open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Zelenogradas

**Zelenogradas** – miestas vakarų Rusijoje, į šiaurės vakarus nuo Maskvos miesto, kuriam priklauso kaip atskiras miestas (yra Maskvos eksklavas Maskvos srityje). Elektrotechnikos institutas, fizikos ir radiotechnikos institutas.

## Istorija

Įkurtas 1958 m. kaip tekstilės pramonės centras. 1963 m. gavo miesto teises. 1968 m. priskirtas Maskvos savivaldybei, bet išlaikė miesto statusą.
Zlatoustas

**Zlatoùstas**  () – miestas vakarų Rusijoje, Pietų Urale prie Ajaus upės, 160 km į vakarus nuo Čeliabinsko. Išvystyta juodoji metalurgija, lengvoji, maisto pramonė. Yra teatras, kraštotyros muziejus, buvęs arsenalas, ginklų fabrikas.

Yra kraštotyros muziejus (įkurtas 1825 m.), dramos teatras. Šv. Jono varpinė, buvusių gamyklų kompleksas (ginklų fabrikas, arsenalas; pastatytas XIX a. pradžioje).

## Istorija

Įkurtas 1754 m. 1815 m. atidarytas ginklų fabrikas, 1857 m. ir plieno liejimo fabrikas. 1865 m. suteiktos miesto teisės.

1903 m. kariuomenė sušaudė ginklų fabriko streikuojančių darbininkų demonstraciją (vadinamosios Zlatousto skerdynės, žuvo 69 žmonės). TSRS metais išplėtota sunkioji pramonė.

## Šaltiniai
Žemutinis Tagilas

**Žemutinis Tagilas** – miestas vakarų Rusijoje, Uralo kalnuose prie Tagilo upės, 149 km į šiaurę nuo Jekaterinburgo. Rajono centras. Geležinkelio mazgas. Išvystyta metalurgija, mašinų, naftos, chemijos, metalo, maisto pramonė. Veikia pedagogikos institutas, kalnakasybos ir dailės muziejai.

## Istorija

Įkurtas 1721 m., 1722 m. ėmė veikti vario lydymo gamykla. 1919 m. suteiktos miesto teisės.
Volgodonskas

**Volgodonskas** – miestas pietų Rusijoje, prie Dono upės ir Cimliansko tvenkinio, 190 km į rytus nuo Rostovo prie Dono. Upių uostas, geležinkelio stotis. Išvystyta energetikos, chemijos, statybų, maisto pramonė. Veikia Rostovo ekonomikos universiteto filialas, kraštotyros ir meno muziejai. Netoli miesto yra Rostovo atominė elektrinė ir Cimliansko hidroelektrinė.

## Istorija
Įkurtas kaip darbininkų gyvenvietė statant Volgos-Dono laivybos kanalą. 1956 m. suteiktos miesto teisės.

## Šaltiniai
Volžskis

**Volžskis** – miestas vakarų Rusijoje, kairiajame Volgos krante, Achtubos aukštupyje, 16 km į rytus nuo Volgogrado. Uostas, geležinkelio stotis. Išvystyta elektros energetikos, naftos, juodosios metalurgijos, mašinų, maisto pramonė. Gaminami autobusai.

## Istorija

Įkurtas 1951 m. kaip Volgogrado vandens jėgainės darbininkų gyvenvietė. 1954 m. gavo miesto teises.
Aksarajus

**Aksarajus** – miestas vidurio Turkijoje. Provincijos centras. Išvystytas turizmas.

## Istorija

Miestas buvo vienas iš Šilko kelio punktų.
Čorlu

**Čorlu** – miestas šiaurės vakarų Turkijoje, Rytų Trakijoje. Išvystyta teksilės, maisto pramonė.

## Istorija

Minimas jau 1000 m. pr. m. e.
Derindžė

**Derindžė** – miestas šiaurės vakarų Turkijoje, prie Marmuro jūros, į vakarus nuo Izmito. 2022 m. populiaciją sudarė 146 374 gyventojai.

## Miestų partnerystė
Derindžės miestai partneriai:

*  Tegu, Pietų Korėja
*  Formosa, Argentina

## Šaltiniai
Žukovskis

**Žukovskis** ( – miestas vakarų Rusijoje, Vidurio Rusijos aukštumoje prie Maskvos upės, 32 km į pietryčius nuo Maskvos miesto. Geležinkelio stotis „Otdych“ (*Отдых*). Išvystyta mašinų, medienos, statybų, popieriaus pramonė. Nuo 1941 m. veikia aerodromas, nuo 2016 m. – tarptautinis opro uostas (Žukovski / Ramenskoje – IATA: ZIA; ICAO: UUBW; LID: РНУ), jame nuo 1992 m. kas antrais metais rengiama Maskvos tarptautinė aviacijos ir kosmoso paroda (MAKS). Nuo 1936 m. veikia Centrinis aerohidrodinamikos institutas – didžiausia Rusijos aviacijos mokslinių ir taikomųjų tyrimų įstaiga. Veikia penkios aviacijos sektoriaus profesinės mokyklos.

## Istorija
Įkurtas 1935 m. kaip sodų gyvenvietė „Otdych“ („poilsis“, ). Čia persikėlė Centrinis aerohidrodinamikos institutas. Netrukus gyvenvietė pervadinta Stachanovo (*Стаханово*) vardu (pagerbiant šachtininką A. Stachanovą).

1947 m. suteiktos miesto teisės ir dabartinis vardas (pagal aviatorių N. Žukovskį).

Aviacijos tema įamažinta ir miesto herbe – jame mėlyname (dangaus) fone pavaizduoti trys reaktyviniai lėktuvai ir aviacijos simbolis – sparnai.

2009 m. Žukovskiui oficialiai suteiktas mokslo miesto (rus. *наукоград*) statusas.

## Šaltiniai
Jurbarko rajono savivaldybės taryba 2011–2015 m.

**[[Jurbarko rajono savivaldybės taryba]]** – Lietuvos Respublikos Jurbarko rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta ketveriems metams savivaldybių rinkimuose, vykusiuose 2011 m. vasario 27 d. 1994 m. liepos 7 d. Lietuvos Respublikos savivaldybių tarybų rinkimų įstatymo Nr. I-532 2010 m. liepos 20 d. redakcijos nustatyta tvarka daugiamandatėje rinkimų apygardoje, remiantis visuotine ir lygia rinkimų teise, slaptu balsavimu proporcine rinkimų sistema, pagal Lietuvos Respublikoje registruotų politinių partijų pateiktus kandidatų sąrašus bei iš išsikėlusių kandidatų, jeigu jų išsikėlimą parašais parėmė ne mažiau kaip dešimt procentų skaičiuojant vienam savivaldybės tarybos nario mandatui, bet ne mažiau kaip 100 tos savivaldybės rinkėjų.

## Rinkimų rezultatai
Rinkimuose dalyviai gavo vietų: 

## Tarybos nariai

### Tarybos nariai, kurių įgaliojimai nutrūko prieš terminą

## Veikla
Pirmasis savivaldybės tarybos posėdis įvyko 2011 m. balandžio 14 d. Savivaldybės meru 18 balsų išrinktas Ričardas Juška. Darius Virvilas surinko 7 tarybos narių balsus. Mero pavaduotoju paskirtas Jonas Bučinskas, administracijos direktoriumi – Darbo partijos narys Petras Vainauskas, jo pavaduotoju – Valstiečių liaudininkų sąjungos narys Donatas Jackis.

