open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Krzysztof Buchowski

**Kšyštofas Buchovskis** (, g. 1969 m. balandžio 1 d. Seinuose, Lenkija) – Lenkijos istorikas, istorijos mokslų daktaras, Balstogės universiteto profesorius.

Mokslinė specializacija: XIX–XX a. lenkų-lietuvių santykiai bei Centrinės ir Rytų Europos istorija.

## Biografija
Gimė ir vidurinį išsilavinimą gavo Seinuose. 1988–1993 m. studijavo Varšuvos universiteto Balstogės filiale įgydamas istorijos mokslų magistro laipsnį. Dėstė Balstogės universitete, kuriame 1999 m. apgynė istorijos mokslų daktaro mokslinį laipsnį. 2007 metais Lenkijos Mokslų akademijos Istorijos institute jam buvo suteiktas habilituoto mokslų daktaro vardas.

## Bibliografija
* Polacy w niepodległym państwie litewskim 1918-1940. Instut Historii Uniwersytetu w Białemstoku, Białystok 1999 ISBN 83-87881-06-6
* Holokausto istorijos tyrimai ir tautų kolektyvinė atmintis Baltijos regione. (straipsnis *Jedwabne - a Polish Discussion 60 years after the Tragedy*)(sud. E. Bendikaitė, K. Fuchs). VDU leidykla, Kaunas, 2002
* Retorsijos įkaitai. Lenkai Lietuvos Respublikoje 1918–1940 metais, "Darbai ir dienos" Nr. 34, Kaunas, 2003
* Panowie i żmogusy. Stosunki polsko-litewskie w międzywojennych karykaturach. Instut Historii Uniwersytetu w Białemstoku, Białystok, 2004  ISBN 83-87881-29-5
* Szkice polsko-litewskie czyli o niełatwym sąsiedztwie w pierwszej połowie XX wieku, Wyd. Grado, Toruń, 2005 ISBN 83-7441-160-0
* Litwomani i polonizatorzy. Mity, wzajemne postrzeganie i stereotypy w stosunkach polsko-litewskich w pierwszej połowie XX wieku, Instut Historii Uniwersytetu w Białemstoku, Białystok,2006 ISBN 978-83-7431-075-8
* Stosunki Polsko-Litiewskie na Sejneńszcźyznie na przełomie XIX i XX wieku. Lietuvių katalikų mokslo akademijos metraštis 2003, t. 23 ISSN: 1392-0502 
* Dwudziestowieczna Litwa w historiografii Polskiej po 1989 roku
* Litvomanai ir polonizuotojai. Mitai, abipusės nuostatos ir stereotipai lenkų ir lietuvių santykiuose pirmoje XX amžiaus pusėje. Baltos Lankos, Vilnius, 2012
* Polityka zagraniczna Litwy 1990-2012. Główne kierunki i uwarunkowania, Białystok 2013, ISBN 978-83-61209-95-9

## Šaltiniai
* Biografija
Vobano gynybiniai įtvirtinimai

**Vobano gynybiniai įtvirtinimai** () – 12 fortifikacijos statinių, išsidėsčiusių palei Prancūzijos sienas vakaruose, šiaurėje ir rytuose. Jų kūrėjas – karaliaus Liudviko XIV karo inžinierius Sebastjenas Le Pretras de Vobanas (Sébastien Le Prestre de Vauban, 1633–1707). 2008 m. Vobano įtvirtinimai įtraukti į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.

## Istorija

Prancūzijos karaliaus kariuomenei sutriuškinus ispanus, Sebastjenas de Vobanas buvo įgaliotas suprojektuoti ir pastatyti visą eilę gynybinių tvirtovių, kurios turėjo garantuoti šiaurinių ir rytinių Prancūzijos karalystės žemių saugumą. XVII amžiuje ginklai ir karinė taktika jau buvo pažengusi į priekį, todėl įtvirtinimai, likę dar nuo viduramžių, atakos metu tiesiog sutrupėdavo. 1658 m. Vobanas prisijungė prie karaliaus kariuomenės, vadovavo net 53 mūšiams ir tuo pat metu stengėsi pastebėti kiekvieną silpnąją gynybos grandį. Įsivaizduodamas, kaip pats pultų tvirtovę, Vobanas nutarė statyti žvaigždės formos tvirtoves, kurias juostų tiesūs grioviai. Vobanas stebėjo upių ir kalvų šlaitus, kai kurias detales bandė pritaikyti savo projektui. Susižavėjęs Vobano idėjomis karalius Liudviko XIV aprūpino jį reikiamomis medžiagomis ir darbininkais. Inžinierius pastatė dvi ilgas tvirtovių eiles.

Gynybiniais įtvirtinimais grįstą politiką Vobanas pavadino *pré carré* („aptverta pieva“). Kiekviena tvirtovė sukurta taip, kad net ir mažiausia gynėjų armija galėtų sulaikyti ataką, kol bus suorganizuotas pastiprinimas. Iš viso Vobanas pastatė 33 tvirtoves ir gynybinėmis sienomis apjuosė beveik 300 miestų visose Prancūzijos pakrantėse ir ties valstybės sienomis. Vobano įtvirtinimai padėjo sėkmingai apsaugoti šiaurines Prancūzijos sienas iki pat Napoleono karų pabaigos.
Akies dugnas

**Akies dugnas** () – vidinio akies paviršiaus dalis, matoma per vyzdį.

Akies dugnas gali būti stebimas naudojant oftalmoskopą arba fundus kamerą.

Stebint akies dugną galima stebėti tokius diagnostikai svarbius pakitimus kaip kraujosruvas, eksudatus, vatos pavidalo dėmes, įvairius kraujagyslių pakitimus (pavyzdžiui, vingiuotumą, pulsavimą ir naujai susidariusias kraujagysles) ar nenormalią pigmentaciją.

## Išnašos
Kandžiai

**Kandžiai** () – dantys, naudojami maistui atkąsti. Išsidėstę dantų lankų priekyje. Žmogus turi 8 kandžius, po keturis kiekviename žandikaulyje. Kandžių vainikas, nuo šaknies iki kandamojo krašto plokštėjantis. Forma primena kaltą, turi aštrų kandamąjį kraštą. Liežuviniame paviršiuje yra danties gumburėlis. Plačiausią vainiką turi viršutinis centrinis kandis, o siauriausią – apatinis centrinis. Labiausiai įvairuoja viršutinio šoninio kandžio forma ir dydis, tačiau beveik visada jis platesnis už apatinį šoninį kandį.
Iltiniai dantys

**Iltiniai dantys** () – dantys, esantys tarp kandžių ir kaplių. Iltinių dantų kūnas yra beveik kūgio formos. Liežuviniame paviršiuje yra gumburėlis panašus į kandžių gumburėlį. Viršutinės iltys didesnės nei apatinės, ir dažniausiai turi po vieną šaknį, nors apatinės gali turėti ir dvi. Žmogaus ilčių vainikų aukštis beveik nesiskiria nuo kitų dantų. Žmogus turi 4 iltis.
Krūminiai dantys

**Krūminiai dantys** () – dantys, esantys dantų lanko užpakalinėje dalyje, patys paskutiniai dantys. Tai patys didžiausi ir sudėtingiausi dantys. Turi keletą gumburų ir skirti maistui trinti.

Viršutiniai krūminiai dantys turi 3-4 gumburus, *cuspis dentis*. Jei yra keturi gumburai, tai du išsidėsto prieanginėje pusėje ir du liežuvinėje, jei gumburai tik trys – du gumburai išsidėsto prieanginėje pusėje. Taip pat viršutiniai krūminiai dantys gali turėti tris šaknis – jos išsidėsto kaip gumburai. Antropologijoje, lyginamojoje anatomijoje ir paleontologijoje gumburai turi konkrečius pavadinimus: protokonusas (*cuspis mesiolinqualis*), eokonusas (*cuspis mesiovestibularis*), metakonusas (*cuspis distovestibularis*) ir hipokonusas (*distolinqualis*). Neretai ant protokonuso, gomurinėje pusėje būna pridėtinis gumburėlis – Karabelio, tai tam tikrą genetinį pagrindą turintis požymis, gerai žinomas antropologijoje. Žmogus iš viso turi 8 kaplius.

