open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Yoshi

**Yoshi** () – vienas geriausiai žinomų Japonijos „Nintendo“ kompanijos kompiuterinių žaidimų personažų, dinozauriukas. Jam sukurta atskira kompiuterinių žaidimų serija, laikoma „Mario“ žaidimų serijos subserija.

## Apie Jošį
Jošis yra dinozauriuko pavidalo „Nintendo“ kompiuterinių žaidimų personažas. Paprastai vaizduojamas šviesiai žalia spalva, tačiau gali būti kitokių spalvų. Joši ir Mario serijų žaidimuose gali būti daugiau dinozauriukų − visi jie vadinami „jošiais“ ir gali būti įvairių spalvų. Tikrasis Jošio vardas (ar dinozauriukų rūšies pavadinimas) − T. Yoshisaur Munchakoopas.
Pirmą kartą Jošis pasirodė 1990 m. „Super Mario World“ žaidime tik Japonijoje, nors kūrėjai jau turėjo idėją jį parodyti 1985 m. „Super Mario Bros.“ žaidime. 1991 m. „Super Mario World“ žaidimas buvo išleistas Vakarų rinkose. Jame Jošis dar nebuvo valdomas atskirai nuo Mario, kuris juo jojo, ir buvo ilgesniu kaklu nei vėliau sukurtuose žaidimuose.

## Žaidimai
Be žaidimų, kuriuose Jošis yra pagrindinis herojus ar pagrindinė žaidimo tema (galvosūkių žaidimuose), šis dinozauras yra valdomas „Mario Kart“, „Mario Party“, „Super Smash Bros.“, „Mario“ sporto žaidimuose ir pasirodo daugelyje kitų „Nintendo“ žaidimų, komiksuose. Joši serijos nuotykių žaidimuose Jošis dažniausiai vykdo savo gentainių jošių arba Baby Mario gelbėjimo misijas. Šie žaidimai yra platformerio žanro − žaidimų erdvėje Jošis paprastai gali judėti tik į priekį, atgal ir šokinėti arba kristi, ieškoti paslėptų trofėjų, rinkti taškus. 

Žaidimų serija:

Pastaba. * − 2015 m. vidurio duomenys, dar parduodama rinkoje, skaičiai gali ženkliai pasikeisti.

## Nuorodos
* „Yoshi's Wooly World“ oficiali svetainė
* mobygames.com

## Išnašos
NorNed

**NorNed** – povandeninė elektros jungtis tarp Norvegijos ir Nyderlandų. Tai ilgiausias pasaulio funkcionuojantis povandeninis elektros kabelis.
Hanstantonas

**Hanstantonas** () – pajūrio miestelis Jungtinėje Karalystėje, Anglijoje. Žymus savo lankytinomis vietomis, paplūdimiais ir jūros gyvūnų rezervatu. Priklauso kurortinių miestelių sistemai palei Vašo įlanką Rytų Anglijos regione.


Atodanga Hunstantone.JPG|Hanstantono uolos
Old Hunstanton Lighthouse 2016.jpg|Senasis švyturys


## Šaltiniai
Luizos ežeras

**Luizos ežeras** (, ) – ledyninės kilmės kalnų ežeras Kanadoje, Albertos provincijoje, Banfo nacionaliniame parke, Kanados Uolinių kalnų pietuose, 1731 m aukštyje, 5 kilometrai į vakarus nuo gyvenvietės tuo pačiu pavadinimu.

Ežeras pavadintas Princesės Luizos, Argailo hercogienės, gyvenusios 1848–1939 metais, garbei. Ji buvo ketvirtoji karalienės Viktorijos dukra bei 9-oji Argailo hercogo, kitaip žinomo kaip Lorno markizo Džono Kempbelo (*John Campbell*), ketvirtojo Kanados vyriausiojo gubernatoriaus (1878–1883), žmona.

## Apibūdinimas
Ežero ilgis 2,4 km, didžiausias plotis 0,5 km. Ežeras maitinamas kalnų ledynų tirpstančiu vandeniu. Iš ežero vanduo nedideliu, 3 km ilgio Luizos upeliu išteka į Bou upę.

## Palyginimas
Lyginant su Lietuvos ežerais, plotu nedaug didesnis už Kiauno ežerą 0,64 km², arba kiek mažesnis už Malkėstos ežerą 1,032 km².

## Nuorodos
* Beautiful Places To See – Lake Louise, Alberta, Canada, YouTube svetainėje
Saksas Gramatikas

**Saksas Gramatikas** (; apie 1150–1220 m.) buvo danų istorikas, teologas ir „Danų istorijos“ (*Gesta Danorum*) autorius. Manoma, kad jis buvo tarnautojas, Lundo vyskupo Abasalono sekretorius ir svarbiausias Valdemaro I Didžiojo patarėjas.

Apie Sakso asmenybę beveik nieko nežinoma, visi paminėjimai apie jį yra abejotini, išskyrus jo paties informaciją veikaluose. „Danų istorijose“ sakoma, kad senelis ir tėvas tarnavo karaliaus Valdemaro I kariuomenėje, o pats kronininkas atliko tarnybą prie Valdemaro II. Iškalbingas lotynų kabos stilius verčia manyti, kad jis gavo išsilavinimą už Danijos ribų, greičiausiai Prancūzijoje.
Pseudonimas Gramatikas pirmą kartą Saksui duotas XIV a. kronikoje, kaip pripažinimo ženklas už jo stilistinį meistriškumą. Kurį laiką „Danijos istorijos“ buvo beveik nežinomos Danijoje ir pirmą kartą išspausdintos 1514 m. Paryžiuje. Tik po to jo darbas buvo išverstas į danų kalbą ir pradėtas tyrinėti.

Savo veikale jis papildo Jordano žinias apie IV a. gotų karaliaus Hermanariko žygius aisčių žemėje. Nemažai pasakoja apie vikingų epochos baltus. Daug istorijų pateikiama legendų pagrindu, bet turinčių istorinį pagrindą. Dauguma Sakso pateiktų IX–X a. legendų susiję su Rangnaro Lodbroko, Hastingo, Roriko ir jarlo Hakono žygiais. XI–XII a. įvykius, susijusius su baltais, Saksas atspindi fragmentiškai.

## Literatūra
* Davidson, Hilda Ellis. Introduction to *Saxo Grammaticus The History of the Danes, Book I–IX. Volume II: Commentary.* Edited by Hilda Ellis Davidson. Cambridge: D. S. Brewer, 1980.
Leišmaniozė

**Leišmaniozė**, kartais vadinama **leišmaniaze** – tai parazitinė liga, sukeliama leišmanijų (*Leishmania*) genties parazitinių pirmuonių, kuriais užsikrečiama įgėlus tam tikrų rūšių *[[Phlebotominae]]* pošeimio moskitams (smėlinėms muselėms). Liga gali pasireikšti trimis formomis: kaip odos, odos ir gleivinių bei vidaus organų leišmaniozė (pastaroji dar vadinama visceraline leišmanioze, tropine splenomegalija, Kala-azar – juodąja karštine arba Dumdumo karštine). Sergant odos leišmanioze išopėja oda, sergant odos ir gleivinių – oda, burna ir nosis, o sergant pačia sunkiausia, vidaus organų leišmanioze, liga prasideda odos opomis, paskui ligonis ima karščiuoti, sumažėja raudonųjų kraujo kūnelių skaičius ir padidėja blužnis bei kepenys.

## Priežastys ir diagnozė
Žmonėms infekciją gali sukelti daugiau nei 20 *Leishmania* genčių parazitai. Rizikos veiksniai: skurdas, malnutricija (išsekimas dėl badavimo), deforestacija (miškų naikinimas), urbanizacija ir kt. Visų trijų formų ligą galima diagnozuoti stebint parazitus mikroskopu. Papildoma vidaus organų formos ligos diagnostikos priemonė – kraujo tyrimai.

## Profilaktika ir gydymas
Iš dalies leišmaniozės galima išvengti miegant po tinklu, apdorotu insekticidais. Kitos priemonės – purškiamieji insekticidai, naikinantys moskitus, ir užsikrėtusiųjų gydymas, siekiant išvengti ligos plitimo. Kokio gydymo reikia, nusprendžiama atsižvelgiant į užsikrėtimo vietovę, leišmanijų gentį ir ligos formą. Vidaus organų leišmaniozė gali būti gydoma vaistais su šiomis veikliosiomis medžiagomis: lipidinės formos amfotericinu B kartu su penkiavalenčio stibio preparatais ir paramomicinu, bei miltefozinu. Odos formos ligai gydyti gali būti skiriama paromomicino, flukonazolo arba pentamidino.