## Šaltiniai
Gebzė

**Gebzė** – miestas šiaurės vakarų Turkijoje, 30 km į rytus nuo Stambulo, šiaurinėje Marmuro jūros pakrantėje. Svarbus pramonės centras.
Inegiolis

**Inegiolis** – miestas šiaurės vakarų Turkijoje. Išvystyta baldų pramonė.

## Miestų partnerystė
Inegiolio miestai partneriai:
*  Novi Pazaras, Serbija
*  Donži Vakufas, Bosnija ir Hercegovina
*  Dunauivarošas, Vengrija
*  Kosovo Mitrovica, Kosovas

## Šaltiniai
Kiutachija

**Kiutachija** () – miestas vakarų Turkijoje, į pietvakarius nuo Ankaros, prie Porsuko upės; provincijos centras. Geležinkeliai į Eskišehirą, Balykesirą, Afjonkarahisarą. Išvystyta kalnakasyba (rusvosios anglys, magnezitas), cukraus, chemijos, keramikos pramonė, audžiami kilimai. Kviečių, cukrinių runkelių, vynmedžių auginimo regiono prekybos centras.

Veikia Dumlupynaro universitetas (nuo 1992 m.), miesto muziejus, Lajošo Kosutho namas-muziejus. Vyksta tarptautinis keramikos ir fajanso kongresas.

## Istorija
Miestas, pavadintas senovės trakų deivės Kotitijos garbei Kotiju (, , minimas jau III tūkstm. pr. m. e.). Kūrėsi prie prekybinių kelių. XII–VII a. pr. m. e. buvo svarbus Frigijos miestas. I a. pr. m. e. užimtas romėnų, nuo IV a. pabaigos priklausė Bizantijai (išliko jos valdymo laikų tvirtovės liekanų). Buvo vienas krikščionybės sklaidos centrų. 1233 m. Kiutachiją užėmė tiurkai seldžiukai, apie 1402 m. – Timūras. Nuo 1429 m. priklausė Osmanų imperijai.

## Šaltiniai
Kyzyltepė

**Kyzyltepė** ( 'raudonoji kalva', ) – miestas pietryčių Turkijoje, pasienyje su Sirija. Dauguma gyventojų – kurdai.

## Istorija
1517 m. atiteko Osmanų imperijai. Seniau miestas buvo žinomas kaip ***Koseras*** arba ***Tel Ermenas*** ('armėnų kalva').

## Šaltiniai
Nazilis

**Nazilis** – miestas pietvakarių Turkijoje, 47 km į rytus nuo Aidino. Yra kelios aukštosios mokyklos.

## Nuorodos
*Oficialus tinklapis. (turkų k.)
Erzindžanas

**Erzindžanas** () – miestas šiaurės rytų Turkijoje; provincijos centras. Išvystyta tekstilės, maisto pramonė.

XX a. pirmoje pusėje Erzindžane buvo auginami šilkmedžiai, plėtota šilko gamyba.

## Šaltiniai
Osmanijė

**Osmanijė** – miestas pietų Turkijoje, prie Viduržemio jūros; provincijos centras. Vyrauja žemės ūkis.
Siverekas

**Siverekas** – miestas pietryčių Turkijoje, 83 km nuo Dijarbakiro. 2022 m. populiaciją sudarė 267 942 gyventojai. Apylinkėse vyrauja kurdai.

## Šaltiniai
Kauno rajono savivaldybės taryba 2011–2015 m.

**[[Kauno rajono savivaldybės taryba]]** – Lietuvos Respublikos Kauno rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta ketveriems metams savivaldybių rinkimuose, vykusiuose 2011 m. vasario 27 d. 1994 m. liepos 7 d. Lietuvos Respublikos savivaldybių tarybų rinkimų įstatymo Nr. I-532 2010 m. liepos 20 d. redakcijos nustatyta tvarka daugiamandatėje rinkimų apygardoje, remiantis visuotine ir lygia rinkimų teise, slaptu balsavimu proporcine rinkimų sistema, pagal Lietuvos Respublikoje registruotų politinių partijų pateiktus kandidatų sąrašus bei iš išsikėlusių kandidatų, jeigu jų išsikėlimą parašais parėmė ne mažiau kaip dešimt procentų skaičiuojant vienam savivaldybės tarybos nario mandatui, bet ne mažiau kaip 100 tos savivaldybės rinkėjų.

## Rinkimų rezultatai
Rinkimuose dalyviai gavo vietų: 

## Tarybos nariai

### Tarybos nariai, kurių įgaliojimai nutrūko prieš terminą

## Veikla
Pirmasis savivaldybės tarybos posėdis įvyko 2011 m. balandžio 14 d. Savivaldybės meru 20 balsų išrinktas Valerijus Makūnas. 

## Šaltiniai
Tekirdahas

**Tekirdahas** – miestas šiaurės vakarų Turkijoje, Europos žemyne; provincijos centras. Uostas. Išvystytas žemės ūkis. 2006 m. atidarytas Namiko Kemalio universitetas.
Tokatas

**Tokatas** – miestas šiaurės Turkijoje; provincijos centras. 2022 m. populiaciją sudarė 163 405 gyventojai. Išlikusi 28 bokštų osmanų citadelė, XII a. mečetė. Yra universitetas.

## Šaltiniai
Turgutlu

**Turgutlu** () – miestas vakarų Turkijoje. Išvystyta maisto, mašinų, metalo pramonė, žemės ūkis.

## Šaltiniai
Turhalas

**Turhalas** () – miestas šiaurės Turkijoje. Išvystyta cukraus, tekstilės, maisto, mašinų pramonė.

## Šaltiniai
Ušakas

**Ušakas** () – miestas vakarų Turkijoje, 210 km nuo Izmiro; provincijos centras. Išvystyta cukraus, tekstilės, maisto pramonė.

## Šaltiniai
Darmštatas

**Darmštatas** – miestas vakarų Vokietijoje. Išvystyta mašinų, chemijos, popieriaus, odos, baldų, poligrafijos pramonė.

## Istorija

Minimas nuo XI a.

## Sportas
* SV Darmstadt 98 − futbolo klubas.

## Demografija
Viranšehiras

**Viranšehiras** – miestas pietryčių Turkijoje, 93 km nuo Urfos. Miesto ūkio pagrindas yra medvilnės pramonė.
Dusetų dvaras

**Dusetų dvaras** – buvęs dvaras Zarasų rajone, Didžiadvario kaime šalia Dusetų.

## Istorija
XV a. pabaigoje Didžiadvaryje iškilo Užpalių Radvilų valdos. Vėliau iš dvaro išaugo Dusetų miestelis.
Vietovė ir dvaras pirmąkart paminėti 1530 m. ir priklausė Radviloms. 1580 m. atiteko Motiejui Rudaminai, o 1636 m. Didžiadvaris parduotas grafams Pliateriams. Apie 1780 m. pastatyti mūriniai dviejų aukštų rūmai, kurie išstovėjo maždaug iki 1865 m. Vėliau neprižiūrimi palaipsniui sunyko.
Žemės reformos metu 1922 m. kaimas išsiskirstė viensėdžiais, tuomet gyveno 18 šeimų.

1967 m. buvusioje dvaro teritorijoje įkurtas Dusetų valstybinis žirgynas (dabar UAB „Sartų žirgynas“), atkūrus nepriklausomybę įsikūrė kaimo turizmo „Lapėnų sodyba“.

## Pliateriai XIX a. sukilimuose
Iš Dusetų dvaro į 1830–1831 m. sukilimą būrius išvedė broliai Cezaris (1810–1869) ir Vladislovas (1808–1889) Pliateriai su pussesere Emilija Pliateryte (1806–1831). Nuslopinusi sukilimą caro valdžia iš Pliaterių Dusetas atėmė, sugriovė dvaro rūmus.

