open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Septintasis kryžiaus žygis

**Septintasis kryžiaus žygis** arba **Pirmasis Šv. Liudviko kryžiaus žygis** – kryžiaus žygis, vykęs 1248–1254 m. Šį žygį organizavo ir jam vadovavo Prancūzijos karalius Liudvikas IX Šventasis (1215–1270 m.).

Kryžiaus žygio tikslas buvo padėti kryžiuočių valstybėms ir atkovoti musulmonų valdytą Jeruzalę. Šiuo tikslu buvo užpultas Ajubidų sultanato, valdžiusio Jeruzalę, galios centras – Egiptas.

## Priežastys
1220 m. Chorezmių imperiją Persijoje užkariavo Čingischano vadovaujami mongolai. Jų kavalerijos likučiai perėjo pas Ajubidus ir užėmė Jeruzalę.

1244 m., po Šeštojo kryžiaus žygio praėjus dešimčiai paliaubų metų, musulmonai vėl užėmė Jeruzalę. Kryžiuočių padėtis Šventojoje žemėje buvo kritiška, jų valstybėlės Palestinoje vos laikėsi. Tuo tarpu Europoje buvo mažai kreipiamas dėmesys į susiklosčiusią situaciją, nepaisant popiežiaus kvietimų vykti į naują žygį. Šventoji Romos imperijos imperatorius Frydrichas II kovojo su popiežiumi dėl valdžios, Anglijos karaliai kovojo su baronų opozicija. Į žygį 1245 m. pradėjo ruoštis tik Prancūzijos karalius Liudvikas IX. Prancūzija tuo metu buvo stipriausia Europos valstybė ir po trejų pinigų rinkimo ir ruošimosi metų apie 20 tūkstančių karių armija 1248 m. išplaukė iš Marselio.

## Žygio eiga
1248 m. rugpjūtį Liudvikas IX išvyko į Egiptą su 100 laivų laivynu ir 35 tūkst. karių. Jo tikslas buvo paprastas: išsikelti Egipte, užimti pagrindinius šalies miestus ir po to juos apkeisti į musulmonų užimtas teritorijas Šventojoje žemėje. Tai jam iš pradžių sekėsi. Užėmęs įtvirtintą uostą Damjetą jis pradėjo Kairo puolimą, tačiau patvinęs Nilas keletui mėnesių sustabdė armijos judėjimą. Be to, kelią į Kairą pastojo stipriausia Al-Mansuros tvirtovė, pastatyta and siauro pusiasalio šalia didelės Nilo kilpos. Ilgus mėnesius trukusi apsiaustis baigėsi katastrofa. 1250 m. vasario 8-11 d. vykusio mūšio metu musulmonai nugalėjo kryžiuočius, sudegino jų laivyną. Mūšyje žuvo ir Prancūzijos karaliaus brolis Robertas I. Netekę laivyno, kryžiuočiai negalėjo gauti maisto produktų, jų stovykloje prasidėjo epidemijos, nes Nilu, kurio vandenį kariai gėrė, plaukė tūkstančiai lavonų.

Ekspedicija žlugo, Liudvikas IX, pats užsikrėtęs dizenterija, 1250 m. kovą turėjo trauktis į Damjetą, tačiau su kukliais savo armijos likučiais buvo paimtas į nelaisvę. Už jo išlaisvinimą teko sumokėti milžinišką išpirką. Karalius pasitraukė į paskutinę kryžiuočių – Akros tvirtovę. 1255 m. mameliukai užėmė paskutinius kryžiuočių pasipriešinimo vietas Sirijoje.
Erotinis trikotažas

**Erotinis trikotažas** – apatinis trikotažas arba jo likučiai, kurio pagrindinė paskirtis – lytiškai sujaudinti partnerį. Ypač didelis erotinio trikotažo pasirinkimas yra moterims, ir jis atlieka anaiptol ne tik apatinio trikotažo vaidmenį. Todėl erotinis trikotažas nešiojamas ne visada kaip apatinis. Kai kurį galima dėvėti net ir lytinio akto metu.

Erotinis trikotažas ėmė plisti XIX a. Prancūzijoje, todėl kai kurie pavadinimai yra prancūziškos kilmės. Dabartinės mados kai kurį erotinį trikotažą netgi supranta kaip viršutinį trikotažą (pvz., korsažai, pėdkelnės), todėl erotinio trikotažo apibrėžimas yra gana subjektyvus.