## Epidemiologija
Šiuo metu liga užsikrėtę apie 12 milijonų žmonių maždaug 98 kraštuose. Kasmet nustatoma apie 2 milijonus naujų atvejų, o 20–50 tūkstančių žmonių per metus nuo šios ligos miršta. Azijos, Afrikos, Pietų bei Centrinės Amerikų bei Pietų Europos regionuose, kur liga pasitaiko dažnai, gyvena maždaug 200&nbsp;milijonų žmonių. Pasaulio sveikatos organizacija gavo nuolaidų tam tikriems medikamentams, skirtiems šiai ligai gydyti. Liga gali susirgti įvairūs kiti gyvūnai, įskaitant šunis ir graužikus.

## Šaltiniai
Palūšės pilkapynai

**Palūšės pilkapynai** – dviejų pilkapynų grupė rytų Lietuvoje, Ignalinos rajone, į pietus nuo Ignalinos, Palūšės miške.

Pirmasis pilkapynas (dar žinomas kaip ***Kuronai***) yra 0,5 km į šiaurės rytus nuo Palūšės kaimo kapinių, 0,4 km į pietvakarius nuo kelių  ir Ignalina–Meironys sandūros, Palūšės girininkijos 47 kvartalo vakarinėje dalyje. Pilkapyną sudaro 12 sampilų, kurių skersmuo 8–10 m, nuo 0,3 m iki 0,6 m aukščio, atstumas vienas nuo kito 10–20 m. Prie sampilo pilkapiai apjuosti apskritomis duobėmis, sulėkštėję.

Antrasis pilkapynas yra 0,5 km į rytus nuo Palūšės kaimo, prie miško keliuko tarp Palūšės ir Antagavės, Palūšės girininkijos 48 kvartalo pietinėje dalyje. Pilkapyną sudaro 62 pilkapiai, kurių sampilai 6–12 m skersmens. Daugiau pilkapių yra pilkapyno viduryje (kai kurių sampilai liečiasi), pakraščiuose pilkapiai nutolę vienas nuo kito per 25–30 m. Sampilai paplokščio pusrutulio formos, 6–12 m skersmens, 0,5–1,0 m aukščio. Jų pagrindus supa duobės arba juosia grioviai.

Abu Palūšės pilkapynai yra kultūros paveldo objektai (nuo 1998 m.). Jie datuojami VIII–XII a. Rasta VIII–IX a. dirbinių.

## Šaltiniai
BBL dujotiekis

**BBL dujotiekis** – magistralinių dujotiekių jungtis tarp Jungtinės Karalystės ir Nyderlandų.

Dujotiekio tiesimo darbai nuo kompresorinės stoties šiaurės Nyderlanduose iki Baktono gamtinių dujų terminalo prasidėjo 2006 m. liepos 14 d. Tų pačių metų gruodžio 1 d. statybos darbai užbaigti. Dujotiekio ilgis – 235 km, iš kurių 230 km yra po vandeniu. Dujotiekiu tiektos dujos tik viena kryptimi: iš Nyderlandų į Jungtinę Karalystę. Nuo 2019 m. dujotiekis pritaikytas dujų tiekimui iš Jungtinės Karalystės į Nyderlandus.

## Šaltiniai
Rolandas Boravskis

**Rolandas Boravskis** (g. 1971 m. sausio 16 d. Vilniuje) – Lietuvos aktorius, režisierius.

## Biografija
1978–1986 m. mokėsi Vilniaus 22-oje vidurinėje mokykloje, 1986–1989 m. Vilniaus 57-oje vidurinėje mokykloje. 1989–1990 m. Vilniaus radiotechnikos ir tiksliosios matematikos profesinėje technikos mokykloje įgijo III kategorijos šaltkalvio įrankininko kvalifikaciją. Dirbo Vilniaus „Sigmos“ gamykloje, Mokytojų namuose. 1992–1996 m. studijavo Lietuvos muzikos akademijoje. 1997 m. įgijo teatro meno magistro laipsnį. Nuo 2011 m. vienas iš VšĮ „Ekspertai.eu“ steigėjų, direktorius.

Filmavosi daugelyje kino filmų ir TV serialų. Dirba Vilniaus kameriniame teatre.

2012 m. kandidatavo LR Seimo rinkimuose. 2015 m. spalio 10 d. sunkiai susižeidė, Vilniuje iškritęs iš penkto aukšto.

## Filmografija

* 2002 – Banditas Uksusas –  Gedimino 11 , rež. Raimundas Banionis , TV3
* 2003 -  Banditas Jakutas – Lietuviškas Tranzitas, rež Evaldas Kubilius – TV3 , НТВ
* 2005 – Kareivis – Dievų miškas , rež Algimantas Puipa
* 2006 – Pulkininkas – Zero , rež Emilis Vėlyvis
*2007 – Daktaras – Nuodėmės Užkalbėjimas, rež Algimantas Puipa
* 2008 – Gramovas – Pasipriešinimas , rež Edward Zwick
* 2008 – Daktaras –  , rež Brett Leonard
* 2009 – Erlandas Laurinavičius – Lorensas – Nemylimi , rež Sigitas Račkys , TV3
* 2010 – Daktaras – Муж Моей Вдовы , rež Леонид Горовец
* 2010 – Erlandas Laurinavičius – Lorensas – Svetimi , rež Sigitas Račkys ,  TV3
* 2010 – Vitas Pocius – Drąsos Kaina – rež Raimundas Banionis , TV3
* 2011 – Erlandas Laurinavičius – Lorensas – Pasmerkti , rež Sigitas Račkys , TV3
*2013 – Klebonas Kavaliauskas – Laiškai Sofijai – rež, Robert Mullan
* 2013 – Erlandas Laurinavičius – Lorensas – Pasmerkti 2  , rež Saulius Balandis , TV3
* 2014 – Erlandas Laurinavičius – Lorensas – Pasmerkti 3 , rež  Saulius Balandis , TV3
* 2015 – Narkomafijos bosas Ingis – Juodos Katės , rež Inesa Kurklietytė , LNK
* 2015 – Plastikos Chirurgas – Visi vyrai – Kiaulės, rež Rolandas Boravskis  , LNK
* 2017 – Vaiko tėvas – Šviesoforas rež, Sigitas Račkys , TV3
* 2018 –  Erlandas Laurinavičius – Lorensas – Pasmerkti 4 , rež Ramūnas Rudokas , TV3

## Šaltiniai

## Nuorodos
* IMDb profilis
Kasl Raizingas

**Kasl Raizingas** () – kaimelis Jungtinėje Karalystėje, Anglijoje. Įsikūręs šalia istorinės Kasl Raizingo pilies.


Kasl Raizingo pilis.JPG|Kasl Raizingo pilis
Kasl Raizingo piliakalnis.JPG|Piliakalnis
Čaterisas

**Čaterisas** () – miestelis Jungtinėje Karalystėje, Anglijoje. Didelė lietuvių imigrantų bendruomenė.
Remigijus Kančys

**Remigijus Kančys** (g. 1987 m. liepos 17 d.) – Lietuvos lengvaatletis, ilgų nuotolių bėgikas.

## Biografija

2014 m. Vilniaus maratone iškovojo pirmąją vietą. 2015 m. Berlyno maratone pasiekė savo asmeninį rekordą ir įvykdė kvalifikacinį normatyvą į 2016 m. vasaros olimpines žaidynes. Rio de Žaneire vykusiose olimpinėse žaidynėse Kančys užėmė 75-ą vietą.

2017 m. Hanoverio maratone Kančys pagerino asmeninį rekordą, kuris tapo trečiuoju greičiausiu laiku Lietuvos maratono bėgikų istorijoje. Taip pat įvykdė pasaulio čempionato normatyvą.  2017 m. pasaulio lengvosios atletikos čempionate Londone maratonininkas užėmė 24-ą vietą.