## Nuorodos
* Didžiadvario dvarvietė
* Jeronimas Girčys. Didžiadvaris, 2000.
Kelmės rajono savivaldybės taryba 2011–2015 m.

**[[Kelmės rajono savivaldybės taryba]]** – Lietuvos Respublikos Kelmės rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta ketveriems metams savivaldybių rinkimuose, vykusiuose 2011 m. vasario 27 d. 1994 m. liepos 7 d. Lietuvos Respublikos savivaldybių tarybų rinkimų įstatymo Nr. I-532 2010 m. liepos 20 d. redakcijos nustatyta tvarka daugiamandatėje rinkimų apygardoje, remiantis visuotine ir lygia rinkimų teise, slaptu balsavimu proporcine rinkimų sistema, pagal Lietuvos Respublikoje registruotų politinių partijų pateiktus kandidatų sąrašus bei iš išsikėlusių kandidatų, jeigu jų išsikėlimą parašais parėmė ne mažiau kaip dešimt procentų skaičiuojant vienam savivaldybės tarybos nario mandatui, bet ne mažiau kaip 100 tos savivaldybės rinkėjų.

## Rinkimų rezultatai
Rinkimuose dalyviai gavo vietų: 

## Tarybos nariai

### Tarybos nariai, kurių įgaliojimai nutrūko prieš terminą

## Veikla
Pirmasis savivaldybės tarybos posėdis įvyko 2011 m. balandžio 12 d. Savivaldybės meru 13 balsų išrinktas Kostas Arvasevičius. Konservatorius Egidijus Ūksas gavo 7 balsus. Koaliciją taryboje suformavo socialdemokratai turintys 7 vietas, liberalcentristai -3, partijos „Tvarka ir teisingumas“ atstovai – 2, liberalų sąjūdis – 2 vietas. Mero pavaduotoju paskirtas Kęstutis Bilius, administracijos direktoriumi – Zenonas Mačernius.

## Šaltiniai
Heilbronas

**Heilbronas** – miestas pietų Vokietijoje. Išvystyta mašinų, chemijos, popieriaus, maisto pramonė.
Liudvigshafenas prie Reino

**Liudvingshafenas prie Reino** () – miestas pietvakarių Vokietijoje, prie Reino upės. Išvystyta chemijos, naftos, mašinų pramonė.

## Žymūs žmonės

Mieste gimė Vokietijos kancleris Helmut Kohl.
Roitlingenas

**Roitlingenas** – miestas pietų Vokietijoje. Išvystyta tekstilės, odos, plieno pramonė. Yra taikomųjų mokslų universitetas (nuo 1855 m.).

Mieste yra siauriausia pasaulyje gatvė *Spreuerhofstraße* (plotis 31 cm).

## Istorija
Pirmą kartą minimas 1089-90 m. datuotuose rašytiniuose šaltiniuose. Apie 1180 m. gavo teisę rengti turgus.

## Demografija

## Miestų partnerystė
Roitlingeno miestai partneriai:
*  Arau, Šveicarija
*  Bvakė, Dramblio Kaulo krantas
*  Dušanbė, Tadžikistanas
*  Elesmere Portas, Anglija
*  Redingas, JAV
*  Roana, Prancūzija
*  Solnokas, Vengrija

## Šaltiniai
Zalcgiteris

**Zalcgiteris** – miestas vidurio Vokietijoje. Uostas prie Vidurio Vokietijos kanalo. Išvystyta juodujo metalurgija, mašinų, naftos, tekstilės pramonė. Apylinkėse išgaunama geležies rūda, nafta, klintis, mineralinis vanduo.
Seinų apskritis (1919–1941)

**Seinų apskritis** – 1919–1941 m. gyvavusi apskritis pietvakarių Lietuvoje, įkurta 1919 m. iš šiaurės rytinės Seinų ujezdo dalies. Centras – Lazdijai.

## Istorija

1919 m. padalinus Seinų ujezdą, dalis apskrities (ir Seinai) atiteko Lenkijai (įjungta į Suvalkų apskritį), o Lietuvai atitekusi dalis, nors ir netekusi administracinio centro, toliau buvo vadinama Seinų apskritimi, su centru Lazdijuose. Lietuva nepripažino šio padalinimo, kaip ir Vilniaus krašto okupacijos.

1941 m. liepos 17 d. Nacistinė Vokietija lietuvišką Seinų apskritį pervardijo į Lazdijų apskritį. Nuo 1944 m. Lenkijoje egzistuoja Seinų apskritis, kuri ribojasi su Lietuva. 1945 m. balandžio 14 d. buvusi Lietuvos Seinų apskritis oficialiai pervadinta Lazdijų apskritimi.

|-
| 1923-09  || 1263 || 38 207 || 9 valsčiai: Būdviečio valsčius, Kapčiamiesčio valsčius, Kučiūnų valsčius, Lazdijų valsčius, Leipalingio valsčius, Punsko valsčius, Rudaminos valsčius, Šventežerio valsčius, Veisiejų valsčius || 369 gyvenvietės: 4 miesteliai, 246 kaimai, 5 bažnytkaimiai, 64 dvarai ir palivarkai, 47 vienkiemiai, 2 kitos gyvenvietės
|-
| 1930 m. || 1169 || || 9 valsčiai ||
|-
| 1932 m. || 1096 || 41 094 || 9 valsčiai ir 70 seniūnijų  ||
|-
| 1939 m. || 1249 || || 7 valsčiai ||
|-
| 1940 m. || || 48 577 || 7 valsčiai: Kapčiamiesčio valsčius, Leipalingio valsčius, Lazdijų valsčius, Punsko valsčius, Rudaminos valsčius, Šventežerio valsčius, Veisėjų valsčius ||
|}

## Administracinis suskirstymas

Apskrities valsčiai 1920–1941 m.:

## Tautinė sudėtis

1923 m. gyveno 38 207 žmonės:

* Lietuviai - 87,29% (33353);
* Žydai - 5,68% (2172);
* Lenkai - 4,42% (1689);
* Rusai - 1,76% (676);
* Vokiečiai - 0,44% (169);
* Baltarusiai - 0,15% (61);
* Kiti - 0,22% (87).

## Literatūra
* 
* 
* 

## Šaltiniai
Biala Voda

**Biala Voda** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Suvalkų valsčiuje, Suvalkų apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 8 km į šiaurę nuo Suvalkų ir 116 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės.

## Istorija
Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Linas Paulauskis

**Linas Paulauskis** (g. 1969 m. spalio 23 d. Vilniuje) – Lietuvos muzikologas.

## Biografija

1977–1987 m. mokėsi Vilniaus M. K. Čiurlionio vidurinėje meno mokykloje, 1987–1992 m. studijavo Lietuvos muzikos akademijoje. 1991–1994 m. – kultūros savaitraščio „Šiaurės Atėnai“ muzikos skyriaus redaktorius, 1994–2000 m. – vyriausiasis redaktorius, nuo 2000 m. – Lietuvos muzikos informacijos ir leidybos centro projektų vadovas, 2007–2014 m. – centro direktorius.

## Šaltiniai
Diskantas

**Diskantas** [*↗ dis*… +  'giesmė'] – balso tipas, pats aukščiausias vaikiškas (berniukų) balsas, analogiškas moteriškam sopranui (dėl to kitaip dar vadinamas *Boy soprano*).

## Bendri bruožai
Diskantas – aukštas šviesaus, skaidraus tembro vaikiškas berniuko balsas, gerai skambantis aukštajame ir viduriniajame registruose. Jo diapazonas – nuo c1 iki g2 (a2). Pasitaiko ir tokių, kurie viršija įprastą praktinį diapazoną, ypač aukštyn iki c3 oktavos. Būna iki balso mutacijos. Kartais užsienio terminuose sutinkamas pavadiniams "treble".