Apatinių krūminių dantų vainikas turi 4-6 pastovesnius gumburus. Lietuvių populiacijoje dažniausiai pirmasis krūminis turi 5 gumburus, antrasis – 4. Apatiniai krūminiai dažniausiai turi tik dvi šaknis. Pagrindiniai gumburai taip pat turi pavadinimus: vidinis prieanginis – eokonidas (*cuspis mesiovestibularis*), vidinis liežuvinis – metakonidas (*cuspis mesiolinqualis*), tolimasis prieanginis – hipokonidas (*cuspis distovestibularis*) ir tolimasis liežuvinis – entokonidas (*cuspis distolinqualis*).

Žmogus turi 12 krūminių dantų, tačiau 25 procentams žmonių paskutiniai krūminiai dantys („protiniai“) gali neišdygti, ir tai yra normalu.
Dentinas

**Dentinas** () – vienas iš dantį sudarančių audinių, užimantis didžiausią ir pagrindinę jo dalį. Savo sandara panašus į kaulinį audinį. Jis formuoja danties vainiką, kuriuo apsupa pulpos ertmę ir šaknis. Dentinas yra gelsvos spalvos, 70 % dentino masės sudaro neorganinės medžiagos, apie 20 – organinės, likusi dalis yra vanduo.

Yra kelių rūšių dentinas:
* *Pirminis dentinas* – formuojasi dančiui dar neprasikalus, tada susiformuoja didžiausia dentino dalis.
* *Antrinis dentinas* – dentinas, kuris formuojasi po danties prasikalimo. Šis dentinas dar gali būti skirstomas į:
** Reparacinį, kuris formuojasi pulpai reaguojant į tam tikrus dirgiklius (ėduonį, traumą ir kt.).
** Skaidrųjį, jis formuojasi dančiui senstant, jis yra labai mineralizuotas.
Berlyno modernistinių namų kompleksas

**Berlyno modernistinių gyvenamųjų namų kompleksas** () − šeši gyvenamųjų namų rajonai, pastatyti 1910−1933 m. Veimaro respublikoje, kai Berlynas sparčiai  progresavo tiek politine, tiek kultūrine prasme. UNESCO Pasaulio kultūros paveldo objektas nuo 2008 m. liepos mėn.

Namų projektus kūrė architektai Valteris Gropijus, Brunas Tautas bei Hansas Šarūnas. Berlyno statybinio komplekso vadovas Martinas Vagneris (*Martin Wagner*) buvo kairiųjų politinių pažiūrų šalininkas ir būtent jo iniciatyva per kelerius metus pastatyta beveik 150 000 naujų butų, kurie atitinka šiuolaikinės statybos standartus. Naujieji būstai visiškai skyrėsi nuo tų, kuriuose iki tol teko gyventi Berlyno gyventojams. Neužterštas oras, patogi viešojo transporto sistema, centrinis šildymas tuo metu buvo tikra revoliucinė naujovė. 

Pats ankstyviausias (1912 m.) yra architekto B. Tauto miestas – sodas Falkenbergo rajone. B. Tautas taip pat suprojektavo pasagos formos gyvenamąjį masyvą „Hufeisensiedlung“ Brico rajone, „Schillerpark“ kaimelį ir Karlo Legyno kvartalą. Taip pat į sąrašą įtraukti du nuosaikaus modernizmo pavyzdžiai – Zymensštato gyvenvietė (esanti Berlyno Špandau rajone) bei „Baltasis miestas“ (Berlyno kvartalas, dar vadinamas „Šveicarų kvartalu“). Šie modernistiniai gyvenamieji namai tapo pirmaisiais XX amžiaus Pasaulinio Berlyno paveldo paminklais.

## Vietovės ir jų architektai

## Susiję pasaulio paveldo objektai
* : Tel Avivo Baltasis miestas (2003)
* : Pampulijos modernistinis ansamblis (2016)
* : Asmara, modernizmo miestas Afrikoje (2017)
* : Jožės Plečniko kūriniai Liublianoje – į žmogų orientuoti miestovaizdžiai (2021)
* : Modernistinis Kaunas: optimizmo architektūra 1919-1939 m. (2023)

## Literatūra
* Jörg Haspel, Annemarie Jaeggi: *Siedlungen der Berliner Moderne*. Deutscher Kunstverlag, München 2007. ISBN 978-3-422-02091-7.
* Landesdenkmalamt Berlin im Auftrag der Senatsverwaltung für Stadtentwicklung Berlin (Hrsg.), Winfried Brenne (Projektleitung): *Siedlungen der Berliner Moderne. Nominierung zur Aufnahme in die Welterbeliste der UNESCO*. Berlin: Braun Verlagshaus, 2007, ISBN 3-938780-20-7.

## Nuorodos

* Berlyno Senato Urbanistinės plėtros administracija: ''Berlyno apylinkės XX a. 3 deš.''  
* Pasaulio paveldo iniciatyva Vokietijoje  Berlyno modernistinių namų kompleksas
Alionių apylinkė

**Alionių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Paberžės valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Širvintų rajonui. 1954 m. prie jos prijungta dalis Žindulių apylinkės ir dalis Šešuolėlių apylinkės. 1962 m. birželio 9 d. Alionių apylinkė panaikinta, jos teritorija prijungta prie Motiejūnų apylinkės, Juodiškių apylinkės ir Šiaulių apylinkės. Atkurta 1966 m. gruodžio 30 d. iš dalies Jauniūnų apylinkės ir Šešuolėlių apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || Černiachovskio vardo ir „Naujo gyvenimo“ kolūkiai  || 
|-
| 1959 m.  || 69,26 || 2219 () || Černiachovskio vardo kolūkis, „Naujo gyvenimo“ kolūkis  || 14 kaimų, 4 vienkiemiai
|-
| 1970-01  || || 1967 || || 33 kaimai, 11 viensėdžių, 5 kaimų dalys 
|-
| 1972-10-01  || 121,46 || || Trapelių kolūkis, Juodiškių tarybinis ūkis, Vičiūnų tarybinis ūkis  || 30 kaimų, 13 viensėdžių, 5 kaimų dalys
|-
| 1976-07-01  || || || || 30 kaimų, 11 viensėdžių, 5 kaimų dalys 
|-
| 1979-01-17  || || 1596 || || 30 kaimų, 12 viensėdžių, 5 kaimų dalys 
|-
| 1987 m. || || || Juodiškių tarybinis ūkis, Vičiūnų tarybinis ūkis, Giedraičių girininkija, Glitiškių girininkija  || Alionys I, Juodiškiai ir kt.
|-
| 1989-01  || || 1269 || || 30 kaimų, 12 viensėdžių, 5 kaimų dalys 
|}

## Šaltiniai
Čiobiškio apylinkė

**Čiobiškio apylinkė** (iki 1971 m. ***Čiobiškių apylinkė***) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Musninkų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Širvintų rajonui. 1954 m. prijungta dalis Pamusių apylinkės, 1963 m. – dalis Juknonių apylinkės. 1971 m. sausio 27 d. patikslintas apylinkės pavadinimas.

|-
| 1954-05-25  || || || „Galybės“ ir „Vilijos“ kolūkiai  || 
|-
| 1959 m.  || 49,6 || 2446 () || „Galybės“ kolūkis, „Vilijos“ kolūkis  || 30 kaimų, 7 vienkiemiai
|-
| 1970-01  || || 2042 || || 34 kaimai, 18 viensėdžių, 3 kaimų dalys 
|-
| 1972-10-01  || 92,43 || || Čiobiškio kolūkis, Juknonių kolūkis, Virvyčių kolūkis  || 34 kaimai, 18 viensėdžių, 3 kaimų dalys
|-
| 1976-07-01  || || || || 34 kaimai, 18 viensėdžių, 3 kaimų dalys 
|-
| 1979-01-17  || || 1606 || || 34 kaimai, 18 viensėdžių, 3 kaimų dalys 
|-
| 1987 m. || || || Čiobiškio kolūkis, Virvyčių kolūkis, Čiobiškio girininkija  || Ardiškis, Čiobiškis, Lapelės, Žvagakalnis ir kt.
|-
| 1989-01  || || 1279 || || 33 kaimai, 14 viensėdžių, 3 kaimų dalys 
|}