2019 m. Kauno maratone Kančys pagerino trasos rekordą bei pasiekė Lietuvos maratonuose lietuviams neregėtą laiką, 42,195 km distanciją nubėgęs per 2 val. 18 min. 36 sek. Tais pačiais metais Frankfurto maratoną jis įveikė per 2 val. 12 min. 50 sek., iškovojo 11 vietą, pagerino asmeninį rekordą ir pasiekė antrą rezultatą šalies istorijoje.

2022 m. Gente (Belgija) vykusiose pusmaratonio bėgimo varžybose pagerino sau priklausiusį Lietuvos rekordą (1:03:49).

## Pasiekimai

## Nuorodos
* „Niekada nepasiduok“ – olimpietis Remigijus Kančys

## Išnašos
Gravitacija (filmas)

**Gravitacija** () – 2013 m. mokslinės fantastikos filmas, kurį režisavo Alfonsas Kuaronas. Septyniskart apdovanotas „Oskarais“. Filme pagrindinius vaidmenis atliko Sandra Bulok ir Džordžas Klūnis. Jie vaidino astronautus, likusius atvirame kosmose sudužus jų daugkartiniam erdvėlaiviui ir bandančius sugrįžti į Žemę.

## Turinys

Daktarė Rajan Stoun (akt. Sandra Bulok) yra puiki biomedicinos inžinierė, kuri dalyvauja savo pirmojoje kosminėje misijoje šatlu „Explorer“. Tačiau astronautams atsitinka nelaimė − daugkartinis erdvėlaivis yra sunaikinamas atskriejusių sudužusių palydovų nuolaužų ir R. Stoun su astronautu-veteranu Metu Kovalskiu (akt. Džordžas Klūnis), kuriam tai paskutinė kosminė kelionė, lieka visiškai vieni kosmose, be ryšio su Žeme ir turi mažėjančias deguonies atsargas.

## Apdovanojimai
„Gravitacija“ laimėjo 7 apdovanojimus 2014 m. „Oskarų“ apdovanojimuose iš 10 nominacijų: 
# Geriausia kinematografija
# Geriausias režisierius (Alfonso Cuarón)
# Geriausias montažas
# Geriausia muzika
# Geriausias garso montažas
# Geriausias garsas
# Geriausi specialieji efektai
„Gravitacija“ 2014 m. laimėjo šešis BAFTA apdovanojimus:
# Geriausias Britų filmas
# Geriausia kinematografija
# Geriausias režisierius (Alfonso Cuarón)
# Geriausia muzika
# Geriausias garsas
# Geriausi specialieji efektai
„Gravitacija“ 2014 m. laimėjo vieną „Auksinio gaublio“ apdovanojimą:
# Geriausias režisierius (Alfonso Cuarón)
## Šaltiniai

## Nuorodos
*
Tyra West-F3 dujotiekis

**Tyra West-F3 dujotiekis** – magistralinių dujotiekių jungtis tarp Danijos ir Nyderlandų.

Dujotiekio tiesimo darbai užbaigti 2004 m. Dujotiekio ilgis – 100 km. Tiekiamos dujos tik viena kryptimi: iš Danijos į Nyderlandus.

## Šaltiniai
Ričardas Pocius

**Ričardas Pocius** (g. 1970 m. birželio 18 d. Rietave) – Lietuvos karininkas.

## Biografija

1997 m. baigė Kanados ginkluotųjų pajėgų mokyklą, 1999 m. – Vilniaus universiteto Teisės fakultetą.

1990–1991 m. Krašto apsaugos departamento prie Lietuvos Respublikos Vyriausybės inspektorius. 1991–1998 m. Lietuvos kariuomenės Savanoriškoji krašto apsaugos tarnybos Informacijos skyriaus viršininkas.

1998–1999 m. Lietuvos taupomojo banko Prevencijos ir informacijos apsaugos skyriaus viršininkas. 1999–2002 m. Lietuvos Respublikos Specialiųjų tyrimų tarnybos komisaras-specialusis agentas patarėjas. 2002–2004 m. Krašto apsaugos ministerijos Generalinė inspekcijos Tyrimų skyriaus viršininko pavaduotojas.

2004–2006 m. Lietuvos karo policijos vado pavaduotojas ikiteisminiam tyrimui, 2006–2012 m. – policijos vadas. 2012–2015 m. Lietuvos kariuomenės Karo tarnybos skyriaus viršininkas. 2015–2022 m. Viešojo saugumo tarnybos vadas.

## Šaltiniai
Balinis (Ignalinos r.)

**Balinis** – ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Ignalinos rajone, apie 3 km į šiaurę nuo Kirdeikių, Stripeikių kaimo pietvakariuose. Patenka į Aukštaitijos nacionalinį parką. Ilgis iš šiaurės į pietus 0,24 km, plotis – iki 0,09 km. Altitudė 147,8 m. Kranto linija – 0,56 km. Pakrantės žemos, pelkėtos, apaugę krūmokšniais. Iš rytų prieina Linkmenų miškas. Ežeras nenutekantis, priklauso Pakaso ežero intako Namaitiškio baseinui.

## Šaltiniai
Bedugnis (Ignalinos r., Ignalinos sen., Siūrių km.)

**Bedugnis** – ežeras rytų Lietuvoje, Ignalinos rajone, Ignalinos seniūnijoje, apie 3,5 km į šiaurės vakarus nuo Ignalinos, 0,5 km į pietvakarius nuo Siūrių kaimo, netoli rytinių Dringio krantų. Patenka į Aukštaitijos nacionalinį parką. Ežero ilgis iš šiaurės į pietus 0,15 km, plotis 0,06 km, kranto linijos ilgis 0,37 km. Altitudė 140,4 m. Gylis siekia ~25 m. Pakrantės žemos, užpelkėjusios, aplink plyti Siūrių miškas. Ežeras nenutekantis, priklauso Dringio ežero intako Palaukinio baseinui.

## Šaltiniai
2015 m. Belgijos Grand Prix

**2015 m. Belgijos Grand Prix** – 11-tos 2015 m. Formulės 1 sezono lenktynės. Jos vyko rugpjūčio 21-23 dienomis Spa-Francorchamps trasoje.

## Kvalifikacija

;Pastabos
 – Romain Grosjean gavo 5 starto pozicijų baudą dėl pavarų dėžės keitimo.
 – Kimi Räikkönen gavo 5 starto pozicijų baudą dėl pavarų dėžės keitimo.
 – Max Verstappen gavo 10 vietų baudą dėl 6-ojo galio agregato naudojimo.
 – Jenson Button gavo 50 starto vietų baudą dėl įvairių galios agregato keitimų.
 – Fernando Alonso gavo 50 starto vietų baudą dėl įvairių galios agregato keitimų.

## Lenktynės

;Pastabos
 – Sebastian Vettel buvo klasifikuotas, nes įveikė daugiau nei 90 proc. lenktynių distancijos.

## Čempionato įskaitos

;Lenktynininkų įskaita

;Komandų įskaita

* Rodomos tik pirmos 5 įskaitų vietos.

## Šaltiniai
Severinas Juzefas Rževuskis

**Severinas Juzefas Rževuskis** (, ? – 1754 m. sausio 1 d.) – Lenkijos valstybinis ir karinis veikėjas, Voluinės vaivada (1750–1754), Karūnos didysis referentas (1738–1750), Karūnos didysis pataurrininkas(1726–1738), Chelmo ir Liubomilio seniūnas, šarvuotų rotmistras (1717).

## Biografija
Gimė apie 1691 metais Kristinopily. Lenkijos magnatų Rževuskių giminės atstovas, herbo „Kšivda“ savininkas. Stanislovo Mateušo Rževuskio vyresnysis sūnus.

1720 metais buvo Chelmo priešseiminio seimo maršalka. Buvo nuo Chelmo žemės Dzikovo konferderacijos maršalka.

1732 ir 1744 metais buvo išrinktas pasiuntiniu į ATR seimą. Buvo pasiuntiniu į 1733 ir 1738 metų seimą nuo Podolės vaivadijos.

Po tėvo mirties (1729) buvo Oleskso pilies valdininkas. 1733 metais kartu su žmona pakvietė kapucines į Oleską. Netolis Oleskos pilies 1739 metais Severinas Juzefas Rževuskis pradėjo Švento Antonijaus kapucinių vienuolyno statybą.