## Žymiausi diskantai
Vieni žymiausių Lietuvos diskantų – operos solistai Julles Molard, Juozas Jurgaitis.

1994 m. su pop daina „Mamai“ pagarsėjo diskantas Dima Šavrovas. Operiniais diskantais buvo: Ilja Aksionovas, Nojus Bartaška, Gabrielius Visockas, Rimantas Žaldokas. Šiuo metu garsūs operos solistai – bosas Vladimiras Prudnikovas, tenoras Edmundas Seilius taip pat vaikystėje buvo diskantais.

Vienu žymiausių pasaulio diskantų laikomas italas Robertino Loreti, pagarsėjęs XX am. 7–ajame dešimtmetyje. Michael Jackson savo ankstyvuosiuose įrašuose taip pat dainavo diskantu.

## Niuansai
Įprastai po balso mutacijos berniuko balsas pažemėja viena oktava. Baroko laikotarpiu – XVII–XVIII am. – aukštų balsų dainininkai operoje buvo ypač vertinami, todėl, kad berniuko balsas išlaikytų tokį patį platų diskanto balso diapazoną, juos kastruodavo. 1870 m. uždraudus kastraciją vardan meno,  operose šias roles perėmė sopranai, mecosopranai, kontraltai arba kontratenorai. Kontratenorai – labai reto balso tipo dainininkai, sugebėję įvaldyti falcetą, t. y. aukščiausias kontralto, o kartais net ir mecosoprano diapazono natas.

## Taip pat skaityti
* Žmogaus balsas
* Kastratas
* Kontratenoras

## Šaltiniai
Mažeikių rajono savivaldybės taryba 2011–2015 m.

**[[Mažeikių rajono savivaldybės taryba]]** – Lietuvos Respublikos Mažeikių rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta ketveriems metams savivaldybių rinkimuose, vykusiuose 2011 m. vasario 27 d. 1994 m. liepos 7 d. Lietuvos Respublikos savivaldybių tarybų rinkimų įstatymo Nr. I-532 2010 m. liepos 20 d. redakcijos nustatyta tvarka daugiamandatėje rinkimų apygardoje, remiantis visuotine ir lygia rinkimų teise, slaptu balsavimu proporcine rinkimų sistema, pagal Lietuvos Respublikoje registruotų politinių partijų pateiktus kandidatų sąrašus bei iš išsikėlusių kandidatų, jeigu jų išsikėlimą parašais parėmė ne mažiau kaip dešimt procentų skaičiuojant vienam savivaldybės tarybos nario mandatui, bet ne mažiau kaip 100 tos savivaldybės rinkėjų.

## Rinkimų rezultatai
Rinkimuose dalyviai gavo vietų: 

## Tarybos nariai

### Tarybos nariai, kurių įgaliojimai nutrūko prieš terminą

## Veikla
Pirmasis savivaldybės tarybos posėdis įvyko 2011 m. balandžio 14 d. Savivaldybės meru 21 balsu išrinktas Antanas Tenys. Daiva Šideikienė gavo 2 balsus. Mero pavaduotojais paskirti Kęstutis Bartkevičius ir Jonas Siminkevičius. 

## Šaltiniai
Krikščionių partija

**Krikščionių partija** – Lietuvos politinė partija, visus 3 savo egzistavimo metus vadovauta Gedimino Vagnoriaus.

## Istorija
2010 m. sausio 23 d. susijungus Krikščionių konservatorių socialinei sąjungai ir Lietuvos krikščioniškosios demokratijos partijai buvo įkurta Krikščionių partija. Savo statute partija skelbia esanti politinė centro dešinės partija.

Steigiamojo suvažiavimo metu dvi partijos, vienijamos bendrų tikslų dirbti Lietuvos labui, vienbalsiai išsirinko savo lyderį. Juo tapo du kartus Lietuvos Ministru Pirmininku buvęs Gediminas Vagnorius.

2011 m. dalyvavo Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimuose. Utenos rajone surinko 11,17 % rinkėjų balsų ir gavo 3 mandatus savivaldybės taryboje, Elektrėnų savivaldybėje – 6.83%, kurie taip pat suteikė 2 mandatus, Trakų rajone 5,53 %, – 2 mandatai, Marijampolėje 5,55 % – 2 mandatai, Telšių rajone 4, 89 % – 2 mandatai, Kaišiadorių, Pakruojo, Skuodo, Šilalės rajonuose Krikščionių partija pasitikintys rinkėjai jai skyrė po vieną mandatą. Šiaulių rajone pritrūko 2 balsų iki galimybės gauti 1 mandatą rajono savivaldybės taryboje.

## Krikščionių partijos frakcija Seime
Prie partijos prisijungė nuo Tautos prisikėlimo partijos atskilę LR Seimo nariai: Vidmantas Žiemelis, Linas Karalius, Aleksandras Sacharukas, Vytautas Kurpuvesas, Ligitas Kernagis, Donalda Meiželytė Svilienė, Zita Užlytė, Jonas Stanevičius ir Rokas Žilinskas, kurie susijungę su Mantu Varaška bei Jonu Ramonu sukūrė opozicinę Krikščionių partijos frakciją parlamente. 2013 m. spalio 26 d. susijungė su Darbo partija (leiboristais).

## Skyriai
Lietuvoje buvo 41 Krikščionių partijos skyrius, 2 Anglijoje – Šiaurės Anglijos ir Pietų Anglijos skyriai, vienas Amerikoje – Čikagos skyrius. Praėjus lygiai vieneriems metams nuo partijos įsteigimo, nauja politinė jėga turėjo 10 000 narių. 2012 m. rugpjūčio 2 d. partija buvo deklaravusi 8237 narius.

## Narystė
Narystė partijoje buvo nemokama. Nariu galėjo tapti kiekvienas 18 metų amžiaus sulaukęs ir rinkimų teisę turintis LR pilietis, nepriklausantis kitoms partijoms ar politinėms organizacijoms.

## Nuorodos
* 

## Šaltiniai
Chanka (reikšmės)

Žodis ***Chanka*** gali reikšti:

* Chanka – Peru regionas
* Chanka – gyvenvietė Chorezmo vilajete (Uzbekija)
* Chanka – ežeras Kinijoje ir Rusijoje.
Chorezmo vilajetas

**Chorezmo vilajetas** (), kitaip *Chorezmo sritis* − Uzbekijos vilajetas, esantis šalies pietvakariuose.

Vilajeto centras − Urgenčas (135 500 gyv. 2008 m.) Vilajeto plotas − 7 900 km², gyventojų skaičius − 1,518 mln. (2008 m. liepos 1 d.) 80 % gyventojų yra kaimo gyventojai.

Chorezmo sritis Uzbekijos TSR buvo įkurta 1925 m., o 1926 m. panaikintos visos Uzbekijos sritys. Vietoj Chorezmo srities įkurta Chorezmo apygarda. 1930 m. buvo panaikintos ir apygardos.
1938 m. sausio 15 d. vėl įkurta Chorezmo sritis. Vėliau Chorezmo sritis imta vadinti *vilajetu*.

## Geografija
Vilajeto klimatas yra ryškiai žemyninis. Vasaros ir žiemos temperatūrų skirtumas − 78 °C. Vilajeto teritorija apsupta smėlynų, tad vasarą oro temperatūra siekia +43−45°С. Žiemą šalčiai siekia -30−33°С. Būdinga didelis temperatūrų skirtumas naktį ir dieną. Oras sausas, mažai kritulių.