## Šaltiniai
Gelvonų apylinkė

**Gelvonų apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Gelvonų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Smėlių rajonui. 1954 m. prijungta dalis Liūkonių apylinkės ir dalis Neveronių apylinkės, 1959 m. – didžioji dalis Mančiušėnų apylinkės, 1963 m. – dalis Juknonių apylinkės ir dalis Bagaslaviškio apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Gelvonų“ kolūkis ir Gelvonų MTS  || 
|-
| 1959 m.  || 41,62 || 3862 () || „Gelvonų“ kolūkis, „Gegužės Pirmosios“ kolūkis  || 1 miestelis, 14 kaimų, 9 vienkiemiai
|-
| 1970-01  || || 3156 || || 2 miesteliai, 47 kaimai, 25 viensėdžiai, 4 kaimų dalys 
|-
| 1972-10-01  || 116,08 || || Bagaslaviškio kolūkis, „Gegužės 1-osios“ kolūkis, Gelvonų kolūkis, „Gintaro“ kolūkis, Mančiušėnų kolūkis, „Pažangos“ kolūkis  || 2 miesteliai (Bagaslaviškis, Gelvonai), 46 kaimai, 26 viensėdžiai, 3 kaimų dalys
|-
| 1976-07-01  || || || || 2 miesteliai, 46 kaimai, 26 viensėdžiai, 3 kaimų dalys 
|-
| 1979-01-17  || || 2620 || || 2 miesteliai, 47 kaimai, 27 viensėdžiai, 3 kaimų dalys 
|-
| 1987 m. || || || Bagaslaviškio kolūkis, „Gegužės 1-osios“ kolūkis, Gelvonų kolūkis, Gelvonų meistrija  || Bagaslaviškis, Gelvonai, Liukonys, Mikalajūnai ir kt.
|-
| 1989-01  || || 2179 || || 2 miesteliai, 49 kaimai, 23 viensėdžiai, 2 kaimų dalys 
|}

## Šaltiniai
Jauniūnų apylinkė

**Jauniūnų apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Maišiagalos valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Širvintų rajonui. 1954 m. prijungta Medžiūkų apylinkė, dalis Meilūnų apylinkės, dalis Šiaulių apylinkės, dalis Barskūnų apylinkės ir dalis Žindulių apylinkės, 1962 m. – dalis Kaimynų apylinkės, 1963 m. – Šiaulių apylinkė. 1966 m. dalis teritorijos prijungta prie Alionių apylinkės. 1968 m. gegužės 29 d. perkeltas apylinkės centras, bet 1972 m. spalio 25 d. vėl atkeltas.

|-
| 1954-05-25  || || || Stalino vardo ir „Paryžiaus Komunos“ kolūkiai  || 
|-
| 1959 m.  || 60,69 || 3354 () || „Paryžiaus Komunos“ kolūkis, Stalino vardo kolūkis  || 39 kaimai
|-
| 1970-01  || || 3329 || || 56 kaimai, 16 viensėdžių, 2 kaimų dalys 
|-
| 1972-10-01  || 156,54 || || „Pavasario“ kolūkis, Bartkuškio hidromelioracijos technikumo mokomasis ūkis, Barskūnų tarybinis ūkis, Jauniūnų tarybinis ūkis, Medžiukų tarybinis ūkis  || 55 kaimai, 17 viensėdžių, 2 kaimų dalys, 1 viensėdžio dalis
|-
| 1976-07-01  || || || || 49 kaimai, 15 viensėdžių, 4 kaimų dalys 
|-
| 1979-01-17  || || 2727 || || 54 kaimai, 16 viensėdžių, 5 kaimų dalys 
|-
| 1987 m. || || || Barskūnų tarybinis ūkis, Bartkuškio daržininkystės tarybinis ūkis, Jauniūnų tarybinis ūkis, Žaliosios girininkija  || Barskūnai, Bartkuškis, Jauniūnai, Medžiukai, Šiauliai ir kt.
|-
| 1989-01  || || 2294 || || 53 kaimai, 9 viensėdžiai, 3 kaimų dalys 
|}

## Šaltiniai
Musninkų apylinkė

**Musninkų apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Musninkų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Širvintų rajonui. 1954 m. prijungta dalis Pamusių apylinkės ir dalis Pigašių apylinkės, o dalis Musninkų apylinkės prijungta prie Kernavės apylinkės. 1962 m. prijungta dalis Kaimynų apylinkės, 1963 m. – Vindeikių apylinkė ir dalis Vileikiškių apylinkės, 1973 m. – Kernavės apylinkė.

|-
| 1954-05-25  || || || „Naujo gyvenimo“ ir „Svajonės“ kolūkiai  || 
|-
| 1959 m.  || 28,83 || 2889 () || „Naujo gyvenimo“ kolūkis, „Svajonės“ kolūkis  || 1 miestelis, 14 kaimų, 3 vienkiemiai
|-
| 1970-01  || || 2289 || || 1 miestelis, 47 kaimai, 16 viensėdžių, 3 kaimų dalys 
|-
| 1972-10-01  || 91,26 || || „Artojo“ kolūkis, Kaimynų kolūkis, Musninkų kolūkis, Vileikiškių kolūkis, Vindeikių kolūkis  || 1 miestelis (Musninkai), 46 kaimai, 18 viensėdžių, 4 kaimų dalys
|-
| 1976-07-01  || || || || 2 miesteliai (Kernavė, Musninkai), 70 kaimų, 27 viensėdžiai, 6 kaimų dalys 
|-
| 1979-01-17  || || 2410 || || 2 miesteliai, 59 kaimai, 24 viensėdžiai, 9 kaimų dalys 
|-
| 1987 m. || || || Kernavės kolūkis, Musninkų kolūkis, Vileikiškių kolūkis, Kernavės girininkija  || Ardiškis, Kernavė, Musninkai, Taučiuliai, Vileikiškiai ir kt.
|-
| 1989-01  || || 1810 || || 2 miesteliai, 51 kaimas, 16 viensėdžių, 6 kaimų dalys 
|}

## Šaltiniai
Antanas Radušis

**Antanas Radušis** (1848 m. birželio 12 d. Oranuose, Gižų valsčiuje – 1918 m. rugsėjo 4 d. Šilavote, dab. Prienų raj) – Lietuvos kunigas, draudžiamos spaudos platintojas ir švietėjas, tautosakininkas.

## Biografija

Mokėsi Marijampolės gimnazijoje, kur kartu Petru Kriaučiūnu dalyvavo slaptame lietuviškame moksleivių būrelyje. Vėliau studijavo Seinų kunigų seminarijoje, kurią baigęs vikaravo Punske. Po to sielovados darbą tęsė Šakiuose ir Ūdrijoje. Pastarajame kaime 1891 m. padidino ir aptvėrė kapines, talkindamas žinomam knygnešiui kunigui Martynui Sederavičiui platino draudžiamą lietuvišką spaudą. Bendradarbiavo su J. Kancleriu, J. Anatanavičiumi ir kitais knygnešiais. Ūdrijos apylinkėse surinko daug lietuvių liaudies dainų tekstų ir užrašė jų melodijas. Jų rinkinį perdavė bibliografui E. Volteriui.

Po kunigavimo Skriaudžių bažnyčioje, 1896 m. buvo paskirtas klebonu į naujai steigiamą parapiją Šilavoto kaime. Pirmiausiai pastatė kleboniją, užveisė sodą ir pradėjo kaupti medžiagas naujos bažnyčios statybai. Plytoms gaminti kaime buvo įsteigtas nedidelis fabrikėlis, vietoje buvo gesinamos ir kalkės. Valstiečiai iš aplinkinių laukų privežė akmenų ir ant aukštoko kalnelio prasidėjo bažnyčios statyba. Galiausiai 1902 m. spalio 28 d. buvo konsekruota nauja Šilavoto Švenčiausios Jėzaus Širdies bažnyčia. Iš jos bokšto 20 km spinduliu matomos gretimos apylinkės. Iki Pirmo pasaulinio karo šventovė buvo Prienų parapijos filija, o vėliau tapo parapijine bažnyčia.