Taip pat buvo Švento Juozapo vienuolyno statybos fundatorius, kriptoje kurio 1754 metų balandžio 21 d. buvo „nepaprastai puošniai“ palaidotas. Po vienuolyno uždarymo įkūrėjo ir jo žmonos kūnai buvo perlaidoti Šventos Trejybės bažnyčios koplyčioje, Oleske.

## Apdovanojimai
1736 metais apdovanotas Baltojo erelio ordinu.

## Šeima
* Tėvas – Stanisław Mateusz Rzewuski (1642–1728).
* Motina – Dorota .
* 1-ij žmona – Barbora Šembe (1709–1762), santuoka 1726 metais (skyrybos).
* 2-ji žmona – Antonina Potockytė, santuo 1731 metais.
* Brolis – Vaclovas Petras Rževuskis (1705–1779).
* Sesuo –Marijana Rževuska (Potocka).
* Sesuo – Sa=bina Rževuska (Ledochovska).

## Išnašos

## Nuorodos

|-
Mykolas Nikiforas Dolskis

**Mykolas Nikiforas Dolskis** (? – 1623 m.) – LDK valstybinis veikėjas.

## Biografija
Kilo iš kunigaikščių Dolskių giminės, Romano Dolskio ir Julijonos Roskich sūnus.

Pinsko stalininkas, nuo 1589 metų pateisėjas, nuo 1606 metų Pinsko žemės teisėjas, Bresto kaštelionas (nuo 1621).

1611 metais buvo Lietuvos tribunolo maršalka.

## Šeima
Turėjo dukterį Alioną, kuri ištekėjo už Vasilijaus Kopeco.

## Literatūra
* Пазднякоў В. Дольскія // Вялікае княства Літоўскае: Энцыклапедыя. У 3 т. Т.1: Абаленскі – Кадэнцыя / Рэдкал.: Г.П. Пашкоў (гал.рэд.) і інш.; Маст. З.Э. Герасімовіч. – Мн.: БелЭн, 2005. – 688 с.: іл. С. 593. ISBN 985-11-0315-2 ISBN 985-11-0314-4 (т. 1)

## Nuorodos
* Генеалогія Дольскіх

|-
Jonas Gaika

**Jonas Gaika** (apie 1510–1579) – LDK valstybinis veikėjas, diplomatas.

## Biografija
Mikalojaus Teodoro Gaikos sūnus.

Karjerą pradėjo 1530 metais nuo Vilniaus kašteliono Jurgio Radvilos tarnybos rūmuose. 1536 metais vyko pasiuntiniu nuo Radvilos į Maskvą pas kunigaikštį Obolenskį. 1546 metais buvo karaliaus dvariškis. Vėliau rusios raštininkas Lietuvos didžiosios kunigaikštienės Barboros Radvilaitės rūmuose. Nuo 1554 m. Gardino arklininkas, tuo pat metu, 1554–1566 m., buvo Lietuvos didysis raštininkas, Vilniaus raktininkas nuo 1556 m., rūmų maršalka 1564–1566 m., Bresto kaštelionas nuo 1566 m.

1552 metais LDK seimo su raštu pasiustas pas Maskvos bajorus. 1556 metais Vilniuje dalyvavo derybose su caro pasiuntiniais, kurie atvyko pas Žygimantą Augustą. Bazilo Tiškevičiaus pasiuntinybės(1558–1559), vykusios į Maskvą taikos derybų, narys.

Gaika buvo Žygimanto Augusto rėmėjas, ir jo politikos dėl valstybių sąjungos sudarymo tarp LDK ir Lenkijos. 1565 metais LDK pasiuntinybės, kuriai vadovavo Ostapas Valavičius ir kuri buvo pasiusta į seimą vesti derybas dėl bendros Seimo organizacijos ir Lenkijos karinės pagalbos, narys. Pasirašė Liublino unijos aktą.

Buvo Radvilų rėmėjas (ypač Mikalojaus Radvilos Rudojo).

Turėjo daug dvarų, buvo Ašmenos seniūnijos, Vilkijos, Utenos, Krasnoselsko Trabo seniūnas nuo 1555 m.

## Literatūra
* Гайка Ян Мікалаевіч // Вялікае княства Літоўскае: Энцыклапедыя. У 3 т. Т.3: Дадатак. А – Я / Рэдкал.: Т.У. Бялова (гал.рэд.) і інш.; Маст. З.Э. Герасімовіч. – Мн.: БелЭн, 2010. – 696 с.: іл. С. 149. ISBN 978-985-11-0487-7

|-
Laurušavo vienuolyno antspaudas

**Laurušavo vienuolyno antspaudas** () – viduramžių epochos (XIII–XIV a.) matrica–antspaudas, rastas Laurušavo vyrų vienuolyne (Laurušavo kaimas, Ščorsų apylinkės, Naugarduko rajonas, Gardino sritis, Baltarusija) archeologinių kasinėjimų metu 2015 m. Halyčo–Volynės kronikoje minima, kad vienuolynas buvo įkurtas apie 1260 m., o jo įkūrėjas ir vienas iš vienuolių buvo Vaišelga (Lietuvos didysis kunigaikštis 1264–1267 m.).

Kasinėjimus atliko Laurušavo archeologų ekspedicija, kurią sudarė savanoriai (jaunimas, studentai ir moksleiviai), jai vadovavo istorijos mokslų daktaras, profesorius Siarhej Rassadzin (Minskas). Antspaudas pagamintas iš skalūno akmens ir yra stačiakampio formos. Vienoje jo briaunoje išraižytas užrašas *«Šventoji dykuma»* (). Užraše naudojamos graikų kalba ir rytų slavų kirilica: Ά(για) Пꙋ[С]ТІN.

Radinys papildė ankstyvųjų antspaudų, priklausiusių Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei, rinkinį.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Археологи говорят о второй за год сенсации  // www.tvr.by. – 2015.09.11. 
* Пячатку XIII стагоддзя прэзентавалі на падвор'і Свята-Елісееўскага мужчынскага манастыра  (baltarusių k.) // tvr.by. – 2015.11.02.
Ubuntu Mate

**Ubuntu Mate** – operacinė sistema, sukurta Ubuntu Linux pagrindu, tačiau tebenaudojant ir toliau vystant GNOME 2 paremtą darbastalio aplinką (tą pačią, kurią Ubuntu naudojo iki versijos 11.04) MATE.

## Susikūrimo istorija
Ilgą laiką žymi dalis Linux distribucijų naudojo GNOME 2 darbastalio aplinką, prie kurios dauguma vartotojų buvo įpratę. Tačiau maždaug apie 2011 metus tiek Ubuntu, tiek ir GNOME vystymo grupės nusprendė šios aplinkos atsisakyti, pakeisdami ją naujai vystomais ir gerokai skirtingais variantais. Ubuntu pradėjo naudoti Unity. GNOME grupė pradėjo vystyti GNOME 3, ši tapo daugelio kitų distribucijų standartine aplinka. Kurį laiką dar buvo galima panorėjus persijungti atgal į GNOME 2, vėliau šios galimybės buvo pašalintos.

Nors daliai vartotojų naujieji variantai patiko, visgi šie pertvarkymai sukėlė nemažą dalies Linux vartotojų bendruomenės nepasitenkinimą. Be tiesiog skirtingos sąsajos, kurią reikėjo aiškintis, prisidėjo dar ir tai, kad GNOME 3 ir Unity autoriai sąmoningai ribojo vartotojui prieinamas darbastalio konfigūravimo galimybes, būdami įsitikinę, jog patys gali nuspręsti geriau. Dalis tų apribojimų yra apeinami tiesiogiai redaguojant konfigūracijos tekstinius failus, ir dalis panaikintų galimybių po protestų buvo grąžinta atgal. Sudėtingi grafiniai efektai reikalavo daug resursų. Linus Torvalds, Linux branduolio autorius, kategoriškai atsisakė naudoti GNOME 3 tačiau vėliau persigalvojo, teigdamas, jog „su tinkamais plėtiniais ir konfigūravimu“ ta aplinka pakenčiama.