Neretai erotiniai drabužiai sudaro galimybę matyti daugiau apnuoginto kūno nei įprasti apatiniai, pvz., pagaminti iš pusiau permatomos medžiagos, tinklinių audinių, ypatingos formos ir kt.
Žilagelsvis pašakninis pelėdgalvis

**Žilagelsvis pašakninis pelėdgalvis** (*Apamea lithoxylaea*) – pelėdgalvių (*Noctuidae*) šeimos Eurazijos pilkšvos spalvos drugys, kuris retas visame Baltijos regione. Lietuvoje retas, saugotinas. Skraido liepos mėn. Vikšrai žalsvas su juodu skydeliu už galvos. Gyvena ant įvairių žolinių augalų, graužia šaknis.
Javinis pašakninis pelėdgalvis

**Javinis pašakninis pelėdgalvis** (*Apamea monoglypha*) – pelėdgalvių (*Noctuidae*) šeimos Eurazijos drugys, kuris gausus visame Baltijos regione, Lietuvoje taip pat dažnas. Priekiniai sparnai rausvai rudi, pilkai rudi ar juosvai rudi. Skersinės linijos gelsvos, dantytos. Banguotoji linija šviesi, su stambiu W ženklu ir juodomis pleištiškomis dėmelėmis. Apskritoji ir inkstiškoji dėmės gelsvai rudos, juodais apvadais. Apskritoji dėmė ovali ir įžambi. Užpakaliniai sparnai rusvai pilki, tamsiu išoriniu pakraščiu.

Vikšrai murzinai balsvos ar gelsvos spalvos. Nugaros linija rausva, dėmėta. Graužia miglinių žolių (svidrių, šunažolių, eraičino, varpučio ir kt.) šaknis. Žiemoja jauni vikšrai. Drugiai skraido birželio – rugpjūčio mėn. Kiaušinėlius deda ant žolių kelmelių. Išsiritę vikšrai graužia šaknis ir daigus. Vikšrai peržiemoja, pavasarį jie būna labai ėdrūs ir tada pažeidžia daug augalų.
Antrasis kryžiaus žygis

**Antrasis kryžiaus žygis** vyko nuo 1147 iki 1149 m. Žygį organizavo Prancūzijos karalius Liudvikas VII ir Vokietijos karalius Konradas III. Tarp jų buvo ir Šventosios Romos imperijos imperatorius Frydrichas I Barbarosa. Žygis surengtas siekiant padėti Jeruzalės karalystės riteriams. Žygio iniciatoriais buvo  šv. Bernardas ir popiežius Eugenijus III. Pagrindine priežastimi buvo Edesos kunigaikštystės žlugimas.

Žygio metu riteriai buvo pasidalinę į dvi grupes, vadovaujamas žygyje dalyvaujančių dviejų valdovų. Prancūzams ir vokiečiams susirinkus Jeruzalėje buvo sušauktas karalių pasitarimas. Greičiausiai dėl naujai atvykusių kryžiuočių spaudimo buvo nuspręsta pulti Damaską, labai turtingą, tačiau negrasinusį kryžiuočiams miestą, o ne kitas turkų valstybėles, pvz., Edesą užėmusį talentingą ir ambicingą Mosulo valdovą Nur-ad-Diną.

Damasko paimti nepavyko – apgultis tęsėsi 5 dienas, po to turkų puldinėjama kariuomenė atsitraukė į Jeruzalės karalystę. Žygyje žuvo daugybė kryžiuočių, prarastas buvo ir prestižas. Faktiškai nugalėtoju tapo Nur-ad-Dinas, užėmęs iki tol neutralų Damaską.

## Taip pat skaitykite

* Kryžiaus žygiai
Gelsvoji aporofyla

**Gelsvoji aporofyla** (*Aporophyla lutulenta*) – pelėdgalvių (*Noctuidae*) šeimos drugys, kuris Lietuvoje retas. Drugiai skraido rugpjūčio – rugsėjo mėn. Vikšrai gyvena ant šluostsmilgių ir kt. žolinių augalų.
Šeštasis kryžiaus žygis