1902 m. klebonijoje kaimo vaikams buvo įsteigta pradžios mokykla. Atgavus lietuvišką spaudą Antanas Radušis dar labiau ėmė skatinti parapijiečius šviestis ir netrukus savaitraštį „Šaltinis“ prenumeravo jau 80 šeimų. Klebonas ir pats nevengė publicistinės veiklos – dar anksčiau buvo „Varpo” leidimo komiteto narys, vėliau bendradarbiavo „Tėvynės sarge”, „Šaltinyje”. Šilavoto apylinkėse šviesuolis kunigas tęsė kraštotyrinį darbą, čia ir Ūdrijoje surinktas 180 liaudies dainų perdavė kompozitoriui Stasiui Šimkui. 1905 m. dalyvavo Didžiajame Vilniaus Seime.

1909 m. Šilavote lankėsi Antano Radušio gimnazijos draugas Jonas Basanavičius ir į fonografo volelius įrašė klebono sukviestų bažnyčios giedotojų dainuotas liaudies dainas. Šiandien įrašai saugomi Lietuvių literatūros ir tautosakos institute Vilniuje.

Bažnyčia buvo įrenginėjama ir po jos įšventinimo – 1908 m. sumontuoti Dancige pagaminti vargonai, apskardintas stogas. Prie bažnyčios esančiose kalvose kartu su šilavotiškiais kunigas Radušis pasodino apie 12 000 spygliuočių. Suvešėję medžiai ir šiandieną džiugina kaimiečius žaliuojančia giria, vadinama *Trakeliu*. Praūžęs pasaulinis karas bažnyčiai pridarė nemažai žalos: buvo nuplėšta dalis stogo, apgriautas vienas iš jos bokštų. Besirūpindamas remontu klebonas Antanas Radušis mirė. Palaidotas Šilavoto kapinėse.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Apie Antano Radušio veiklą Šilavote
Širvintų apylinkė

**Širvintų apylinkė** (iki 1949 m. ***Širvintų I apylinkė*** ir ***Širvintų II apylinkė***) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas rytų Lietuvoje.

## Istorija

Dvi apylinkės įkurtos užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje – Širvintų I ir Širvintų II. 1949 m. jos buvo Širvintų valsčiuje, iki 1950 m. sujungtos į vieną Širvintų apylinkę, kuri tais metais priskirta naujam Širvintų rajonui. 1954 m. gegužės 25 d. Širvintų apylinkė panaikinta prijungiant prie Kielių apylinkės ir Viesų apylinkės. Atkurta 1977 m. balandžio 4 d. iš Kielių apylinkės ir Viesų apylinkės.

|-
| 1979-01-17  || || 4013 || || 83 kaimai, 21 viensėdis, 7 kaimų dalys 
|-
| 1987 m. || || || Družų kolūkis, Felikso Dzeržinskio kolūkis, „Širvintos“ kolūkis, Pakertušės girininkija, Širvintų girininkija  || Avižonys, Družai, Kabalda, Motiejūnai I, Širvintos (kaimas), Vindeikiai ir kt.
|-
| 1989-01  || || 3686 || || 91 kaimas, 20 viensėdžių, 6 kaimų dalys 
|}

## Šaltiniai
Zibalų apylinkė

**Zibalų apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Širvintų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Širvintų rajonui. 1954 m. prijungta dalis Gavėnių apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. Zibalų apylinkė prijungta prie Šešuolėlių apylinkės, tačiau pastarosios centrą 1970 m. rugpjūčio 27 d. perkėlus į Zibalus vėl atkurta.

|-
| 1954-05-25  || || || „Aušros“ kolūkis ir Bartkuškio tarybinio ūkio Staškūniškių skyrius  || 
|-
| 1959-02-01  || 36,4 || || Šešuolėlių tarybinis ūkis  || 16 kaimų
|-
| 1972-10-01  || 135,73 || || „Gražaus ryto“ kolūkis, Kiauklių kolūkis, Vl. Žvirblio kolūkis, Šešuolėlių tarybinis ūkis  || 1 miestelis (Zibalai), 52 kaimai, 11 viensėdžių
|-
| 1976-07-01  || || || || 1 miestelis, 52 kaimai, 11 viensėdžių 
|-
| 1979-01-17  || || 2374 || || 1 miestelis, 50 kaimų, 10 viensėdžių 
|-
| 1987 m. || || || Kiauklių kolūkis, Žvirblio kolūkis, Šešuolėlių tarybinis ūkis, Šešuolėlių girininkija  || Anciūnai, Kiaukliai, Šešuolėliai I, Šešuolėliai II, Zibalai ir kt.
|-
| 1989-01  || || 1754 || || 1 miestelis, 48 kaimai, 9 viensėdžiai 
|}

## Šaltiniai
Adutiškio apylinkė

**Adutiškio apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas rytų Lietuvoje, pasienyje su Baltarusija.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Adutiškio valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Švenčionių rajonui. 1954 m. prijungta dalis Jakelių apylinkės ir dalis Kackonių apylinkės, 1963 m. – Kavaltiškės apylinkė ir Vosiūnų apylinkė.

|-
| 1954-05-25  || || || Malenkovo vardo kolūkis  || 
|-
| 1959 m.  || 31,5 || 3215 () || „Nemuno“ kolūkis  || 2 miesteliai, 7 kaimai
|-
| 1970-01  || || 2640 || || 2 miesteliai, 28 kaimai, 1 kaimo dalis 
|-
| 1972-10-01  || 121,1 || || Adutiškio tarybinis ūkis, Jakelių tarybinis ūkis  || 2 miesteliai (Adutiškis, Naujas Adutiškis), 28 kaimai, 1 viensėdis, 1 kaimo dalis
|-
| 1976-07-01  || || || || 1 miestelis (Adutiškis), 24 kaimai, 1 viensėdis, 1 kaimo dalis 
|-
| 1979-01-17  || || 2111 || || 1 miestelis, 24 kaimai, 1 viensėdis, 1 kaimo dalis 
|-
| 1987 m. || || || Adutiškio tarybinis ūkis, Adutiškio girininkija  || Adutiškis, Jakeliai, Svylionys ir kt.
|-
| 1989-01  || || 1773 || || 1 miestelis, 26 kaimai 
|}

## Šaltiniai
Cirkliškio apylinkė

**Cirkliškio apylinkė** (iki 1975 m. ***Modžiūnų apylinkė***) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje kaip Modžiūnų apylinkė. 1949 m. buvo Švenčionių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Švenčionių rajonui. 1954 m. prijungta Miežionių apylinkė, dalis Peršaukštės apylinkės ir dalis Grigaliūnų apylinkės, o dalis Modžiūnų apylinkės prijungta prie Grigaliūnų apylinkės. 1975 m. gruodžio 24 d. perkeltas apylinkės centras į Cirkliškį ir atitinkamai pakeistas jos pavadinimas.

|-
| 1954-05-25  || || || „Už taiką“ kolūkis  || 
|-
| 1959 m.  || 45,5 || 1342 () || „Už taiką“ kolūkis, Cirkliškio tarybinis ūkis  || 20 kaimų, 10 vienkiemių
|-
| 1970-01  || || 1455 || || 17 kaimų, 7 viensėdžiai 
|-
| 1972-10-01  || 51,1 || || Cirkliškio žemės ūkio technikumo mokomasis ūkis  || 18 kaimų, 9 viensėdžiai
|-
| 1976-07-01  || || || || 20 kaimų, 7 viensėdžiai 
|-
| 1979-01-17  || || 1321 || || 18 kaimų, 4 viensėdžiai 
|-
| 1987 m. || || || Cirkliškio tarybinis ūkis technikumas, Modžiūnų girininkija  || Cirkliškis, Mėžionys, Modžiūnai ir kt.
|-
| 1989-01  || || 1256 || || 18 kaimų, 4 viensėdžiai 
|}