Kaip atsakas į visą šį nepasitenkinimą atsirado MATE projektas, savo tikslu paskelbęs toliau vystyti bei prižiūrėti GNOME 2 darbastalio aplinką. Nors MATE iš esmės galima sukonfigūruoti ir Fedora, Ubuntu bei kitoms distribucijoms, Ubuntu MATE yra MATE „gimtoji“ distribucija, kurią galima naudoti be baimės, jog po eilinio atnaujinimo įprastinio darbastalio paleisti nebepavyks.

## Autoriai ir platintojai
Ubuntu MATE projektą inicijavo Martin Wimpress ir Alan Pope, pirmajai versijai panaudodami Ubuntu 14.10., ir netrukus išleisdami ilgai palaikomą 14.04 LTS variantą. 2015 m. vasario mėn. Ubuntu MATE įgavo oficialų Ubuntu varianto statusą. Tai reiškia jog MATE kūrėjai galės naudotis didele dalimi Ubuntu vystymui skirtos infrastruktūros (serverių ir pan). 

2015 m. Ubuntu MATE grupė sudarė sutartis su Anglijos kompiuterių firmomis Entroware ir LibreTrend, planuodami pardavinėti kompiuterius su įdiegta ir palaikoma Ubuntu Mate versija.

## Vystymas ir ypatumai
Ubuntu MATE kiek įmanoma siūlo Ubuntu standartinėmis laikomas programas, jei tik jos vis dar suderinamos. Taip pat leidžiami variantai Raspberry Pi. Nors išoriškai MATE atrodo kaip GNOME 2 aplinka, sąsajos elementų kodas jau remiasi beveik vien GTK3 sistemine biblioteka.

## Šaltiniai
Stanislovas Davaina

**Stanislovas Davaina** (; m. 1573 m.) – ATR valstybinis, diplomatinis ir karinis veikėjas, Polocko vaivada (nuo 1542 m. gegužės).

## Biografija
Lietuvos senos bajorų Davainų giminės atstovas, herbo „Szeliga“ savininkas. Merkinės seniūno Stanislovo Davainos sūnus.

1528 metais tarnavo kamarininku pas karalienę Boną, 1530 metais tapo Žygimanto Augusto karaliaus dvariškiu.

Nuo 1542 metų gegužės – Polocko vaivada. Tarpe kitų bajorų ir žymių vaivadijos atstovų 1547 metais pasirašė po *«Привилеем всим обывателем воеводства и места Полоцкого на права и вольности, им наданые»*.

1542–1554 metais vyko pasiuntiniu į Maskvą, 1554 metais – dėl paliaubų sudarymo dvejiems metams.

Livonijos karo metu, 1563 metų pradžioje, 60-tūkstantinė Rusijos armija vadovaijama caro Ivano IV, įgijusios patirties Kazanės paimties, pajusėjom Polocko link, kuriamė pasislėpė apie 20 tūkstančių apylynės žmonių kartu su gyvuliais. Rusai apgulė Polocką sausio 31 d. Polocko pilies gynybai vadovavo Stanislovas Davaina, neturintis karo patirties ir neišsiskyręs sumanumu. Polocko pilis buvo beveik visa medinė. Garnizonas buvo sudarytas iš kelių tūkstančių karių, tarp jų – 4 įgulos patyrusių lenkų samdinių. Rusų puolimas buvo staigus, tinkamos atsargos nebuvo padarytos. Po artilerijos apšaudymo vasario 13-14 d. ugnis apėmė beveik visą pilį. Davaina atvyko į caro stovyklą vasario 15 d. ir perdavė miestą, kada gynėjai dar priešinosi. Po kapituliacijos buvo paimtas į nelaisvę ir surakintas geležimi kartu su žmona ir kitais lietuviais išsiustas į Maskvą, kur išbuvo įkalintas iki 1567 metų. 

1573 metais dalyvavo Henriko Valua išrinkime į Lenkijos karaliaus sostą. 

## Šeima

Buvo vedęs tris kartus. Jo pirmoji žmona buvo Petronėlė Radvilaitė, Žemaitijos seniūno Jono Radvilos duktė, ji mirė Maskvos nelaisvėje. 1568 metais vedė antrą kartą Dorotą Kostevičiūtę, Vaclovo Kostevičiaus ir kunigaikščio Jaroslavo Holovčinskio našlės dukterį. Po jos mirties 1572 metais trečią kartą vedė Barborą Ivanovną Solomiarecką, kunigaikščio Ivano Solomiareckio ir Konstantino Chodkevičiaus (m. 1571) našlės dukterį. Nuo trijų santuokų vaikų neturėjo.

## Išnašos

## Literatūra
* *Гудавичюс Э.* История Литвы с древнейших времен до 1569 года. – С. 166.

|-
Paluknė (ežeras)

**Paluknė** arba **Bundinis** – ežeras rytų Lietuvoje, Ignalinos rajone, apie 1,8 km į šiaurės vakarus nuo Ginučių, šalia šiaurinių Almajo krantų. Patenka į Aukštaitijos nacionalinį parką. Ežero ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus 0,24 km, plotis 0,22 km, kranto linijos ilgis 0,71 km. Altitudė 139,9 m. Pakrantės užpelkėjusios, aplink plyti Linkmenų miškas. Ežeras nenutekantis, priklauso Almajo ežero baseinui.

Prie šiaurinio Paluknės kranto įsikūręs Papliaušys.

Ežerėvardžio *Bundìnis* pamatinė lytis, matyt, **Bandinis* ir kildintina iš žodžio *banda* („pasėliai, samdininko užsėtas laukas“).

## Šaltiniai
Lukas Spalvis

**Lukas Spalvis** (g. 1994 m. liepos 27 d.) – Lietuvos futbolininkas, rungtyniaujantis puolėjo pozicijoje. Savo laiku atstovavo Lietuvos jaunimo rinktinėms ir nacionalinei rinktinei.

## Karjera
Treniravosi Vokietijos jaunimo ekipose. 2012 m. tapo Danijos „Aalborg BK“ jaunimo komandos nariu.

### Aalborg BK
2013 m. debiutavo Danijos Superlygoje prieš „Viborg FF“ klubą.

2015 m. sezoną pradėjo ypač rezultatyviai, tapdamas rezultatyviausiu lygos žaidėju.

### Sporting
L. Spalvis nuo 2016 m. liepos mėn. karjerą tęsė viename pajėgiausių Portugalijos klubų Lisabonos „Sporting". Sezoną baigė Danijoje.

#### Kaiserslautern
2017 m. liepos 6 d. sezonui nuomos pagrindais persikėlė į Vokietijos 1. FC Kaiserslautern klubą.

### Kaiserslautern
2018 m. gegužės pradžioje pasirašė ketverių metų kontraktą su Kaizerslauterno klubu.

2018 m. rugpjūčio mėn. patyrė ilgalaikę kelio traumą, buvo tikimasi kad sugrįš į aikštę 2021 m. Tuo pat metu (2020 m. birželio-gruodžio mėn.) Kaizerslauterno klubas išgyveno finansinę krizę, L. Spalvis sugrįžo į Lietuvą, ir kurį laiką treniravosi „Panevėžio“ klube. Vėliau sugrįžo į Kaiserslautern, tačiau 2021 m. spalio viduryje klubas sutartis su klubu buvo nutraukta abipusiu susitarimu.

## Rinktinės
Lukas Spalvis buvo Lietuvos U-19 ir U-21 rinktinių nariu, 2014 m. debiutavo nacionalinėje rinktinėje, varžybose prieš Kazachstaną.

## Įvarčiai rinktinėje

## Laimėjimai
;AaB
* Danijos Superliga: 2013–14
* Danijos futbolo taurė: 2013–14
* Geriausias Lietuvos futbolininkas: 2015

## Šaltiniai

## Nuorodos
* [ Soccerway]
* [ Transfermarkt]
Samuelis Šimonas Sanguška

Kunigaikštis **Samuelis Šimonas Sanguška** (1570–1638 m. lapkritis) – ATR valstybinis ir karinis veikėjas, Oršos maršalka ir Mstislavlio kaštelionas (nuo 1620 metų), Vitebsko kaštelionas (1621–1626), Vitebsko vaivada (1626–1638), Suražo seniūnas.

## Biografija
Lietuvos žymios kunigaikščių Sanguškų giminės atstovas, herbo „Pogonia“ savininkas. Kunigaikščio Andriaus Grigaliaus Sanguškos (m. 1591) ir Sofijos Pavlovnos Sapiegaitės (m. po 1592) sūnus.