**Šeštąjį kryžiaus žygį** 1227 m. paskelbė Šventosios Romos imperijos imperatorius Fridrichas II, kuris tuo metu popiežiaus buvo ekskomunikuotas, tačiau tik kitais metais jis pradėtas rengti. Žygis buvo atidedamas dėl popiežiaus Grigaliaus IX paskelbtos ekskomunikacijos bei taikos misijos iš Egipto sultono. 1228 m. žygis pradėtas, tačiau nors ir remiamas Teutonų ordino, patyrė sunkumų, nes dėl paskelbtos ekskomunikacijos į jį įtariai žiūrėjo vietinės kikščionių pajėgos. Naudodamasis nesutarimais tarp musulmonų Fridrichas II diplomatinėmis priemonėmis 1229 m. pasiekė, kad krikščionims būtų grąžinta Jeruzalė, Belemas, Nazaretas ir Sidonas sudarantys Jeruzalei koridorių į jūrą ir susitarta dėl 10 metų paliaubų. Karūnuotas Jeruzalės karaliumi, Fridrichas grįžo į Europą ir 1231 m. pasiekė ekskomunikacijos atšaukimo. Nepaisant šių sėkmių 1244 m. krikščionims pralaimėjus Gazoje Jeruzalė vėl buvo prarasta.
Aka Larencija

Romėnų mitologijoje **Aka Larencija** () – javų deivė ir piemens Faustulo žmona, Romulo ir Remo žindyvė, dvylikos sūnų motina.

Pagal vieną mitą ji buvo hetera, kurią Herkulis laimėjo lošdamas kauliukais. Praleidęs naktį su Aka Larencija Herkulis ją atidavė pirmam sutiktam žmogui gatvėje, tuo metu gatve ėjusiam etruskiečiui turtuoliui Tarutijui. Kai Tarutijus mirė, Aka Larencija paveldėtą turtą paskyrė romėnų tautai todėl romėnai ją garbino kaip geradarę. Jos garbei gruodžio 23 dieną yra švenčiamos Larencijos.

Pagal kitą versiją Aka Larencija buvo javų deivė ir piemens Faustulo žmona, išauginusi Romulą ir Remą. Su juo susilaukė 12 sūnų, tačiau, vienam mirus, Romulas užėmė jo vietą. Su kitais vienuolika įkūrė Arvelio žynių kolegiją.

Pagal tradiciją Romulo ir Remo žindyvė buvo vilkė. Pagal kitą versiją Larencija buvo *lupa* ('vilkė', t. y., prostitutė). 

Identifikuojama su Larunda, Mana Genita ir Muta

## Literatūra
Akestas

Graikų ir romėnų mitologijoje **Akestas** (**Aigestas**) („malonus ožys“) – upių dievo Krimiso (Kriniso) ir Dardanijos moters Egestos (ar Segestos) sūnus.

Akesto motina trojietė Egesta tėvo buvo nusiųsta į Siciliją, kad neištekėtų už Neptūno atsiųstos jūrų pabaisos. Sicilijoje ji tapo upių dievo Krimiso žmona ir pagimdė Akestą.

Akestas buvo savo gimtojo regiono karalius. Kai į Siciliją atvyko Enėjas, maloniai šį priėmė. Buvo surengtos laidotuvių žaidynės, skirtos Enėjo tėvui Anchisui. Akestas įkūrė Akestos miestą, dabar žinomą kaip Segesta.
Atomo branduolys

**Atomo branduolys** – tankus regionas atomo centre, sudarytas iš protonų ir neutronų. Jis buvo atrastas 1911 m., po to, kai buvo interpretuotas auksinės folijos eksperimentas, jį atliko Hansas Geigeris ir Ernestas Marsdenas, vadovaujami Ernesto Rezerfordo. Branduolio protono-neutrono modelis buvo pasiūlytas Dmitrijaus Ivanenko 1932 m. Beveik visa atomo masė sukoncentruota branduolyje, orbitose skriejantys elektronai sudaro tik labai nedidelę masės dalį.

Branduolio skersmens intervalas svyruoja nuo 1,75 fm vandeniliui (protono skersmuo) iki maždaug 15 fm sunkiausiems atomams, tokiems kaip uranas. Šie dydžiai yra žymiai mažesni už atomo diametrą (branduolys + elektronų debesis).

Fizikos šaka, kuriai rūpi atomo branduolio nagrinėjimas ir supratimas, bei jo sandara ir kokios jėgos laiko branduolį visumoje, vadinama branduoline fizika.