## Šaltiniai
Kaltanėnų apylinkė

**Kaltanėnų apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Kaltanėnų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Švenčionėlių rajonui. 1954 m. prijungta Antalėdės apylinkė, 1963 m. – dalis Labanoro apylinkės, 1986 m. – visa Labanoro apylinkė.

|-
| 1954-05-25  || || || Černiachovskio vardo kolūkis  || 
|-
| 1959 m.  || 66,97 || 1351 () || Černiachovskio vardo kolūkis  || 1 miestelis, 19 kaimų, 7 vienkiemiai, 1 glžk. stotis
|-
| 1970-01  || || 1153 || || 1 miestelis, 22 kaimai, 3 viensėdžiai 
|-
| 1972-10-01  || 92,1 || || Černiachovskio kolūkis  || 1 miestelis (Kaltanėnai), 22 kaimai, 3 viensėdžiai
|-
| 1976-07-01  || || || || 1 miestelis, 22 kaimai, 3 viensėdžiai 
|-
| 1979-01-17  || || 930 || || 1 miestelis, 22 kaimai, 3 viensėdžiai 
|-
| 1987 m. || || || Ivano Černiachovskio kolūkis, Antaliedės girininkija, Januliškio girininkija, Kaltanėnų girininkija, Labanoro girininkija, Lakajos girininkija, Laukagalio girininkija, Pasiaurės girininkija, Prūdiškės girininkija  || Kaltanėnai ir kt.
|-
| 1989-01  || || 1336 || || 2 miesteliai, 67 kaimai, 19 viensėdžių, 2 kaimų dalys 
|}

## Šaltiniai
Labanoro apylinkė

**Labanoro apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Saldutiškio valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Švenčionėlių rajonui. 1954 m. prijungta Palsodės apylinkė, 1963 m. – dalis Baranavos apylinkės, o dalis Labanoro apylinkės prijungta prie Kaltanėnų apylinkės. 1986 m. spalio 20 d. visa Labanoro apylinkė prijungta prie Kaltanėnų apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Vienybės“ kolūkis  || 
|-
| 1959 m.  || 121,11 || 1484 () || „Vienybės“ kolūkis, „Žalgirio“ kolūkis  || 1 miestelis, 7 kaimai, 31 vienkiemis, 1 glžk. stotis
|-
| 1970-01  || || 1254 || || 1 miestelis, 46 kaimai, 13 viensėdžių 
|-
| 1972-10-01  || 227,1 || || Švenčionėlių miško pramonės ūkio pagalbinis ūkis  || 1 miestelis (Labanoras), 46 kaimai, 16 viensėdžių
|-
| 1976-07-01  || || || || 1 miestelis, 46 kaimai, 16 viensėdžių 
|-
| 1979-01-17  || || 813 || || 1 miestelis, 45 kaimai, 16 viensėdžių 
|-
| 1985 m. || || || || Labanoras, Lakaja ir kt.
|}

## Šaltiniai
Magūnų apylinkė (Švenčionys)

**Magūnų apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Pabradės valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Pabradės rajonui. 1954 m. prijungta Prienų apylinkė ir dalis Maršišiūnų apylinkės, 1963 m. – dalis Klačiūnų apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || Stalino vardo kolūkis  || 
|-
| 1959 m.  || 94 || 1866 () || „Iljičiaus priesakų“ kolūkis, A. Mickevičiaus vardo kolūkis  || 22 kaimai, 15 vienkiemių
|-
| 1970-01  || || 1451 || || 26 kaimai, 15 viensėdžių 
|-
| 1972-10-01  || 109,3 || || A. Mickevičiaus kolūkis, „Iljičiaus priesakų“ kolūkis  || 25 kaimai, 21 viensėdis
|-
| 1976-07-01  || || || || 23 kaimai, 16 viensėdžių 
|-
| 1979-01-17  || || 2089 || || 35 kaimai, 23 viensėdžiai 
|-
| 1987 m. || || || „Iljičiaus priesakų“ kolūkis, Mickevičiaus kolūkis, Magūnų girininkija  || Karkažiškė, Magūnai, Prienai ir kt.
|-
| 1989-01  || || 1906 || || 34 kaimai, 20 viensėdžių 
|}

## Šaltiniai
Pabradės apylinkė

**Pabradės apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta 1963 m. sausio 12 d. iš Padubingių apylinkės ir dalies Klačiūnų apylinkės.

|-
| 1959-01-15 || || 2970 () || || 
|-
| 1970-01  || || 2751 || || 56 kaimai, 40 viensėdžių, 1 kolonija 
|-
| 1972-10-01  || 343,2 || || Karkažiškės kolūkis, Baliulių tarybinis ūkis, Vilniaus miško chemijos pramonės pagalbinis ūkis  || 50 kaimų, 50 viensėdžių, 1 gel. stoties gyvenvietė
|-
| 1976-07-01  || || || || 50 kaimų, 44 viensėdžiai, 1 gel. stoties gyvenvietė 
|-
| 1979-01-17  || || 1739 || || 42 kaimai, 37 viensėdžiai, 1 glžk. stoties gyvenvietė 
|-
| 1987 m. || || || Baliulių tarybinis ūkis, Vilniaus miško chemijos ūkio Padubingės pagalbinis ūkis, Pabradės girininkija, Padubingės girininkija, Pažeimenės girininkija, Purviniškių girininkija  || Meškerinė, Padubingė, Pavoverė, Svirkiškė, Zalavas ir kt.
|-
| 1989-01  || || 1438 || || 40 kaimų, 30 viensėdžių, 1 gel. stoties gyvenvietė 
|}

## Šaltiniai
Sarių apylinkė

**Sarių apylinkė** (1965–1975 m. ***Šutų apylinkė***, iki 1965 m. ***Zalavo apylinkė, Zulovo apylinkė***) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje Zalavo vardu. 1949 m. buvo Pabradės valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Pabradės rajonui. 1954 m. prijungta dalis Daumilų apylinkės, dalis Pavoverės apylinkės ir dalis Katelnykų apylinkės, 1963 m. – Juzinos apylinkė. 1965 m. sausio 14 d. perkeltas apylinkės centras į Šutus ir atitinkamai pakeistas jos pavadinimas iš Zalavo į Šutų, o 1975 m. gruodžio 24 d. vėl perkeltas apylinkės centras – šįkart į Sarius, atitinkamai pakeičiant ir jos pavadinimą.

|-
| 1954-05-25  || || || „Pergalės“ kolūkis  || 
|-
| 1959 m.  || 107 || 1416 () || „Pergalės“ kolūkis, Černiachovskio vardo kolūkis  || 18 kaimų, 23 vienkiemiai, 1 glžk. stotis
|-
| 1970-01  || || 1111 || || 27 kaimai, 25 viensėdžiai, 3 geležinkelio būdelės 
|-
| 1972-10-01  || 109,2 || || Žeimenos tarybinis ūkis  || 24 kaimai, 31 viensėdis, 1 gel. stoties gyvenvietė
|-
| 1976-07-01  || || || || 29 kaimai, 28 viensėdžiai, 1 gel. stoties gyvenvietė 
|-
| 1979-01-17  || || 949 || || 32 kaimai, 26 viensėdžiai, 5 glžk. būdelės, 1 girininkija 
|-
| 1987 m. || || || Žeimenos tarybinis ūkis, Gelednės girininkija  || Grybai, Sariai, Šutai ir kt.
|-
| 1989-01  || || 732 || || 29 kaimai, 19 viensėdžių 
|}

## Šaltiniai
Taučiuliai

**Taučiuliai** – kaimas Širvintų rajono savivaldybės pietuose, tarp Musninkų ir Vileikiškių.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės

Kaime gimė rašytojas Viktoras Brazauskas (1941–2005).

## Šaltiniai
Raudonoji klivija

**Raudonoji klivija** (*Clivia miniata*) - amarilinių (*Amaryllidaceae*) šeimos gėlė, kilusi iš Pietų Afrikos, Natalio apylinkių.