Chorezmo vilajeto žemės sudaro dvi dalys − didesnioji šiaurinė yra 100−110 m aukštyje virš jūros lygio, o kraštinė pietinė dalis yra 120–150 m aukštyje.

### Ribos
Su Namangano vilajetu ribojasi:
* šiaurėje − Karakalpakija,
* rytuose − Bucharos vilajetas,
* pietuose ir vakaruose − Turkmėnija.

### Administracinis suskirstymas
Vilajeto centras − Urgenčo miestas. Vilajete yra viso 3 miestai, 7 miesto tipo gyvenvietės ir 612 smulkesnių gyvenviečių.

Chorezmo vilajetas suskirstytas į 10 kaimiškųjų rajonų tumanų (numeris lentelėje rodo rajono numerį žemėlapyje) ir Urgenčo miestą:



! Rajonas
! Nr.
! Centras
! Centropavadinimasuzbekiškai
|-----
| Bagato (*Bog‘ot*)
| 1
| Bagatas
| *Bog‘ot*
|-----
| Gurleno (*Gurlan*)
| 2
| Gurlenas
| *Gurlan*
|-----
| Chankos (*Xonqa*)
| 3
| Chanka
| *Xonqa*
|-----
| Chazaraspo (*Xazorasp*)
| 4
| Chazaraspas
| *Xazorasp`*
|-----
| Chivos (*Khiva*)
| 5
| Chiva
| *Khiva*
|-----
| Jangiaryko (*Yangiariq*)
| 9
| Jangiarykas
| *Yangiariq*
|-----
| Jangibazaras (*Yangibozor*)
| 10
| Jangibazaras
| *Yangibozor*
|-----
| Kuškupiro (*Qo‘shko‘pir*)
| 6
| Kuškupiras
| *Qo‘shko‘pir*
|-----
| Šavato (*Shovot*)
| 7
| Šavatas
| *Shovot*
|-----
| Urgenčo (*Urganch*)
| 9
| Karavulas
| *Qorovul*
|}
* 

## Ekonomika
Vilajete yra 27 stambios pramonės įmonės, iš jų trylika − lengvosios pramonės. Pramonė orientuota į medvilnės perdirbimą, medvilnės sėklų aliejaus spaudimą. Garsėja kilimų gamyba.

Vilajete vyrauja žemės ūkio gamybinis sektorius. Per metus gaunama 280–290 tūkstančių tonų medvilnės (7 % viso Uzbekijos derliaus). Paskutiniais metais imta daugiau auginti ryžių. Paplitusi sodininkystė, vynuogininkystė ir arbūzinių bei moliūginių kultūrų auginimas.

## Transportas
Kelių ilgis vilajete:
* geležinkelių − virš 130 km,
* automobilių kelių − 2 296 km (iš jų asfaltuotų − 2 218 km).
Oro linijos vilajetą jungia su kai kuriais Vidurinės Azijos, Rusijos ir kitų NVS šalių miestais.
Naujoji indiškoji gynyba

**Naujoji indiškoji gynyba** – šachmatų debiutas, kurio ėjimai:
: **1. d4 Žf6**
: **2. c4 e6**
: **3. Žf3 b6**

Šachmatų debiutų enciklopedijoje naujosios indiškosios gynybos kodai yra E12-E19.

Šis debiutas laikomas hipermoderniu, kadangi juodieji stengiasi kontroliuoti centrą ne pėstininkais, o figūromis.

Ėjimo **3…b6** tikslas yra fianketuoti rikį į b7 ir kontroliuoti centrinius laukelius e4 ir d5. Debiutas panašus į Nimcovičiaus gynybą, kadangi tikslas yra neleisti žaisti e2-e4. Naujoji indiškoji gynyba, kaip ir Nimcovičiaus gynyba, yra vienas labiausiai vertinamų atsakymų ir **1. d4 Žf6 2. c4**.

## Tęsiniai

* **4. g3** – pagrindinis variantas. Žinomi du populiarūs atsakymai – senovinis ramus **4…Rb7** ir šiuolaikinis agresyvus **4…Ra6**. Taip pat žinomas, bet retai naudojamas yra **4…Rb4+**.
* **4. a3** – **Petrosiano variantas**, pavadintas buvusio pasaulio čempiono Tigrano Petrosiano vardu. Varianto idėja yra žaisti Žb1-c3 ir neleisti juodiesiems surišti baltųjų žirgo ėjimu Rf8-b4. Karjeros pradžioje variantą dažnai žaisdavo Garis Kasparovas
* **4. Žc3** dažniausiai pereina į Nimcovičiaus gynybą po **4…Rb4**. Tačiau jei juodieji vietoj to žaidžia **4…Rb7**, baltieji gali žaisti **5. a3** arba **5. Rg5**.
* **4. e3** buvo mėgstamas Tigrano Petrosiano. Paprastai šis ramus vystymasis pereina į ramų mitelšpilį, kur juodieji turi erdvės persvarą.
* **4. Rf4** – **Mailso variantas**, pavadintas Tonio Mailso vardu. Nepaisant Mailso sėkmės žaidžiant šį variantą, jis niekada nebuvo populiarus.

ECO žymi šiuos variantus:
* E12 – 1. d4 Žf6 2. c4 e6 3. Žf3 b6
* E13 – 1. d4 Žf6 2. c4 e6 3. Žf3 b6 4. Žc3 Rb7 5. Rg5
* E14 – 1. d4 Žf6 2. c4 e6 3. Žf3 b6 4. e3
* E15 – 1. d4 Žf6 2. c4 e6 3. Žf3 b6 4. g3
* E16 – 1. d4 Žf6 2. c4 e6 3. Žf3 b6 4. g3 Rb7
* E17 – 1. d4 Žf6 2. c4 e6 3. Žf3 b6 4. g3 Rb7 5. Rg2 Re7
* E18 – 1. d4 Žf6 2. c4 e6 3. Žf3 b6 4. g3 Rb7 5. Rg2 Re7 6. 0-0 0-0 7. Žc3
* E19 – 1. d4 Žf6 2. c4 e6 3. Žf3 b6 4. g3 Rb7 5. Rg2 Re7 6. 0-0 0-0 7. Žc3 Že4 8. Vc2
Juodreliai

**Juodreliai** (arba ***Judreliai***) – buvęs kaimas Akmenės rajono savivaldybėje, 9 km į šiaurės rytus nuo Akmenės, greta Pakempinių.

## Istorija

XX a. pradžioje Juodrelių dvaras priklausė V. Zubovui.

Klykolių apylinkės Juodrelių kaimas 1977 m. kovo 30 d. panaikintas LTSR AT Prezidiumo įsaku.

|}

## Gyventojai

## Šaltiniai
Intel Extreme Masters

**Intel Extreme Masters** (**IEM**) – kasmetinis elektroninio sporto pasaulio turnyras, kuriame žaidžiami StarCraft 2, Counter Strike ir League of Legends žaidimai. Organizuoja įmonė *Turtle Entertainment*, pagrindinis rėmėjas Intel. Iš viso yra įvykę penki turnyrai. Nuo 2010 m. iki 2011 m. finalai buvo rengiami CeBIT parodų centre Hanoveryje, Vokietijoje. Penktojo sezono finalai vyko 2011 m. kovo 1-5 dienomis, su 130 000 JAV dolerių priziniu fondu. Nuo 2012 m. finalai pradėti rengti Katovicuose Spodek arenoje, kuri talpina 11 500 žiūrovų (be papildomų vietų, kurios būna išdėliotos prie scenos).