## Įvadas

### Istorija

Branduolys buvo atrastas 1911 m., po Ernesto Rezerfordo pastangų patikrinti Tomsono atomo slyvų pudingo modelį. Elektroną jau anksčiau atrado pats Dž. Dž. Tomsonas, žinodamas, jog atomai yra netralūs, Tomsonas postulavo, kad turėtų būti taip pat ir teigiamas krūvis. Jo slyvų pudingo modelyje Tomsonas teigė, kad atomai sudaryti iš neigiamų elektronų, kurie atsitiktinai išsibarstę teigiamo krūvio sferoje. Ernestas Rezerfordas vėliau sugalvojo eksperimentą, kuriam reikėjo alfa dalelių atspindžio nuo plono metalo folijos lapo. Jis argumentavo, kad jeigu Tomsono modelis yra teisingas, tai daugybė alfa dalelių lengvai praeis per foliją su mažu nukrypimu savo kelyje. Jo nuostabai, daug dalelių buvo nukrypusios labai dideliais kampais. Kadangi alfa dalelių masė yra apie 8.000 kartų didesnė už elektronų, tai buvo akivaizdu, jog buvo labai stiprios jėgos, kurios ir lėmė šių dalelių nukrypimus. Jis suprato, kad slyvų pudingo modelis negali būti tikslus ir, kad alfa dalelių nukrypimai gali būti nulemti tik centre esančio ir koncentruoto krūvio, kuriame sutelkta beveik visa atomo masė. Ši atomo branduolio – atomo su tankiu teigiamo krūvio centu idėja tapo patvirtinta.

### Etimologija

Terminas **branduolys** yra kilęs iš lotyniško žodžio *nucleus*, tai mažybinis  („nut“) žodis, kas reiškia riešutą (pvz., „mažas riešutas“) viduje vandeningo vaisio (kaip kriaušės). 1844 m. Maiklas Faradėjus panaudojo šį terminą nurodant „centrinį atomo tašką“. Šiuolaikinė atominė reikšmė buvo pasiūlytą Ernesto Rezerfordo 1912 m. The adoption of the term „nucleus“ to atomic theory, however, was not immediate. In 1916, for example, Gilbert N. Lewis stated, in his famous article *The Atom and the Molecule*, that „the atom is composed of the *kernel* and an outer atom or *shell*“

## Taip pat skaitykite

* Radioaktyvumas

## Šaltiniai
Pamarys

**Pamarys**, arba **Pomeranija** – istorinė sritis Baltijos jūros pietinėje pakrantėje (abipus Oderio žemupio), dabartinėje šiaurės rytų Vokietijoje (Meklenburgo-Pomeranijos žemė) ir šiaurės vakarų Lenkijoje (Vakarų Pamario vaivadija). Kartais Pamariui priskiriamas ir į rytus nuo jos esanti Pomerelija (kitaip – „Gdansko pajūris“).

Svarbiausias regiono miestas – Ščecinas.

## Geografija
Pamarys šiuo metu padalintas tarp dviejų valstybių – Lenkijos ir Vokietijos. Šiaurėje šį istorinį regioną riboja Baltijos jūra, rytuose – Pomerelija (kartais laikoma Pamario dalimi), vakaruose – Meklenburgas, pietvakariuose – Brandenburgas, pietryčiuose – Didžioji Lenkija. Oderio (Odros) upė regioną dalina skersai į dvi dalis. Šis geografinis padalijimas neretai lėmė ir jo politinį padalijimą nuo XVIII a., egzistuojantį ir dabar.

## Istorija
Nuo ankstyvųjų Viduramžių šį kadaise vakarų kašubų gyventą kraštą ar atskiras jo dalis valdė daugelis valstybių.

### Ankstyvieji ryšiai su Lenkija
Senosios slavų gentys, apgyvendinę Pamario regioną buvo pamarėnai ir liutičiai. Jos buvo Vokietijos šiaurės rytų pasienyje ir iš pradžių buvo labiau priklausomos nuo pietuose besiformuojančios Lenkijos karalystės. Keletas lenkų valdovų X–XI a. laikinai prijungė šį kraštą prie savo valstybės.

### Pomeranijos hercogystė

1170 m. įsteigta nepriklausoma Pomeranijos hercogystė, kuri nuo 1181 m. buvo Šventosios Romos imperijos dalis. XIII a. prasidėjus vokiečių kolonistų antplūdžiui, iki XVI a. dauguma vietos gyventojų (ypač feodalai ir miestiečiai) buvo iš esmės vokietinti (kita vertus, didžioji Pomeranijos gyventojų dalis kašubų kalbą, kaip antrąją šnekamąją kalbą, išsaugojo iki pat XIX a. I pusės).

### Brandenburgo-Prūsijos sudėtyje

XVII a. išmirus Pomeraniją ilgai valdžiusiai vietinės kilmės hercogų dinastijai, 1648–1815 m. kraštą dalimis užvaldė Brandenburgo-Prūsijos unijos (nuo 1701 m. – Prūsijos karalystės) valdovai. Vakarinę krašto dalį 1648–1815 m. valdė Švedija;

1815–1945 m. visa Pomeranija kaip autonominė, o nuo 1933 m. – eilinė provincija priklausė Prūsijos karalystei (1871–1945 m. – kartu ir Vokietijai).