Lapai kardiški, tamsiai žali, stori, užauga iki 60 cm ilgio. Ant žiedynkočio sukrauna iki 20 oranžinių, gelsvų, raudonų, kreminių žiedų. Yra išvesta daug veislių: „Striata“ - margais lapais, „Aurea“ - geltonais žiedais, ir panašiai.

Auginama kaip kambarinis augalas.

## Nuorodos
* Clivia miniata
Svirkų apylinkė

**Svirkų apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas Lietuvos rytuose.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Adutiškio valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Švenčionių rajonui. 1954 m. prijungta dalis Kackonių apylinkės ir dalis Jurgeliškės apylinkės, o dalis Svirkų apylinkės prijungta prie Vosiūnų apylinkės. 1963 m. prijungta Jurgeliškės apylinkė.

|-
| 1954-05-25  || || || Černiachovskio vardo kolūkis  || 
|-
| 1959 m.  || 43 || 2578 () || Černiachovskio vardo kolūkis  || 16 kaimų, 2 vienkiemiai
|-
| 1970-01  || || 2203 || || 43 kaimai, 8 viensėdžiai 
|-
| 1972-10-01  || 101 || || Jurgeliškės tarybinis ūkis, Svirkų tarybinis ūkis  || 44 kaimai, 8 viensėdžiai, 1 kaimo dalis
|-
| 1976-07-01  || || || || 41 kaimas, 7 viensėdžiai, 1 kaimo dalis 
|-
| 1979-01-17  || || 1698 || || 40 kaimų, 7 viensėdžiai, 1 kaimo dalis 
|-
| 1987 m. || || || Jurgeliškės tarybinis ūkis, Svirkų tarybinis ūkis  || Bačkininkai, Svirkos ir kt.
|-
| 1989-01  || || 1409 || || 32 kaimai, 2 viensėdžiai 
|}

## Šaltiniai
Švenčionėlių apylinkė

**Švenčionėlių apylinkė** (1963–1965 m. ***Žeimenos apylinkė***) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta 1963 m. sausio 12 d. iš Dotinėnų apylinkės, Juodiškio apylinkės ir dalies Baranavos apylinkės. 1965 m. sausio 14 d. pakeistas apylinkės pavadinimas. 1976 m. prijungta Reškutėnų apylinkė.

|-
| 1959-01-15 || || 1495 () || || 
|-
| 1970-01  || || 1511 || || 43 kaimai, 27 viensėdžiai, 7 geležinkelio būdelės 
|-
| 1972-10-01  || 170,8 || || „Kretuonų“ kolūkis, Švenčionėlių vaismedžių medelynas, Švenčionėlių kaimo profesinės technikos mokyklos nr. 4 pagalbinis ūkis  || 40 kaimų, 36 viensėdžiai, 1 kaimo dalis
|-
| 1976-07-01  || || || || 35 kaimai, 35 viensėdžiai, 1 kaimo dalis 
|-
| 1979-01-17  || || 2209 || || 48 kaimai, 33 viensėdžiai, 1 kaimo dalis, 9 glžk. būdelės 
|-
| 1987 m. || || || „Kretuonų“ kolūkis, Švenčionėlių sodininkystės tarybinis ūkis, Švenčionėlių kaimo profesinės technikos mokyklos pagalbinis ūkis, Žeimenos girininkija  || Kretuonys, Mėžionėliai, Rėkučiai, Reškutėnai, Sena Pašaminė, Veikūnai ir kt.
|-
| 1989-01  || || 2438 || || 45 kaimai, 28 viensėdžiai, 1 gel. stoties gyvenvietė, 1 kaimo dalis 
|}

## Šaltiniai
Strūnaičio apylinkė

**Strūnaičio apylinkė** (arba ***Strunaičio apylinkė***) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas Lietuvos rytuose, pasienyje su Baltarusija.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Strūnaičio valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Švenčionių rajonui. 1954 m. prijungta dalis Milių apylinkės ir dalis Peršaukštės apylinkės, 1963 m. – Vidutinės apylinkė ir Ropiškių apylinkė.

|-
| 1954-05-25  || || || „Naujo gyvenimo“ kolūkis  || 
|-
| 1959 m.  || 79,37 || 2708 () || „Naujo gyvenimo“ kolūkis  || 11 kaimų, 9 vienkiemiai, 1 glžk. stotis
|-
| 1970-01  || || 2324 || || 37 kaimai, 22 viensėdžiai 
|-
| 1972-10-01  || 126,6 || || „Meros“ tarybinis ūkis, Strūnaičio tarybinis ūkis  || 39 kaimai, 28 viensėdžiai
|-
| 1976-07-01  || || || || 37 kaimai, 24 viensėdžiai 
|-
| 1979-01-17  || || 2105 || || 38 kaimai, 22 viensėdžiai 
|-
| 1987 m. || || || „Meros“ tarybinis ūkis, Strūnaičio tarybinis ūkis  || Naujas Strūnaitis, Senas Strūnaitis, Strūna, Vidutinė ir kt.
|-
| 1989-01  || || 1687 || || 38 kaimai, 21 viensėdis 
|}

## Šaltiniai
Švenčionių apylinkė

**Švenčionių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta 1963 m. sausio 12 d. iš Grigaliūnų apylinkės, Kirkučių apylinkės ir Trečiūnų apylinkės. 1977 m. prijungta Bielionių apylinkė.

|-
| 1959-01-15 || || 3146 () || || 
|-
| 1970-01  || || 2751 || || 63 kaimai, 37 viensėdžiai 
|-
| 1972-10-01  || 102,55 || || „Bolševiko“ kolūkis, „Liaudies draugystės“ kolūkis, Žemaitės kolūkis  || 56 kaimai, 41 viensėdis, 2 kaimų dalys
|-
| 1976-07-01  || || || || 55 kaimai, 36 viensėdžiai, 2 kaimų dalys 
|-
| 1979-01-17  || || 3192 || || 84 kaimai, 40 viensėdžių, 2 kaimų dalys, 1 gatvė 
|-
| 1987 m. || || || „Bolševiko“ kolūkis, „Liaudies draugystės“ kolūkis, Motiejaus Šumausko kolūkis, Žemaitės kolūkis, Švenčionių girininkija  || Milkuškos, Stanislavavas, Stoniūnai, Šventa, Zadvarninkai ir kt.
|-
| 1989-01  || || 2488 || || 83 kaimai, 37 viensėdžiai, 2 kaimų dalys, 1 gatvė 
|}

## Šaltiniai
Batakių apylinkė

**Batakių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vakarų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Batakių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Skaudvilės rajonui. 1954 m. prijungta Čiuteikių apylinkė, dalis Ožnugario apylinkės, Pužų apylinkė, dalis Petkaičių apylinkės ir dalis Stėgvilų apylinkės, 1963 m. – dalis Melagiškės apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Batakių“ kolūkis ir Norkiškių tarybinis ūkis  || 
|-
| 1959 m.  || 63 || 3206 () || Norkiškės tarybinis ūkis  || 1 miestelis, 22 kaimai
|-
| 1970-01  || || 2928 || || 1 miestelis, 29 kaimai, 1 geležinkelio stoties gyvenvietė, 1 kaimo dalis 
|-
| 1972-10-01  || 119,23 || || Batakių kolūkis, Norkiškės tarybinis ūkis  || 1 miestelis (Batakiai), 28 kaimai, 1 gel. stoties gyvenvietė, 2 kaimų dalys
|-
| 1976-07-01  || || || || 1 miestelis, 28 kaimai, 1 gel. stoties gyvenvietė, 2 kaimų dalys 
|-
| 1979-01-17  || || 2258 || || 1 miestelis, 28 kaimai, 1 glžk. stoties gyvenvietė, 2 kaimų dalys 
|-
| 1987 m. || || || Norkiškės tarybinis ūkis, Pužiškės girininkija  || Batakiai, Batakių GS, Kundročiai, Norkiškė, Ožnugariai ir kt.
|-
| 1989-01  || || 1921 || || 1 miestelis, 28 kaimai, 1 gel. stoties gyvenvietė, 2 kaimų dalys 
|}