Ankstesni finalai buvo žaidžiami Los Andžele, Čengdu ir Dubajuje. Pirmajame IEM sezone buvo žaidžiamas tik Counter Strike, vėliau žaidimų įvairovė didėjo. Ketvirtajame turnyre vyko ir Warcraft 3 turnyras, tačiau vėliau jo buvo atsisakyta.

## Formatas

Patekimui į finalą organizuojami kvalifikaciniai etapai pagal regionus: Šiaurės Amerika, Europa, Pietryčių Azija. Papildomai, kažkiek žaidėjų patenka su vardiniais pakvietimais. Pavyzdžiui, 2011 m. vardinius pakvietimus gavo korėjiečiai StarCraft2 žaidėjai Greg Fields (*IdrA*, pagal kilmę amerikietis), Jung Woo Seo (*Ace*), Park Hyun Woo (*Squirtle*) ir Jang Jae Ho (*Moon*).

Finaluose žaidėjai skirstomi į dvi grupes po šešis žmones. Pirmos trys vietos iš kiekvienos grupės išeina į atkrentamąsias varžybas; pirmoji vieta patenka tiesiai į pusfinalį, likusios dvi žaidžia tarpusavyje dėl patekimo į pusfinalį.

## Nuorodos ir šaltiniai

* Oficialus turnyro puslapis 
* News Blick IEM 2011 Finale
Gavrichų Rūda

**Gavrichų Rūda** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Suvalkų valsčiuje, Suvalkų apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra Vygrių nacionaliniame parke. Iš rytų, vakarų ir pietų kaimas ribojasi su Vygrių, *Stavo*, *Apskričio*, *Ilgųjų Vygrių* ežerais. Nuo XVII a. kaime buvo išgaunama pelkinė geležies rūda.

## Istorija
Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.

## Pavadinimo kilmė

Iš pradžių kaimas buvo vadinamas *Ruda na Hrudzie*, o dabartinį pavadinimą įgavo nuo vieno iš rūdos kasyklų savininko *Gabriel Suchocki* (Gabrielius Suchockis), kuris vėliau pasikeitė pavardę į *Gawrych* (Gavrichas). XIX a. žemėlapiuose kaimas užrašomas kaip *Ruda Gawricha*, tačiau vėliau keitėsi ir XIX a. pab. – XX a. buvo žymimas kaip *Gawrychruda*, rusiškai *Гаврыхруда*. Tikėtina, kad kaimo pavadinimas kilęs nuo žodžių *Gawron* ir *Ruda*, kas išvertus iš lenkų kalbos atitinkamai reiškia – kovas (paukštis) ir rūda.

## Architektūra

Kaime yra Šv. Maksimilijanos Marijos Kolbės parapijinė bažnyčia, atidaryta 1992 m.,  per kaimą eina *Anton Patli* (Antono Patlio) vardo dviračių turistinis takas. Kaimo apylinkėse yra įsikūrę nemažai kaimo turizmo sodybų, stovyklaviečių ir poilsio centrų.

Vaizdas:Gawrych Ruda fragment wsi 18.07.2009 p.jpg|Kaimo gatvelė
Vaizdas:Lake_Staw_in_Gawrych_Ruda,_Poland.jpg|*Stavo* ežeras
Vaizdas:Gawrych Ruda wieża widokowa 18.07.2009 p.jpg|Apžvalgos bokštas


## Šaltiniai
Korklinai

**Korklinai** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Suvalkų valsčiuje, Suvalkų apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 5 km į vakarus nuo Suvalkų. Kaime yra didžiausia žemės ūkio produktų gamyba visame valsčiuje, taip yra dėl labai derlingo dirvožemio, kuriame ūkininkai augina grūdus ir daržoves. Netoli kaimo yra IV a.-V a. prieš mūsų erą kurganas, kur yra jotvingių genties kapinės.

## Istorija
Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Žagarių apylinkė (Alytus)

**Žagarių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Alytaus valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Alytaus rajonui. 1954 m. prijungta dalis Kružiūnų apylinkės, o dalis Žagarių apylinkės prijungta prie Padvariškių apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. Žagarių apylinkė prijungta prie Punios apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Gimtosios žemės“ kolūkis  || 
|-
| 1959-02-01  || 20,12 || || „Gimtosios žemės“ kolūkis  || 8 kaimai, 1 vienkiemis
|}

## Šaltiniai
Utenos rajono savivaldybės taryba 2011–2015 m.

**[[Utenos rajono savivaldybės taryba]]** – Lietuvos Respublikos Utenos rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta ketveriems metams savivaldybių rinkimuose, vykusiuose 2011 m. vasario 27 d. 1994 m. liepos 7 d. Lietuvos Respublikos savivaldybių tarybų rinkimų įstatymo Nr. I-532 2010 m. liepos 20 d. redakcijos nustatyta tvarka daugiamandatėje rinkimų apygardoje, remiantis visuotine ir lygia rinkimų teise, slaptu balsavimu proporcine rinkimų sistema, pagal Lietuvos Respublikoje registruotų politinių partijų pateiktus kandidatų sąrašus bei iš išsikėlusių kandidatų, jeigu jų išsikėlimą parašais parėmė ne mažiau kaip dešimt procentų skaičiuojant vienam savivaldybės tarybos nario mandatui, bet ne mažiau kaip 100 tos savivaldybės rinkėjų.

## Rinkimų rezultatai
Rinkimuose dalyviai gavo vietų: 

## Tarybos nariai

### Tarybos nariai, kurių įgaliojimai nutrūko prieš terminą

## Veikla
Pirmasis savivaldybės tarybos posėdis įvyko 2011 m. balandžio 7 d. Utenos rajono savivaldybės meru 20 balsų išrinktas Alvydas Katinas. Mero pavaduotoju paskirtas Vidmantas Valinčius, Administracijos direktoriumi Jonas Slapšinskas.

## Šaltiniai
Kreivasis

**Kreivasis** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Suvalkų valsčiuje, Suvalkų apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 5 km į rytus nuo Suvalkų ir 108 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės. Kaimas yra šalia Kreivojo Vygrių ežero, Vygrių nacionaliniame parke, čia yra įsikūrusi Vygrių nacionalinio parko direkcija. Kaimo apylinkėse yra daug eglynų ir pušynų miškų, upių ir ežerų, kuriuose yra nemažai bebrų buveinių.

## Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975–1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.


Vaizdas:Wigierski PN siedziba 1.jpg|Vygrių nacionalinio parko direkcija


## Šaltiniai
Magdalenovas

**Magdalenovas** (, ) – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Suvalkų valsčiuje, Suvalkų apskrityje, Palenkės vaivadijoje, ant Vygrių ežero kranto, apie 12 km į rytus nuo Suvalkų ir 108 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės. Kaime yra Vygrių parapijos kapinės, kuriose palaidotas žymus Vygrių kamaldulių vienuolyno restauratorius ir gidas Viktoras Vinikaitis. Netoli kaimo yra nedidelis Mazgučio ežeras.

## Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Nuo 1920 m. priklauso Lenkijai. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Indriliūnai

**Indriliūnai** – buvęs kaimas Joniškio rajono savivaldybėje, 4 km nuo Kriukų ir 2 km nuo Indrišiūnų.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Nova Viešas (Suvalkų valsčius)

**Nova Viešas** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Suvalkų valsčiuje, Suvalkų apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 9 km į šiaurės rytus nuo Suvalkų ir 113 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės. Kaimas yra Vygrių nacionaliniame parke, šalia *Galenzistės* ir *Kolešnės* ežerų, kaimo apylinkėse yra pušynų ir eglynų miškai. Šalia esančiose upėse ir ežeruose yra nemažai bebrų buveinių. Kaime yra ugniagesių savanorių apmokymų centras ir Jono Pauliaus II pradinė mokykla. Kaime yra švietimo ir reabilitacijos centras *WBN Maniówka*.