Mokėsi Ingolštato universitete. ATR-Švedijos (1600–1629) ir ATR-Maskvos (1609–1618) karų dalyvis. Išsiskyrė mūšyje prieš švedus prie Kokenhauzeno, vėliau gynė Vitebską nuo rusų armijos. 1620 metais kunigaikštis Samuelis Šimonas Sanguška gavo Oršos maršalkos ir Mstislavlio kašteliono pareigybę. 1621 metais buvo paskirtas Vitebsko kaštelionu. 1623 metais Samuelis Šimonas Sanguška įėjo į komisijos, tyrusios 1623 metais Vitebske įvykusią unitų arkivyskupo Juozapoto Kuncevičiaus žmogžudystę, sudėtį. 1626 metais gavo Vitebsko vaivados pareigybę.

Pirmas iš kunigaikščių Sanguškų giminėje perėjo iš stačiatikybės į katalikybę.

Pastatė Smoliano miestelyje „Baltojo Kovelio“ pilį. Surinko didelę biblioteką, sudarė Sanguškų giminės medį, išvedęs savo giminę nuo Liubarto Gediminaičio, užsiėmė piešimu ir graviūra.

## Šeima
Buvo vedęs du kartus. Jo pirmoji žmona tapo Ana Zavišaitė (m. 1619), Jurgio Zavišos duktė, nuo santuokos su kuria turėjo tris sūnus ir tris dukteris:

* Kazimieras (? – 1655)
* Jeronimas Boguslavas (1611–1657), Vilniaus vyskupas-sufraganas (1644–1655) ir Smolensko vyskupas (1655–1657)
* Jonas Vladislovas (? – 1652), Suražo seniūnas
* Katerina, Oršos vėliavininko Jano Statkevičiaus žmona
* Kriština, Breslaujos maršalkos Jono Mikalojaus Rudamino-Dusiackio
* Efrosinija, karaliaus dvariškio Ježio Šverino žmona

Antrą kartą vedė Terezą Gosievską (m. 1635), Smolensko vaivados Aleksandro Korvino Gosievskio (apie 1575–1639) ir Ievos Pacaitės dukterį. Antra santuoka buvo bevaikė.

## Literatūra
* Валерый Пазднякоў, Сангушкі // Вялікае княства Літоўскае: Энцыклапедыя. У 3 т. Т.2: Кадэцкі корпус – Яцкевіч / Рэдкал.: Г. П. Пашкоў (гал.рэд.) і інш.; Маст. З. Э. Герасімовіч. – Мн.: БелЭн, 2006. −792 с.: іл. С. 540. ISBN 985-11-0315-2, ISBN 985-11-0378-0 (т. 2)

## Nuorodos
* ЛЮБАРТОВИЧІ

|-
Mykolas Daumantas Siesickis

**Mykolas Daumantas Siesickis** (? – 1713 m. spalio 22 d.) – LDK valstybinis veikėjas.

## Biografija
Lietuvos didžiojo prievaizos Kazimiero Kristupo Daumanto Siesickio sūnus.

Vilkmergės vėliavininkas nuo 1667 metų ir seniūnas nuo 1672/1673 metų, Minsko 1681–1698 metais ir Mstislavlio vaivada nuo 1698 m.

Tarnavo kariuomenėje, 1670–1680-ais metais kariavo su turkais. Pasiuntinys į 1670–1679 metų seimus, Lietuvos Tribunolo maršalka 1692 ir 1699 metais. Pacų grupuotės rėmėjas, nuo 1680-ų metų – Sapiegų.

Jo duktė Marcijona ištekėjo už Mykolo Antano Radvilos.

## Literatūra
* Пазднякоў В. Сясіцкія // Вялікае княства Літоўскае: Энцыклапедыя. У 3 т. Т.2: Кадэцкі корпус – Яцкевіч / Рэдкал.: Г.П. Пашкоў (гал.рэд.) і інш.; Маст. З.Э. Герасімовіч. – Мн.: БелЭн, 2006. – 792 с.: іл. С. 653. ISBN 985-11-0315-2, ISBN 985-11-0378-0 (т. 2)

## Nuorodos

|-
Jonas Kristupas Naruševičius

**Jonas Kristupas Narševičius** (? – 1663) – LDK valstybinis veikėjas.

## Biografija
Kilo iš Lietuvos bajorų Naruševičių giminės, herbo „Wadwicz“ savininkas. Lietuvos didžiojo iždininko Kristupo Naruševičiaus ir Elžbietos Šimkovič sūnus. Turėjo brolius Stanislovą ir Aleksandrą Kristupą.

Mokėsi Ingalštato, Padujos ir Bolonijos universitetuose.
## Valstybės tarnyba
Viašniansko tijūnas 1638 metų, Lietuvos didysis taurininkas 1661 metais, Lietuvos dvaro paiždininkis nuo 1661 metų.

## Literatūra
* Пазднякоў В. Нарушэвічы // Вялікае княства Літоўскае: Энцыклапедыя. У 3 т. Т.2: Кадэцкі корпус – Яцкевіч / Рэдкал.: Г.П. Пашкоў (гал.рэд.) і інш.; Маст. З.Э. Герасімовіч. – Мн.: БелЭн, 2006. – 792 с.: іл. С. 349. ISBN 985-11-0315-2, ISBN 985-11-0378-0 (т. 2)

|-
Gerardas Denhofas (m. 1602)

**Gerardas Denhofas ** (apie 1554 – apie 1602) – ATR valstybinis veikėjas, antrasis Dorpato vaivada (1598–1600).

## Biografija
Vokiečių-lietuvių bajorų Denhofų giminės atstovas, herbo „Vepr“ savininkas. Durbės seniūno ir Lenkijos armijos pulkininko Germano Denhofo (m. po 1567) ir Anos Joden sūnus. Broliai – pulkininkas Ernstas, Kristupas (m. iki 1622), pulkininkas Oto (apie 1554–1609), Henrikas, Pernu ir Vendeno vaivada Teodoras (m. 1622).

## Šeima ir vaikai
Buvo vedęs Margaritą fon Zweiffeln (1560–1622), Gerlacho fon Zweiffeln (1520–1566) ir Judit fon Schierstadt dukterį. Vaikai:

* Ernestas Magnusas (1581–1642), Pernu kaštelionas ir vaivada, Dorpato ir Telšių seniūnas
* Kasparas (1588–1645), Šventos Romos imperijos kunigaikštis (1637), Dorpato (1627–1634) ir Seradzo (1634–1645)
* Ana (1585–1639), Germano fon Modelio žmona
* Gerardas (1590–1648), Gdansko kaštelionas (1642), Pamario vaivada ir Prūsijos žemės iždininkas (1643–1648)
* Germanas (Jeronimas) (1591–1620), Lenkijos armijos pulkininkas, žuvo Cecoro mūšyje.

## Nuorodos
* Gerhard von Dцnhoff
Preslavas Leščinskis

**Preslavas Leščinskis** (1605 m. rugpjūčio 15 d. – 1670 m.) – ATR valstybinis veikėjas, karaliaus rotmistras (1635), Naklovo (1643) ir Sremo kaštelionas (1644), Dorpato vaivada (1658–1670), Vshovos Kcinsko seniūnas.

## Biografija
Lenkijos žymios magnatų Leščinskių giminės atstovas, herbo „Wieniawa“ savininkas. Brest-Kujavijos vaivados Adžejaus Leščinskio (apie 1559–1605) antrasis sūnus nuo trečios santuokos su Sofija Opalinska (m. iki 1626). Broliai – Karūnos didysis kancleris Janas (1603–1678), Lenkijos primas, Vaclavas (1605–1666) ir Belzo vaivada Rafailas (1579–1636).

Po savo tėvo mirties Preslavas Leščinskis motinai primygtinai reikalaujant perėjo į katalikybę. Jaunystėje pabuvojo Olandijoje, kur teoriškai ir praktiškai išstudijavo karybą, kariavo vadovaujant žymiam pulko vadui Ambrozio Spinolai.

ATR-Švedijos 1626–1629 m. karo metu Preslavas Leščinskis vadovavo didžlenkių bajorų įgulai. Keletą kartų buvo renkamas pasiuntiniu ir deputatu į Karūnos Tribunolą. 1643 metais tapo Naklovo kaštelionu, o sekančiais, 1644 metais, – Sremsko.