## Šaltiniai
Dauglaukio apylinkė

**Dauglaukio apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vakarų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Tauragės valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Tauragės rajonui. 1954 m. prijungta Šilinės apylinkė. 1963 m. dalis apylinkės prijungta prie Tauragės apylinkės. 1968 m. gegužės 29 d. perkeltas apylinkės centras. 1986 m. spalio 20 d. Dauglaukio apylinkė prijungta prie Tauragės apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Raudonosios Žvaigždės“ kolūkis  || 
|-
| 1959 m.  || 68,14 || 705 () || „Raudonosios žvaigždės“ kolūkis  || 18 kaimų
|-
| 1970-01  || || 626 || || 13 kaimų 
|-
| 1972-10-01  || 62,56 || || „Raudonosios žvaigždės“ kolūkis  || 12 kaimų
|-
| 1976-07-01  || || || || 12 kaimų 
|-
| 1979-01-17  || || 567 || || 13 kaimų 
|-
| 1985 m. || || || || Dauglaukis ir kt.
|}

## Šaltiniai
Gaurės apylinkė

**Gaurės apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vakarų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Gaurės valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Tauragės rajonui. 1954 m. prijungta Milgaudžių apylinkė, Dargaičių apylinkė ir dalis Kunigiškių apylinkės, o dalis Gaurės apylinkės prijungta prie Baltrušaičių apylinkės. 1975 m. prijungta Baltrušaičių apylinkė ir didžioji dalis Kunigiškių apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Lenino keliu“ kolūkis  || 
|-
| 1959 m.  || 117,85 || 1507 () || „Lenino keliu“ kolūkis  || 1 miestelis, 16 kaimų
|-
| 1970-01  || || 1582 || || 1 miestelis, 16 kaimų 
|-
| 1972-10-01  || 103,25 || || „Lenino keliu“ kolūkis  || 1 miestelis (Gaurė), 15 kaimų, 1 kaimo dalis
|-
| 1976-07-01  || || || || 1 miestelis, 47 kaimai 
|-
| 1979-01-17  || || 2853 || || 1 miestelis, 41 kaimas, 6 kaimų dalys 
|-
| 1987 m. || || || Juliaus Janonio kolūkis, „Lenino keliu“ kolūkis, „Šešuvies“ kolūkis, Laukesos durpių įmonė, Tarpūkinė gyvulininkystės įmonė „Jūra“, Eičių girininkija, Gaurės meistrija, Sakalinės girininkija  || Baltrušaičiai, Dargaičiai, Eičiai, Gaurė, Kunigiškiai, Puikiai, Traklaukas, Vėžaičiai ir kt.
|-
| 1989-01  || || 2777 || || 1 miestelis, 42 kaimai, 5 kaimų dalys 
|}

## Šaltiniai
Lomių apylinkė

**Lomių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vakarų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Batakių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Tauragės rajonui. 1960 m. prijungta Šakviečio apylinkė. 1988 m. birželio 22 d. Lomių apylinkė prijungta prie naujos Mažonų apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Lomių“ kolūkis  || 
|-
| 1959 m.  || 25,24 || 1698 () || „Lomių“ kolūkis  || 6 kaimai
|-
| 1970-01  || || 1758 || || 13 kaimų, 1 kaimo dalis 
|-
| 1972-10-01  || 92,17 || || Lomių tarybinis ūkis  || 13 kaimų, 1 kaimo dalis
|-
| 1976-07-01  || || || || 13 kaimų, 1 kaimo dalis 
|-
| 1979-01-17  || || 1426 || || 13 kaimų, 1 kaimo dalis 
|-
| 1987 m. || || || Lomių daržininkystės tarybinis ūkis, Obelyno girininkija  || Lomiai ir kt.
|}

## Šaltiniai
Lauksargių apylinkė

**Lauksargių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vakarų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Piktupėnų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Pagėgių rajonui. 1954 m. gegužės 25 d. prijungta prie Griežpelkių apylinkės. 1961 m. kovo 28 d. perkėlus pastarosios apylinkės centrą į Lauksargius pakeistas ir jos pavadinimas, tad Lauksargių apylinkė buvo atkurta.

|-
| 1959-01-15 || || 2606 () || || 
|-
| 1970-01  || || 2252 || || 16 kaimų 
|-
| 1972-10-01  || 66,14 || || Šakių kolūkis, Lauksargių tarybinis ūkis  || 16 kaimų
|-
| 1976-07-01  || || || || 16 kaimų 
|-
| 1979-01-17  || || 1764 || || 16 kaimų 
|-
| 1987 m. || || || Lauksargių daržininkystės tarybinis ūkis  || Aukštvilkiai, Gilandviršiai, Greižėnai, Lauksargiai, Šakiai ir kt.
|-
| 1989-01  || || 1545 || || 16 kaimų 
|}

## Šaltiniai
Pagramančio apylinkė

**Pagramančio apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vakarų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Pagramančio valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Tauragės rajonui. 1954 m. prijungta dalis Matiškių apylinkės ir dalis Vizbarų apylinkės. 1988 m. birželio 22 d. Pagramančio apylinkė prijungta prie naujos Mažonų apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || Kirovo vardo kolūkis  || 
|-
| 1959 m.  || 49,55 || 1226 () || Kirovo vardo kolūkis  || 1 miestelis, 13 kaimų
|-
| 1970-01  || || 1128 || || 1 miestelis, 13 kaimų 
|-
| 1972-10-01  || 46,26 || || S. Kirovo kolūkis  || 1 miestelis (Pagramantis), 13 kaimų
|-
| 1976-07-01  || || || || 1 miestelis, 13 kaimų 
|-
| 1979-01-17  || || 950 || || 1 miestelis, 13 kaimų 
|-
| 1987 m. || || || Sergejaus Kirovo kolūkis, Balskų girininkija, Pagramančio girininkija  || Gudlaukis, Pagramantis, Ringiai ir kt.
|}

## Šaltiniai
Sungailiškių apylinkė

**Sungailiškių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vakarų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Pagramančio valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Tauragės rajonui. 1954 m. prijungta dalis Kaziškės apylinkės ir dalis Matiškių apylinkės, 1963 m. – dalis Pilaitės apylinkės. 1968 m. gegužės 29 d. perkeltas apylinkės centras. 1988 m. birželio 22 d. Sungailiškių apylinkė prijungta prie Mažonų apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || Molotovo vardo kolūkis  || 
|-
| 1959 m.  || 54,06 || 1689 () || „Taikos“ kolūkis  || 13 kaimų
|-
| 1970-01  || || 1685 || || 21 kaimas, 1 kaimo dalis 
|-
| 1972-10-01  || 71,2 || || „Artojo“ kolūkis, „Pirmūno“ kolūkis  || 21 kaimas, 1 kaimo dalis
|-
| 1976-07-01  || || || || 21 kaimas, 1 kaimo dalis 
|-
| 1979-01-17  || || 1675 || || 21 kaimas, 1 kaimo dalis 
|-
| 1987 m. || || || „Artojo“ kolūkis, Tauragės girininkija  || Mažonai, Norkaičiai, Sungailiškiai, Šaukėnai ir kt.
|}

## Šaltiniai
Tauragės apylinkė

**Tauragės apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vakarų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta 1963 m. sausio 12 d. iš Kalniškių apylinkės, Taurų apylinkės, dalies Pilaitės apylinkės, dalies Dauglaukio apylinkės ir dalies Kunigiškių apylinkės. 1975 m. prijungta mažoji dalis Kunigiškių apylinkės, 1986 m. – Dauglaukio apylinkė.