## Istorija
Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Plocično Tartakas

**Plocično Tartakas** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Suvalkų valsčiuje, Suvalkų apskrityje, Palenkės vaivadijoje.

## Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Nuo 1661 m. *Konstancja Betlerowa* (Konstancija Betlerova) našlė užsienio samdinių kariuomenės vado *Wodyńskich Betlerowa* (Vodinsko Betlerovo) tapo kaimo apylinkių savininkė. Nuo tada pradėjo plėtoti dervos gavybą. 1668 m. po Konstancijos Betlerovos mirties kaimas atiteko Kamendulų vienuoliams. XIX a. pirmoje pusėje dar buvo išgaunama derva, kasamos akmens anglys, tačiau palaipsniui ši gavyba sunyko. Per Pirmąjį pasaulinį karą Vokiečiai kaime pastatė didelę lentpjūvę, kad galėtų kirsti aplinkinių miškų medieną. Medienai transportuoti nuo lentpjūvės pro miškus iki Zelvos buvo nutiestas siaurasis geležinkelis, šiuo metu tai yra tiesiog turistinė pramoga. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.

## Šaltiniai
1988 m. Ramštaino aviakatastrofa

**1988 m. Ramštaino aviakatastrofa** – aviakatastrofa, įvykusi 1988 m. rugpjūčio 28 d., „Flugtag 88“ aviacijos šou metu. Renginys vyko Vokietijoje esančioje JAV karinių oro pajėgų Ramštaino oro bazėje. Per italų pilotų grupės Frecce Tricolori pasirodymą susidūrė trys iš dešimties lėktuvų Aermachi MB-339PAN. Po susidūrimo vienas lėktuvas nukrito ant žiūrovų. Žuvo septyniasdešimt žmonių (įskaitant tris pilotus), skirtingais duomenimis sunkias traumas patyrė nuo 300 iki 400 žmonių.

## Įvykių seka
Tą dieną Ramštaino oro bazėje susirinko daugiau kaip 300 tūkst. žmonių. Pagrindiniu oro šou įvykiu turėjo būti italų pilotų grupės „Frecce Tricolori“ pasirodymas. Dešimt lėktuvų turėjo atlikti aukščiausio pilotažo figūrą „perverta širdis“.

„Frecce Tricolori“ išsiskirstė į dvi grupes, kurios danguje nupiešė stilizuotą širdies vaizdą. Figūros apačioje, skriedami maždaug 800 km/h greičiu, lėktuvai atsigręžė vieni prieš kitus, išilgai žiūrovų linijos. Tuo pat metu dar vienas lėktuvas, piešiantis strėlę, turėjo praskrieti virš šių dviejų grupių, žiūrovų link. Dėl piloto, pulkininko Ivo Nutareli klaidos, strėlę piešiantis lėktuvas, 40 m aukštyje susidūrė su dviem lėktuvais.

Suniokotas lėktuvas nukrito netoli ledais prekiaujančio vagonėlio. Tą dieną buvo labai karšta, todėl toje vietoje būriavosi daug žiūrovų, tarp kurių buvo ir vaikų. Nukritęs lėktuvas sprogo, todėl kilo didelis gaisras.

Vienas iš lėktuvų, atsakingas už „širdies“ formavimą, nukrito greta gelbėtojų sraigtasparnio UH-60, o jo nuolaužos užmušė visus buvusius sraigtasparnyje. Susidūrimo metu lėktuvo pilotas išgyveno ir bandė katapultuotis, bet parašiutas pilnai neišsiskleidė, o pilotas žuvo nukritęs ant žemės. Trečias lėktuvas, dalyvavęs susidūrime, subyrėjo ore, o jo nuolaužos nukrito toliau nuo žmonių.

Susidūrimo išvengę pilotų grupės lėktuvai nusileido kaimyninėje Sembacho oro bazėje.

Tragedijos metu žuvo 70 žmonių, iš kurių 16 vaikų. Didžioji dalis nuo stiprių nudegimų mirė ligoninėse. Iš viso medicininės pagalbos kreipėsi daugiau nei 1 000 žmonių.

## Po tragedijos

Po tragedijos žymiai išaugo savižudybių skaičius tarp tų, kurie buvo šios tragedijos liudininkai. Nukentėjusiesiems buvo išmokėtos kompensacijos. Vakarų Vokietijoje trejus metus buvo uždrausta rengti oro šou.

Buvo sukurtos papildomos taisyklės rengiant oro šou:
* Padidintas atstumas tarp skraidymo zonos ir žiūrovų. Dabar jis lygus 400 metrų.
* Visiškai uždrausti manevrai ir skraidymai virš žiūrovų ir jų kryptimi.
* Leidimus bet kokiems manevrams turi sutekti antžeminė tarnyba, atsakinga už oro šou saugumą.

1993 m. liepos 1 d. šioje bazėje įvyko parodomasis 24 kovinių lėktuvų skrydis. Jame dalyvavo šešių skirtingų valstybių lėktuvai.

Tragedijos vietoje pastatytas memorialas.

## Populiariojoje kultūroje
Vokiečių grupė Rammstein parašė dainą „Rammstein“, kurioje pasakojama apie įvykusią katastrofą.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Tragedijos vaizdo įrašas
* Ramštaino bazės pareigūno tinklaraštis
* Nuotraukos
* Tragedijos memorialas
Goldmano aplinkosaugos premija

**Goldmano aplinkosaugos premija** () – tarptautinis apdovanojimas, suteikiamas už indėlį į aplinkosaugą, dar vadinamas „Žaliuoju Nobeliu“. Premija teikiama nuo 1990 m., kasmet skiriama po 6 apdovanojimus kiekvieno žemyno atstovams. Priešingai nei daugelyje apdovanojimų, čia dažniausiai apdovanojami paprasti žmonės, neturintys didelių finansinių, politinių, ekonominių svertų, tačiau savo ryžtu sugebėję nuveikti didelį darbą saugant gamtą.

Premiją įsteigė JAV filantropas Richard N. Goldman ir jo žmona Rhoda Haas Goldman. 2009 m. mirus Richard N. Goldman premijos teikimą tęsia jo žmona. Konkurso laimėtojus parenka iš įvairių regioninių gamtosaugos organizacijų sudaryta žiuri. Kiekvienam nugalėtojui tenka 200 tūkst. JAV dolerių premija (2019 m.).

## Premijos laimėtojai

### 1990 m.

### 1991 m.

### 1992 m.

### 1993 m.

### 1994 m.

### 1995 m.

### 1996 m.

### 1997 m.

### 1998 m.

### 1999 m.

### 2000 m.

### 2001 m.

### 2002 m.

### 2003 m.

### 2004 m.

### 2005 m.

### 2006 m.

### 2007 m.

### 2008 m.

### 2009 m.

### 2010 m.

### 2011 m.

### 2012 m.

### 2013 m.

### 2014 m.

### 2015 m.

### 2016 m.

### 2017 m.

### 2018 m.

### 2019 m.

### 2020 m.

### 2021 m.

### 2022 m.

### 2023 m.

### 2024 m.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Li Xiaofeng

**Li Xiaofeng** (g. 1985 m. kovo 27 d.), žinomas pseudonimu **Sky** – profesionalus Warcraft 3 žaidėjas iš Kinijos. Šiuo metu yra *World Elite* komandoje. Sky žaidžia *humans* (žmonės) rase ir yra dusyk WCG pasaulio čempionas.

Jis yra vienas pagrindinių veikėjų dokumentiniame Nyderlandų filme apie profesionalias Warcraft 3 varžybas „Beyond the Game“.