1658 metais gavo Dorpato vaivados pareigybę ir tapo ATR senatoriumi.

## Šeima
Buvo vedęs du kartus. 1627 metais vedė Aną Milzinską, iki 1635 vedė antrą kartą Aną Oželską (1584–1649), nuo santuokų su kuriomis vaikų nepaliko.

## Nuorodos
Petras Rudamina-Dusetiškis

**Petras Rudamina-Dusetiškis** (? – 1649) – LDK valstybinis veikėjas. Dorpato (1639–1643) ir Smolensko kaštelionas (nuo 1643).

## Biografija
Kilo iš Rudaminų-Dusetiškių giminės, herbo „Traby“ savininkas, Breslaujos vaiskio Jono Rudaminos sūnus.

Mokėsi Nevyžiaus kolegiume, Vilniaus akademijoje. ATR-Švedijos 1600–1629 m., ATR-Maskvos 1609–1618 m. ir Smolensko 1632–1634 m. karų dalyvis.

## Valstybės tarnyba
Breslaujos pastalininkis 1620–1621, vaiskis 1621–1624, vėliavininkas 1624–1639, Dorpato kaštelionas 1639–1643 ir Smolensko kaštelionas nuo 1643; Usviato seniūnas 1623–1640 metais; pasiuntinys į 1631, 1632, 1635 metų seimus, Lietuvos Tribunolo deputatas 1619, 1626 metais.

## Šeima
Turėjo sūnų Joną Mikalojų.

## Literatūra
* Пазднякоў В. Рудаміны // Вялікае княства Літоўскае: Энцыклапедыя. У 3 т. Т.2: Кадэцкі корпус – Яцкевіч / Рэдкал.: Г.П. Пашкоў (гал.рэд.) і інш.; Маст. З.Э. Герасімовіч. – Мн.: БелЭн, 2006. – 792 с.: іл. С. 514. ISBN 985-11-0315-2, ISBN 985-11-0378-0 (т. 2)

|-
Gedeonas Rajeckis

**Gedeonas Rajeckis (Duninas-Rjeckis)** (? – 1654 m.) – LDK valstybinis veikėjas, Dorpato pakamaris, Pernu kaštelionas nuo 1631 metais, 1634 metais paskirtas Minsko kaštelionu, Minsko vaivada nuo 1649, Rumbarsko seniūnas.

## Biografija
Lietuvos bajorų Rajeckių giminės atstovas, herbo „Łabędź“ savininkas. Trakų vaiskio Baltazaro Rajeckio sūnus.

## Šeima
Turėjo keturis sūnus: Rumbarsko seniūną Vladislovą, Lydos maršalką Teofilį, Žygimantą ir Gedeoną; ir tris dukteris:
* Sviatoslava, kuri buvo ištekėjusi keturis kartus: už Bresto pakamario Vaclovo Leščinskio, po to už Smolensko vaivados Adomo Motiejaus Sakavičiaus, vėliau už Podolės generolo Mikalojaus Potockio ir gale, už Karūnos dvaro vėliavininko Vaitiekaus Pražmouskio;
* Elžbieta, buvo tris Lietuvos pataurininkio Kristupo Potockio;
* Marijana, ištekėjo už Slanimo seniūno Stepono Pranckevičiaus-Radzominskio.

## Literatūra
* Niesiecki K. Herbarz Polski, wyd. J.N. Bobrowicz, Lipsk 1839–1846.

|-
Aleksandras (vardas)

**Aleksandras** () – graikiškos kilmės vardas. Jis kilo iš Antikinės Graikijos ir reiškia išvertus iš graikų kalbos žmonių saugotoją, geradarį arba nugalėtoją (iš *alexein* – 'ginti, varyti' ir *andros* – klm. 'žmonių'). Po šito vardo išplitimo Graikijoje jis sparčiai paplito ir tarp slavų tautų. Į LDK šis vardas atkeliavo XIII a. su krikštu ir juo buvo pavadinta nemažai tiek katalikų, tiek stačiatikių tikėjimo žmonių.

## Žymus žmonės, pavadinti šiuo vardu
* Aleksandras Makedonietis, senovės graikų karžygys
* Aleksandras Neviškis, rusų šventasis, kovotojas už stačiatikių tikėjimą
* Popiežius Aleksandras – šituo vardu buvo pavadinti keli Romos popiežiai, gyvenę viduramžiais.
* LDK didysis kunigaikštis Aleksandras – Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės kunigaikštis, Gediminaičių dinastijos atstovas
* Aleksandras Puškinas – rusų poetas, rašytojas
* Aleksandras Brokas
* Aleksandras Bronislavas Ožarovskis
* Aleksandras Kaputauskas
* Aleksandras Karolis Kuršius
* Aleksandras Kazimieras Valavičius
* Aleksandras Lipskis
* Aleksandras Micas
* Aleksandras Narbutas
* Aleksandras Makejevas
* Aleksandras Jakševičius
Jonas Tadeušas Zybergas

**Jonas Tadeušas Zybergas** (Jan Tadeusz Zyberg; 1739–1806) – ATR valstybinis veikėjas, Livonijos pakamaris (1766–1775), Livonijos (1775–1778) ir Bresto vaivada (1778–1795).

## Biografija
Kuršo bajorų Zybergų giminės paskutinis vyriškos linijos atstovas. Livonijos vaivados Juozapoto Zybergo (m. 1779) ir Madlenos fon Boninghauzen sūnus. 1766 metais gavo Livonijos pakamario pareigybę, 1775 metais gavo Livonijos vaivados pareigybę. 1778 metais Jonas Tadeušas Zybergas buvo paskirtas Bresto vaivada.

Buvo Baro konfederacijos (1768–1772) narys. 1784 metais buvo paskirtas Nuolatinės tarybos konsuliaru (patarėju). Bresto vaivada Jonas Tadeušas Zybergas pasirašė Ketverių metų seimo generalinę konfederaciją. 1792 metais tapo konsuliaru nuo senato Targovicos konfederacijoje.

1792 metais Jonas Tadeušas Zybergas figūravo lenkų-lietuvių pasiuntinių (deputatų) ir senatorių rusų pasiuntinio Jakovo Bulgakovo sąraše, kuriuo Rusija galėjo tikėtis naujos 1791 m. gegužės 3 d. konstitucijos likvidavimo atveju.

Švento Stanislovo (1776) ir Baltojo erelio (1778) ordinų kavalierius.

## Šeima
Buvo vedęs tris kartus: grafaitę Martą Jurjevną Broun, Sofiją Mošinską ir Luizą fon Kleist. Nuo trečios santuokos turėjo vieną dukterį Izabelę-Eleną (1785–1849), kuri 1803 metais ištekėjo už grafo Mykolo Broelio Pliaterio (1777–1863).

## Literatūra
* *Голубев Е.* Фон Зиберги, 2010

|-
Tadas Burzinskis

**Tadas Burzinskis** (apie 1730–1773, Florencija) – ATR valstybinis veikėjas, Lenkijos senatorius ir diplomatas, Smolensko kaštelionas (1763–1770), Minsko vaivada (1770–1773).

## Biografija
Lietuvos bajorų Burzinskių giminės atstovas, herbo „Trzywdar“ savininkas. Smolensko kašteliono ir Lietuvos prokuroro Stanisklovo Antano Burzinskio (1701–1775) sūnus.

Mokėsi Varšuvos kolegiume. 1760 metais Tadas Burzinskis buvo išrinktas pasiuntiniu į seimą, po to gavo Krasnoselsko seniūniją ir Lietuvos armijos rotmistro titulą. 1763 metais buvo paskirtas Smolensko kaštelionu, o 1770 metais gavo Minsko vaivados pareigybę.

1764 metais tapo LDK konfederacijos nariu. 1767 m. spalio 23 d. įėjo į seimo delegacijos, priverstos spaudžiant rusų pasiuntinio Nikolajaus Vasiljevičiaus Repnino patvirtinti ankstesnę ATR tvarką, sudėtį.