### Padalinimas
Nuo 1945 m. Pamario regionas buvo padalintas. Rytinė Pamario dalis atiteko Lenkijai. Iš 2,4 mln prieškarinio Pamario gyventojų Lenkijai tekusioje krašto dalyje 1945 m. pradžioje buvo likę ~1 mln, – pusė jų 1945–1946 m. žuvo arba buvo išvyti iš savo gimtųjų vietų lenkų naujakurių, o visi likusieji maždaug iki 1980 m. patys emigravo į tuometinę Vakarų Vokietiją. Šiuo metu šioje dalyje sukurta Vakarų Pamario vaivadija ().

1945 m. Vokietijai likusi Pamario dalis dabar priklauso Vokietijos federalinei Meklenburgo-Pomeranijos () žemei.

## Pastabos

## Išnašos
Pilkajuostis vėlyvis

**Pilkajuostis vėlyvis** (*Atethmia ambusta*) – pelėdgalvių (*Noctuidae*) šeimos drugys, kurio šiaurinė arealo dalis yra Lietuva. Mūsų krašte retas, rastas vos keliose vietose. Skraido liepos – rugsėjo mėn. Vikšras rausvai rudas su trimis balsvomis nugarinėmis ir šonine linijomis. Jie aptinkami ant kriaušės ir obels žiedų, o vėliau minta jų lapais.
Danija-Norvegija

**Danijos-Norvegijos karalystė** () – Danijos ir Norvegijos karalysčių unija, įskaitant Norvegijos valdas Islandijoje, Grenlandijoje ir Fareruose, egzistavusi 1536–1814 m. Dėl Danijos dominavimo, šis valstybių junginys taip pat dažnai vadinamas tiesiog **Danijos karalyste**.

## Istorija
Po galutinio Švedijos atsiskyrimo nuo Kalmaro unijos 1521 m., pilietinis karas ir reformacija prasidėjo Danijoje ir Norvegijoje. Šių pasikeitimų metu Danijos Valstybės tarybos (*Rigsraad*) įtaka susilpnėjo ir ji galutinai buvo panaikinta 1660 m. Norvegijos Valstybės taryba paskutinį kartą susirinko 1537 m. Norvegijoje išliko atskiri įstatymai ir kai kurios institucijos, pzv., kancleris, atskiros monetos bei kariuomenė.

Kadangi Norvegija buvo paveldimoji karalystė, jos atskiras nuo Danijos statusas karališkajai dinastijai buvo svarbus, nes padėjo laimėti Danijos karaliaus rinkimus.

Po Napoleono karų Danija-Norvegija pralaimėjo ir pagal Kylio sutartį turėjo perduoti kontinentinę Norvegijos dalį Švedijos karaliui. Norvegijos užjūrio valdos liko Danijai.
Kvarkas

**Kvarkas** – viena iš dviejų fundamentaliųjų medžiagos sudedamųjų dalių pagal standartinį modelį (kita dalis – leptonai). Kvarkų antidalelės vadinamos **antikvarkais**. Kvarkai ir antikvarkai – vienintelės elementariosios dalelės, veikiamos visų keturių fundamentaliųjų sąveikų rūšių.

Sunkiausio iš žinomų kvarkų – viršūninio – masė yra beveik lygi aukso atomo masei, tačiau jis gyvuoja tik apie 10-25 s. Tai vienintelis kvarkas, kurį pavyko stebėti laisvą, visi kiti randami tik kitų dalelių sudėtyje. Gelminis kvarkas irgi yra gana sunkus – maždaug kaip helio atomo branduolys. Žavusis kvarkas yra maždaug protono masės, kiti kvarkai lengvesni.

Visi kvarkai (išskyrus viršūninį) būdami laisvi tuojau pat suformuoja hadronus (šis procesas vadinamas hadronizacija). Pagal vieną hipotezių, tam reikalingos papildomos dalelės (kiti kvarkai ir antikvarkai), kurios spontaniškai atsiranda iš vakuumo. Antroji šį procesą paaiškinanti hipotezė yra Lundo stygos hipotezė.

Hadronizacijos procesas šiuo metu dar nėra visiškai aiškus.