Tarptautinio pripažinimo Li Xiaofeng susilaukė 2005 m. užėmęs trečiąją vietą pirmajame World e-Sports Games turnyre Seule (Pietų Korėja). Tais pačiais metais jis tapo World Cyber Games Warcraft 3 čempionu, tarp kitų oponentų įveikdamas ir jau garsius ir pripažintus žaidėjus Manuel Schenkhuizen (*Grubby*) bei Dae Hui Cho (*FoV*). 2006 metais žaidėjas vėl užėmė pirmąją vietą World Cyber Games turnyre, dar sykį įveikdamas *Grubby*, o finale – Yoan Merlo (*ToD*). Tais pačiais metais jis buvo įtrauktas į WCG šlovės lentą. 2007 m. Li vėl nuėjo iki WCG finalo, tačiau jame pralaimėjo Norvegijos žaidėjui Olav Undheim ir užėmė antrąją vietą.

2008 m. Kinijos olimpinis komitetas Li Xiaofeng kartu su kitu Warcraft III profesionalu Jang Jae Ho išrinko nešti olimpinį deglą prieš Pekiną.

## Pasiekimai
* 2012 m. World Cyber Games trečioji vieta
* 2011 m. World Cyber Games antroji vieta
* 2009 m. IEST turnyro pirmoji vieta (15 664 eurų prizas)
* 2008 m. Electronic Sports World Cup pasaulio turnyro antroji vieta
* 2007 m. World Cyber Games antroji vieta
* 2006 m. International Electronic Sports Tournament antroji vieta
* 2006 m. World Cyber Games pirmoji vieta
* 2006 m. Electronic Sports World Cup antroji vieta
* 2006 m. International E-Sports Festival pirmoji vieta
* 2006 m. World E-Sports Games Masters trečioji vieta
* 2005 m. World Cyber Games pirmoji vieta
* 2005 m. World E-Sports Games trečioji vieta

### Apdovanojimai
* Įtrauktas į World Cyber Games šlovės lentą
* 2008 m. ESports Award apdovanojimas – metų žaidėjas
* 2006 m. GGL apdovanojimas – metų žaidėjas

## Šaltiniai
Sobolevas (Suvalkų apskritis)

**Sobolevas** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Suvalkų valsčiuje, Suvalkų apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 4 km į pietryčius nuo Suvalkų ir 107 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės.

## Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Kaimą įkūrė Vygrių Kamendulų vienuoliai, kurie 1792 m. čia įkūrė vario kalvę, kur buvo gaminamos plokštės ir indai. Ji egzistavo iki XIX a. pabaigos. Kaimas yra smėlėtoje vietovėje, Augustavo lygumoje, o kaimo apylinkės anksčiau vadinosi *Amiernia*. Kaimas susideda iš kelių kaimelių: *Vioska*, *Zažečė*, *Podsuvalkai*, *Podlesiai* ir *Amiernia*. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. Vakarinėje kaimo dalyje smėlio karjere 1963 m. buvo rasta daug naudingų iškasenų mineralų. Nuo 1975 m. buvo pradėtos kasti šios iškasenos *Suwalska Kopalnia Surowców Mineralnych* kasykloje. Tai yra kasykla po atviru dangumi, kuri išgauna apie 2 mln. tonų naudingų mineralų per metus. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.

tis
Stari Palivarkas

**Stari Palivarkas** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Suvalkų valsčiuje, Suvalkų apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 10 km į rytus nuo Suvalkų ir 107 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės. Kaimas yra Vygrių nacionalinio parko muziejus, kuriame yra hidrobiologinė, gamtos ir etnografinė ekspozicijos. Taip pat yra vandens pramogų klubas *Klub Wodny Hańcza* su prieplauka, baseinu, valgykla, stovyklaviete ir kur galima išsinuomoti burlaivius, kanojas ar valtis, restoranai, svečių namai. Kaime yra Lenkijos turizmo ir kraštotyros draugijos punktas, kur galima išsinuomoti įvairių vandens pramogoms skirtų daiktų. Per kaimą eina vaivadijos kelias Nr..

## Istorija
Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1973-1976 m. kaimas priklausė Senojo Palivarko valsčiui. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.


Vaizdas:Stary Folwark Muzeum Wigier back left.jpg|Kaimo muziejus


## Šaltiniai
Slupiai (Suvalkų valsčius)

**Slupiai** () – eigulio namelis  Lenkijos šiaurės rytuose, Suvalkų valsčiuje, Suvalkų apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimui iš pietų yra Vygrių, iš vakarų *Ilgieji Vygriai*, o iš šiaurės vakarų *Muličnė* ežerai.

## Istorija
Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.

## Šaltiniai
Syrdarjos vilajetas

**Syrdarjos vilajetas** (), kitaip *Syrdarjos sritis* − Uzbekijos vilajetas, esantis šalies rytuose, kairiajame Syrdarjos krante.

Vilajeto centras − Gulistanas (93 340 gyv. 2007 m.). Vilajeto plotas − 5 100 km², gyventojų skaičius − 648,1 tūkst. (2005 m. sausio 1 d.).

Syrdarjos sritis Uzbekijos TSR buvo įkurta 1963 m. vasario 16 d. Vėliau Syrdarjos sritis imta vadinti *vilajetu*. Syrdarjos sritis egzistavo dar carinėje Rusijoje (Turkestano generalgubernatorijos dalis), jos plotas buvo apie 100 kartų didesnis, lyginant su dabartine Syrdarjos sritimi.

## Geografija
Didelę dalį vilajeto srities užima Alkanoji stepė.
Vilajeto klimatas yra tipiškas žemyninis, sausringas.

Kritulių kiekis svyruoja nuo 130−360 mm/metus lygumose iki 440−620 mm/metus prieškalnėse. Vilajeto pietryčiuose vasarą po kelias dienas pučia sausvėjai ir trunka smėlio audros, pažeidžiančios pasėlius. Šiltasis laikotarpis trunka 247 d., metinė teigiamųjų temperatūrų suma − 5000−5900 °C.

### Ribos
Su Andižano vilajetu ribojasi:
* šiaurėje − Kazachija,
* rytuose − Taškento vilajetas,
* pietuose − Tadžikija,
* vakaruose − Džizako vilajetas.

### Administracinis suskirstymas
Vilajeto centras − Gulistano miestas. Vilajete yra:
* 3 vilajeto pavaldumo miestai − Gulistanas, Širinas, Jangieras,
* 6 rajoninio pavaldumo miestai − Bachtas, Chavastas, Mirzakentas, Pachtabadas, Sardoba, Syrdarja.

Syrdarjos vilajetas suskirstytas į 9 kaimiškuosius rajonus tumanus.

## Ekonomika
Daug dirbamos žemės drėkinama.
Vilajete vyrauja žemės ūkis, ypač medvilnės ir kviečių auginimas. Taip pat auginama pašarinės kultūros, daržovės, melionai, moliūgai, bulvės, kukurūzai, vaisiai ir vynuogės. Auginami ir stambieji raguočiai.

Pagrindinės pramonės šakos − statybinių medžiagų ir drėkinimo įrangos gamyba, žaliavinės medvilnės apdorojimas.

Vilajete yra viena stambiausių Uzbekistano elektrinių − Syrdarjos elektrinė, pagaminanti trečdalį Uzbekijos elektros. Netoli Širino miesto ant Syrdarjos upės pastatyta Farhado hidroelektrinė.

## Transportas
Kelių ilgis vilajete:
* geležinkelių − apie 400 km,
* automobilių kelių − 2 000 km.

## Nuorodos