1769–1773 metais – ATR pasiuntinys Londone. Pasiuntinybė pastoviai kentėjo dėl pinigų stygiaus. Jų pagalba butu buvę galima samdyti pagalbininkus ir sekretorius, kas būtų galėję padaryti misiją efektyvesnę. 1770 metais ryšium dėl pablogėjusios sveikatos paprašė Lenkijos karaliaus Stanislovo Augusto Poniatovskio leidimo išvažiavimo iš Londono. Gavęs leidimą, 1770 m. gruodžio 18 d. išvažiavo į Briuselį, o iš ten į Italiją.

Kada Tadas Burzinskis mirė 1773 metais Florencijoje, Lenkijos ambasadoriaus misiją perėmė jo pavaduotojas Pranciškus Bukota, kuris išmoko anglų kalbą.

Rusijos, Švento Aleksandro Neviškio (1764), Lenkijos Švento Stanislovo (1765) ir Baltojo erelio (1769) ordinų kavalierius.
## Šeima
1750 metais vedė Žozefą Broel-Pliaterytę (m. apie 1778).

## Literatūra
* Zofia Libiszowska, Misja polska w Londynie w latach 1769–1795, Łódź 1966.
* Stanisław Kościałkowski: Burzyński Tadeusz. W: Polski Słownik Biograficzny. T. 3: Brożek Jan – Chwalczewski Franciszek. Kraków: Polska Akademia Umiejętności – Skład Główny w Księgarniach Gebethnera i Wolffa, 1937, s. 142–143. Reprint: Zakład Narodowy im. Ossolińskich, Kraków 1989, ISBN 8304032910

|-
Šv. Nikandro cerkvė

**Šv. Nikandro cerkvė** yra Lietuvos stačiatikių bažnyčios titulas, kuri Lietuvoje turi vienintelė:

* Lebeniškių Šv. Nikandro cerkvė
Belezų piliakalnis

**Belezų piliakalnis** – piliakalnis Lietuvoje, Elektrėnų savivaldybėje, Belezų kaimo laukuose.

Piliakalnis rastas 2015 m. vasario 7-8 d.

16 x 36 m dydžio piliakalnio aikštelę ratu juosia stačiašlaitis pylimas; šiaurės rytų pusėje jis 2,7 m aukščio (matuojant iš aikštelės pusės), o vakaruose iškyla beveik iki 10 m. Vidinėje pylimo pusėje iš žemės kyšo 0,8 x 1,1 m akmens dalis, su rieduliu siejamas padavimas apie kareivį–šaulį, kuris čia turėjęs sau apkasą.

Piliakalnio aikštelė lygi, ilgus metus buvo ariama. Pietvakarių pusėje pylimas apardytas duobių, papėdėje – N. Pulauskienės sodyba.

Belezų piliakalnis panašus į kitus Vidurio Dzūkijos piliakalnius, kuriems mokslinėje literatūroje yra prigijęs miniatiūrinių piliakalnių pavadinimas. Archeologiniai tyrimai rodo, kad jie ir papėdėje plytinčios gyvenvietės buvo naudojamos I tūkstantmečio pirmoje pusėje – viduryje (plg. Lavariškių piliakalnį, Trakų r.; Migonių piliakalnį, Kaišiadorių r.). Taip pat datuojamos kitados į šiaurę nuo Belezų piliakalnio esančios Toleikių senovės gyvenvietės paviršiuje rastos lipdytos keramikos šukės. Vis dėlto Belezų piliakalnio dydis, įtvirtinimų mastas neleidžia atmesti galimybės, kad jis buvo naudojamas ir vėliau, galbūt net kovų su kryžiuočiais laikotarpiu.

## Nuorodos
* http://alkas.lt/2015/02/10/v-vaitkevicius-atrastas-naujas-piliakalnis-lietuvos-karzygiu-garbei/
Béla Kovács

**Béla Kovács** (g. 1960 m. vasario 25 d. Budapešte, Vengrijoje) – Vengrijos politikas, europarlamentaras. Į Europos Parlamentą išrinktas nuo partijos Jobbik – judėjimas už geresnę Vengriją.

## Politinė karjera
2013 m. gruodžio 17 d. buvo išrinktas Europos Nacionalinių judėjimų () aljanso prezidentu. Vengrijos vyriausybė apkaltino B.Kovács šnipinėjimu Rusijos vyriausybei apie ES institucijas. 2014 m. rugsėjo mėn. Vengrijos prokuroras paprašė Europos Parlamentą suspenduoti B.Kovács imunitetą, kad būtų galima pradėti tyrimą. B.Kovács tėvas (rusų tautybės) tarnavo kariuomenėje ir jo sūnus buvo žinomas KGB nuo tos dienos, kai jis gimė. Europos Parlamente dalyvauja pramonės, mokslinių tyrimų ir energetikos komiteto veikloje, delegacijoje ryšiams su Japonija.

## Šaltiniai
Grabijolų piliakalnis

**Grabijolų piliakalnis** – piliakalnis Lietuvoje, Elektrėnų savivaldybėje, Neries regioniniame parke, Grabijoluose.
 
Piliakalnį 2015 m. vasario 20 d. surado Neries regioninio parko darbuotojai: Karolina Tamašauskaitė, Audronė Žičkutė, Saulius Pupininkas ir Gintaras Malmiga. Vėliau objektą ištyrė archeologas dr. Vykintas Vaitkevičius.

Grabijolų piliakalnis įrengtas net pusšimtį metrų iškylančių stačiašlaičių Neries aukštumų kyšulyje. Piliakalnio aikštelė pailga rytų–vakarų kryptimi, lygi, 14 m ilgio, 8 m pločio smaigalyje ir 12 m – prie pylimo; piliakalnio pylimas apie 10 m pločio, nuskleistas, siekia 0,4–0,6 m aukštį. Tolyn, į vakarus už jo, yra nedidelis 6 m pločio pagilėjimas, kur galėjęs būti gynybinis griovys.

Piliakalnio paviršiuje – juosvas smėlis, miškožemis, kultūrinio sluoksnio radinių nepastebėta. Spėjama, kad piliakalnis buvo įrengtas I tūkstantmetyje ir naudojamas iki II tūkstantmečio pradžios. Už 0,35 km į rytus nuo Grabijolų piliakalnio, slėnyje, būta Rytų Lietuvos pilkapių, kuriuos 1857 m. tyrinėjo grafas Konstantinas Tiškevičius; 2002 m. šalimais, Černeckių sodyboje, aptiktos brangios X a. degintinio kapo įkapės: du ietigaliai, ornamentuotomis įmovomis, kirvis ir peilis.

Grabijolų piliakalnio dydis ir geografinė padėtis – iš šios vietos gerai matyti Neries tėkmė šiaurės ir rytų kryptimis – perša mintį, jog kovų su kryžiuočiais laikotarpyje tai buvo vienas iš panerio Žvalgakalnių (žvalgos, budėjimo kalnų); labai panašus piliakalnis yra Kriveikiškyje prie Kernavės, už 4,6 km į šiaurę nuo Grabijolų.

## Nuorodos
* http://alkas.lt/2015/02/23/atrastas-nezinomas-piliakalnis-prie-neries/#more-178873
Fame (grupė)

**Fame** buvo Švedijos muzikos duetas, gyvavęs 2002–2006 metais.

## Istorija

Dueto nariai pirmąkart susitiko 2002 m. Švedijos talentų laidoje *Fame Factory*. Išgarsėjo 2003 metais, su daina „Give Me Your Love“ laimėję Švedijos „Eurovizijos“ atrankos konkursą *Melodifestivalen 2003*. Duetas finale pelnė 240 taškų ir įveikė tokius buvusius *Melodifestivalen* dalyvius, kaip Jan Johansen, Jill Johnson, Afro-dite ir Alcazar. Fame 2003 m. „Eurovizijos“ dainų konkurso finaliniame koncerte su 107 taškais užėmė 7-ą vietą.

2004 metais duetas vėl pasirodė *Melodifestivalen*, kur su kūriniu „Vindarna vänder oss“ liko 6-oje vietoje.

## Diskografija

### Albumai
* 2003: *Give Me Your Love*

### Singlai
* 2003: *Give Me Your Love*
* 2003: *Pop Into My Heart*
* 2004: *Vindarna vänder oss*
* 2005: *Gjorda för varann*
* 2005: *All in the Game*

## Nuorodos
* Daina ''Give Me Your Love'' (Eurovizija 2003)

|-