## Žinomi kvarkai
Šiuo metu žinomi šeši kvarkai, nors įprastinėje medžiagoje randami tik pirmieji du (pirmoji karta). Kvarkų savybės pateikiamos lentelėje. Fizikai pasirinko gana neįprastus dalelių pavadinimus, kuriuos būtų lengva įsiminti.
Muskusinės kengūros

**Muskusinės kengūros** (*Hypsiprymnodontidae*) – sterblinių žinduolių šeima, kurioje vienintelė neišnykusi rūšis – **muskusinė kengūra** (*Hypsiprymnodon moschatus*). Tai labai primytivi žiurkės didumo kengūra, kurios gerai išsivystę užpakalinių kojų visi penki pirštai. Gyvena tankiuose krūmynuose. Paplitusi šiaurrytinėje Australijos dalyje.

## Šaltiniai
Kulonas

**Kulonas** – elektrinio krūvio matavimo vienetas SI sistemoje (simbolis: C), pavadintas Šarlio Ogiusteno Kulono (, 1736–1806) vardu.

## Apibrėžimas
1 **kulonas** yra elektrinio krūvio kiekis, lygus **elementariajam krūviui ''e'' padalintam iš tikslaus skaičiaus**:

**<math>C = e /1,602\ 176\ 634 \cdot 10^{-19}\ .</math>**

Po 2019 m. **[[Amperas]]** apibrėžiamas, kaip kulonas per sekundę: 
: A = C / s .
Riestauodegiai posumai

**Riestauodegiai posumai** (*Pseudocheiridae*) – sterblinių žinduolių šeima.

## Sistematika
* Pošeimis. *Hemibelideinae*
** Lemūriniai riestauodegiai posumai (*Hemibelideus*)
*** Lemūrinis riestauodegis posumas (*Hemibelideus lemuroides*)
** Didieji sklandantieji posumai (*Petauroides*)
*** Didysis sklandantysis posumas (*Petauroides volans*)
* Pošeimis. *Pseudocheirinae*
** Uoliniai riestauodegiai posumai (*Petropseudes*)
*** Uolinis riestauodegis posumas (*Petropseudes dahli*)
** Riestauodegiai posumai (*Pseudocheirus*)
*** Paprastasis riestauodegis posumas (*Pseudocheirus peregrinus*)
** *[[Pseudochirulus]]*
*** Lyguminis riestauodegis posumas (*Pseudochirulus canescens*)
*** *[[Pseudochirulus caroli]]*
*** Šuninis riestauodegis posumas (*Pseudochirulus canescens*)
*** *[[Pseudochirulus forbesi]]*
*** *[[Pseudochirulus herbertensis]]*
*** *[[Pseudochirulus larvatus]]*
*** Nykštukinis riestauodegis posumas (*Pseudochirulus mayeri*)
*** *[[Pseudochirulus schlegeli]]*
* Pošeimis. *Pseudochiropinae*
** *[[Pseudochirops]]*
*** Ilgaplaukis riestauodegis posumas (*Pseudochirops albertisii*)
*** Dryžuotasis riestauodegis posumas (*Pseudochirops archeri*)
*** *[[Pseudochirops corinnae]]*
*** *[[Pseudochirops coronatus]]*
*** *[[Pseudochirops cupreus]]*
Sterbliniai skraiduoliai

**Sterbliniai skraiduoliai** (*Petauridae*) – sterblinių žinduolių šeima, kuri skirstoma į du pošeimius:
 

**Pošeimis. Dactylopsilinae**
**Dactopsila*: 
***[[Dactopsila megalura]]* 
**Mažoji dryžuotoji skraiduolė (*Dactopsila palpator*) 
**Dactylopsila*: 
**Didžioji dryžuotoji skraiduolė (*Dactylopsila trivergata*) 
***[[Dactylopsila tatei]]* 
**Pošeimis. Petaurinae** 
*Ledbiterio skraiduolės (*Gymnobelideus*): 
**Ledbiterio skraiduolė (*Gymnobelideus leadbeateri*) 
*Voverinės skraiduolės (*Petaurus*): 
**Didžioji voverinė skraiduolė (*Petaurus australis*) 
**Šiaurinė voverinė skraiduolė (*Petaurus abidi*) 
**Nykštukinė voverinė skraiduolė (*Petaurus breviceps*) 
**Lieknoji voverinė skraiduolė (*Petaurus gracilis*) 
**Vidutinioji voverinė skraiduolė (*Petaurus norfolcensis*) 
**Biakko voverinė skraiduolė (*Petaurus biacensis*)
Sklandantieji kuskusai

**Sklandantieji kuskusai** (*Acrobatidae*) – sterblinių žinduolių šeima, kurioje dvi gentys ir dvi rūšys:.
* Sklandantysis nykštukinis kuskusas (*Acrobates pygmaeus*)
* Plunksnauodegis kuskusas (*Distoechurus pennatus*)

## Paplitimas
Sklandantysis nykštukinis kuskusas gyvena rytinėje Australijos pakrantėje, o plunksnauodegis kuskusas – Naujojoje Gvinėjoje.

