienas. Mirusysis tarp dviejų, besikėsinančių jį sutraiškyti, kalnų, tada išvengti gyvačių ir milžiniško krokodilo antpuolių, įveikti 8 dykumas, pakilti į 8 kalnus, iškęsti žvarbų vėją, svaidantį akmenis ir obsidiano peilius. Galiausiai vėlionis turįs kirsti plačią upę ant menko raudono šuns nugaros. Patekęs pas Miktlano valdovą Miktlantekutlį, mirusysis jam įteikiąs dovanas ir gaunąs vietą viename iš 9 pragarų.

Actekų tikėjimu į Miktlaną patekdavę visi, išskyrus karius, paskenduolius ir mirusias gimdyves.

## Šaltiniai