|-
| 1959-01-15 || || 2946 () || || 
|-
| 1970-01  || || 3694 || || 46 kaimai, 1 viensėdis, 1 geležinkelio stoties gyvenvietė, 4 kaimų dalys 
|-
| 1972-10-01  || 103,5 || || „Pilaitės“ kolūkis, Taurų tarybinis ūkis  || 47 kaimai, 1 viensėdis, 1 gel. stoties gyvenvietė, 4 kaimų dalys
|-
| 1976-07-01  || || || || 47 kaimai, 1 viensėdis, 1 gel. stoties gyvenvietė, 1 kaimų dalis 
|-
| 1979-01-17  || || 3360 || || 45 kaimai, 1 viensėdis, 1 glžk. stoties gyvenvietė, 6 kaimų dalys 
|-
| 1987 m. || || || „Pilaitės“ kolūkis, „Raudonosios žvaigždės“ kolūkis, Taurų veislinis paukštynas, Tauragės mėsos kombinato pagalbinis ūkis, Tauragės tarpūkinė žvėrininkystės įmonė, Šilinės meistrija  || Butkeliai, Dapkiškiai, Lengveniai, Taurai I ir kt.
|-
| 1989-01  || || 4149 || || 58 kaimai, 1 viensėdis, 1 gel. stoties gyvenvietė, 6 kaimų dalys 
|}

## Šaltiniai
Žygaičių apylinkė

**Žygaičių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas Lietuvos vakaruose.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Žygaičių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Tauragės rajonui. 1954 m. prijungta dalis Balčių apylinkės ir dalis Aukštupių apylinkės, 1960 m. – Visbarų apylinkė, 1979 m. – Girininkų apylinkė, 1988 m. – Sartininkų apylinkė.

|-
| 1954-05-25  || || || Stalino vardo kolūkis  || 
|-
| 1959 m.  || 25,04 || 1985 () || „Žygaičių“ kolūkis  || 1 miestelis, 8 kaimai
|-
| 1970-01  || || 1899 || || 1 miestelis, 14 kaimų, 1 kaimo dalis 
|-
| 1972-10-01  || 71,53 || || Žygaičių tarybinis ūkis  || 1 miestelis (Žygaičiai), 15 kaimų, 1 kaimo dalis
|-
| 1976-07-01  || || || || 1 miestelis, 15 kaimų, 1 kaimo dalis 
|-
| 1979-01-17  || || 1637 || || 1 miestelis, 14 kaimų, 1 kaimo dalis 
|-
| 1987 m. || || || „Vienybės“ kolūkis, Žygaičių kolūkis  || Aukštupiai, Draudeniai, Gaudaičiai, Kęsčiai, Leikiškiai, Stokaičiai, Visbarai, Žygaičiai ir kt.
|-
| 1989-01  || || 3242 || || 1 miestelis, 37 kaimai, 3 kaimų dalys 
|}

## Vadovai
* Henrikas Beitas

## Šaltiniai
Sartininkų apylinkė

**Sartininkų apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas Lietuvos vakaruose.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Žygaičių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Pagėgių rajonui. 1954 m. prijungta Margiškių apylinkė, dalis Trumpininkų apylinkės ir dalis Natkiškių apylinkės. 1988 m. birželio 22 d. Sartininkų apylinkė prijungta prie Žygaičių apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Sartininkų“, „Kibirkšties“ ir „Raudonosios Vėliavos“ kolūkiai  || 
|-
| 1959 m.  || 66 || 1636 () || „Sartininkų“ kolūkis, „Kibirkšties“ kolūkis, „Raudonosios Vėliavos“ kolūkis  || 15 kaimų
|-
| 1970-01  || || 1432 || || 11 kaimų, 1 kaimo dalis 
|-
| 1972-10-01  || 54,04 || || „Pergalės“ kolūkis, Sartininkų tarybinis ūkis  || 11 kaimų, 1 kaimo dalis
|-
| 1976-07-01  || || || || 11 kaimų, 1 kaimo dalis 
|-
| 1979-01-17  || || 1101 || || 11 kaimų, 1 kaimo dalis 
|-
| 1987 m. || || || „Pergalės“ kolūkis  || Putokšliai, Sartininkai, Skiržemė ir kt.
|}

## Šaltiniai
Skaudvilės apylinkė

**Skaudvilės apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vakarų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Skaudvilės valsčiuje, bet iki 1950 m. panaikinta. Atkurta 1963 m. sausio 12 d. iš Adakavo apylinkės ir Gedgaudiškės apylinkės. 1977 m. prijungta Vaidilų apylinkė.

|-
| 1959-01-15 || || 2474 () || || 
|-
| 1970-01  || || 2483 || || 34 kaimai, 4 kaimų dalys 
|-
| 1972-10-01  || 89,2 || || „Draugystės“ kolūkis, „Gegužės 1-osios“ kolūkis, „Tarybinio kelio“ kolūkis  || 35 kaimai, 3 kaimų dalys
|-
| 1976-07-01  || || || || 36 kaimai, 2 kaimų dalys 
|-
| 1979-01-17  || || 3436 || || 63 kaimai, 3 kaimų dalys 
|-
| 1987 m. || || || „Tarybinio kelio“ kolūkis, Skaudvilės sodininkystės tarybinis ūkis, Vaidilų tarybinis ūkis, Adakavo internato pagalbinis ūkis, Skaudvilės girininkija  || Adakavas, Brūžaičiai, Kalniškiai, Paklevis, Pilsūdai, Trepai, Vėluikiai ir kt.
|-
| 1989-01  || || 2793 || || 63 kaimai, 3 kaimų dalys 
|}

## Šaltiniai
Gačionių ežeras

**Gačionių ežeras** – ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Rokiškio rajone, 1,5 km į šiaurę nuo Jūžintų, į rytus nuo kelio . Ištįsęs šiaurės-pietų kryptimi 2,55 km, plačiausia ežero vieta siekia 0,47 km. Altitudė 109,6 m. Giliausia vieta yra ežero centrinėje dalyje ir siekia 12,4 m. Dubuo rininės kilmės. Krantai statūs, aukšti, juose yra šaltinių. Ežerą supa dirbami laukai, tik rytuose yra nedidelių pušynėlių. Atabradas siauras, padengtas dumblingu smėliu, dugną dengia sapropelingas molis. Į ežerą suteka 2 bevardžiai upeliai ir Skardžiaus upelis, rytuose į Rašų ežerą išteka Minkūnė (Šventosios baseinas). Ežero pratakumas 229 % per metus.

Prie Gačionių ežero įsikūrę kaimai: Gačionys, Lukščiai, Dvirėžiai. Šiaurvakarinėje pakrantėje yra buvusio Gačionių dvaro sodyba ir parkas.

## Šaltiniai
Gabys

**Gabys** – ežeras Lietuvoje, Kaišiadorių rajono pietryčiuose, 6 km į pietryčius nuo Kalvių. Ilgis šiaurės vakarų-pietryčių kryptimi 0,87 km, didžiausias plotis 0,34 km. Altitudė 147,3 m. Ežero krantai statūs, tik šiaurinis žemas ir vietomis užpelkėjęs. Aplinkui daugiausia plyti pievos. Prateka Nemuno dešinysis intakas Lapainia (jungia Gabio ežerą su Kalvių ežeru). Prie Gabio įsikūrę Navapolio ir Šnipelių kaimai.

Ežerėvardis *Gabỹs* neaiškios kilmės: jį bandyta laikyti slavizmu („gausus, turtingas“, plg. ) arba laikyti bendros kilmės su  „krūmynai“,  „rupūžė“.

## Šaltiniai
Šiaurės Sporados

**Šiaurės Sporados** () – Egėjo jūros salynas, esantis Graikijos pietuose, šiauriau Eubojos krantų. Salyną sudaro 24 salos, iš kurių tik 5 apgyvendintos: Alonisas, Skiatas, Skopelas, Peristera ir Skiras. Salyno plotas, įvairiais duomenimis, svyruoja nuo 500 km² iki 540 km². Salyne 2011 m. gyveno 13,8 tūkstančio gyventojų. Salos daugiausia susidarę iš klinčių, jų paviršius kalnuotas. Vietiniai gyventojai verčiasi vynmedžių ir alyvmedžių auginimu, avininkyste, žvejyba, plėtojamas turizmas. Salose yra geležies rūdos telkinių.

**Kitos salos:**




## Šaltiniai