## Išvaizda
Sklandantieji kuskusai maži, ilgis nuo galvos iki kūno 6,5–13,2 cm, o svoris – nuo ​​10 iki 62 g. Jų kailis pilkšvai rudos spalvos, švelnus. Išskirtinis bruožas – ilga, plunksną primenanti uodega.

## Elgsena
Abi rūšys aktyvios naktį. Dieną slepiasi įvairiose užuovėjose, pavyzdžiui, medžių ertmėse ar pačių suręstuose lizduose. Gyvena grupėmis iki 20 individų, tačiau hierarchija nepasižymi ir neišbūna ilgai kartu.

## Mityba
Minta vabzdžiais, kirminais, vaisiais ir kartais nektaru, kurį laižo ilgais liežuviais.

## Literatūra
* Ronald M. Nowak (1999): *Walker’s Mammals of the World*. Johns Hopkins University Press,
Kengūrinės žiurkės

**Kengūrinės žiurkės** (*Potoridae*) – sterblinių žinduolių šeima, kuriai kai kurie sistematikai priskiria ir muskusines kengūras ir išskiria jas į atskirą pošeimį (*Hypsiprymnodontinae*).

## Gentys ir rūšys

*Didžiosios žiurkinės kengūros (*Aepyprymnus*)
**Didžioji žiurkinė kengūra (*Aepyprymnus rufescens*) 
*Betongijos (*Bettongia*)
**Gaimardo betongija (*Bettongia gaimardi*) 
**Trumpanosė betongija (*Bettongia lesueur*) 
***[[Bettongia penicillata]]* 
***[[Bettongia tropica]]* 
*Plikakrūtės kengūros (*Caloprymnus*)
**Dykuminė kengūrinė žiurkė (*Caloprymnus campestris*) 
*Potorai (*Potorus*):
**Ilgapėdis potoras (*Potorous longipes*) 
**Plačiagalvis potoras (*Potorous platyops*) 
**Tasmaninis potoras (*Potorous tridactylus*) 
***[[Potorous gilbertii]]* 


Image:Potorous tridactylus being curious.JPG|Tasmaninis potoras (*Potorous tridactylus*) 
Image:Potorous gilberti - Gould.jpg|*[[Potorous gilbertii]]* 
Image:Opossumratte brehm.png|*[[Bettongia penicillata]]*
Nykštukiniai kuskusai

**Nykštukiniai kuskusai** (*Burramyidae*) – sterblinių žinduolių šeima, kurioje dvi gentys ir 5 rūšys:

* Kalninis kuskusas (*Burramys parvus*)
* Ilgauodegis miegapelinis kuskusas (*Cercartetus caudatus*)
* Laibauodegis miegapelinis kuskusas (*Cercartetus concinnus*)
* Tasmaninis miegapelinis kuskusas (*Cercartetus lepidus*)
* Storauodegis miegapelinis kuskusas (*Cercartetus nanus*)

## Paplitimas
Paplitę pietų ir rytų Australijoje bei Naujojoje Gvinėjoje.

## Išvaizda
Kūno ilgis 7–13 cm, sveria iki 50 g. Nykštukiniai kuskusai išoriškai panašūs į graužikus. Viršuje kailis pilkas arba rudas, apačioje – šviesesnis. Uodega ilgesnė už kūną, be plaukų, išskyrus prie šaknies ir tarnauja kaip sugriebimo įrankis. Pėdos penkiapirštės. 

## Mityba
Visaėdžiai. Be sėklų, vaisių, lapų ir kitų augalinių medžiagų (nektaro ir žiedadulkių), maitinasi kirminais, vabzdžiais ir jų lervomis bei mažais stuburiniais.

## Šaltiniai
Straubliuotieji kuskusai

**Straubliuotieji kuskusai** (*Tarsipedidae*) – sterblinių žinduolių šeima, kuroje vienintelė rūšis – **straublinis kuskusas** (*Tarsipes rostratus*). Tai vienas iš nedaugelio žinduolių, gyvenančių tik nektaru.

## Paplitimas ir buveinė
Paplitę tik pietvakarių Australijos pakrantėje (teritorija tęsiasi nuo Džeraldtono iki Esperanso). Daugiausia gyvena atviruose ir pusiau atviruose viržynuose ir krūmynuose, taip pat atviruose miškuose.

## Išvaizda
Patinų ilgis 13,5–18 cm, uodega 7–10 cm. Didesnių patelių ilgis 14,5–19,5 cm, uodega 7,5–10,5 cm. Patinų svoris 7–11 g, patelių 8–16 g.

Nugaros kailis pilkai rudas, šonai ir pečiai rausvi. Būdingos trys išilginės linijos nugaroje. Pilvas smėlio spalvos, panašus į kirstukinių. Akys ir ausys didelės. Snukis ilgas ir smailus. Uodega beplaukė.

## Mityba
Daugiausia minta protėjinių ir mirtinių (eukaliptų)  augalų šeimų narių nektaru.

## Šaltiniai
Neuroetika

**Neuroetika** – santykinai nauja disciplina tarp filosofijos ir neuromokslų, tirianti etines pasekmes, kylančias, atliekant smegenų tyrimus. Tarp tyrinėtojų nėra tikslaus sutarimo dėl neuroetikos objekto.

## Objektas
Bioetika aiškinasi etinius žmogaus genomo, organų transplantacijos, klonavimo klausimus.

**Neuroetika** apima ir žmogaus duomenų klausimus, susijusius su žmogumi kaip asmenybe (asmens identitetas), bet nebūtinai siejant tai su mediciniais, genetiniais tyrimais ar eksperimentais bei jų etiškumu.
 
## Taip pat skaitykite
* Neuromokslai, neurotechnologija, dirbtinis intelektas.
Bandikutai

**Bandikutai** (*Peramelemorphia*) – sterblinių žinduolių būrys, kuriame dvi šeimos:

**Šeima. [[Naujosios Gvinėjos bandikutai]] (''Peroryctidae''):**
* Dygusis bandikutas (*Echymipera clara*) 
* *[[Echymipera echinista]]* 
* Plokščiadyglis bandikutas (*Echymipera kalubu*) 
* *[[Echymipera davidi]]* 
* Ilganosis bandikutas (*Echymipera rufescens*) 
* Dryžuotasis bandikutas (*Microperoryctes longicauda*) 
* Pelinis bandikutas (*Microperoryctes murina*) 
* *[[Microperoryctes ornata]]* 
* Papuasinis bandikutas (*Microperoryctes papuensis*) 
* Didysis Naujosios Gvinėjos bandikutas (*Peroryctes broadbenti*) 
* Naujosios Gvinėjos bandikutas (*Peroryctes raffrayana*) 
* Seraminis bandikutas (*Rhynchomeles prattorum*)
**Šeima. [[Bandikutiniai]] (''Peramelidae''):**

*Pošeimis. Peramelinae* 
* Šiurkščiaplaukis ilganosis bandikutas (*Perameles bougainville*) 
* Tasmaninis ilganosis bandikutas (*Perameles gunnii*) 
* Paprastasis ilganosis bandikutas (*Perameles nasuta*) 
* Dykuminis ilganosis bandikutas (*Perameles eremiana*) (išnykęs) 
* Auksinis trumpanosis bandikutas (*Isoodon auratus*) 
* Didysis trumpanosis bandikutas (*Isoodon macrourus*) 
* Mažasis trumpanosis bandikutas (*Isoodon obesulus*) 
* Kiauliakojis bandikutas (*Chaeropus ecaudatus*) (išnykęs) 
*Pošeimis. Thylacomyinae* 
* Triušinis bandikutas (*Macrotis lagotis*)
* Mažasis triušinis bandikutas (*Macrotis leucura*) (išnykęs)
Persijos įlankos karas

**Persijos įlankos karas** arba **Pirmasis Persijos įlankos karas** – karinis konfliktas prasidėjęs 1990 m. rugpjūčio 2 d. Irakui užpuolus Kuveitą ir pasibaigęs Irako sutriuškinimu po tarptautinės koalicijos pajėgų puolimo 1991 m. žiemą.

Kuveito užpuolimą ir okupaciją bei aneksiją pasaulinė bendruomenė beveik vienbalsiai pasmerkė. Greičiausiai į įvykius reagavo JAV per penkias dienas į Saudo Arabiją nusiuntusi 200 000 karių. Šiame pirminiame karo etape didelės JAV ir jos sąjungininkų pajėgos išsilaipino Saudo Arabijoje siekdamos apginti šią šalį nuo galimo Irako puolimo. Iškart kartu su Jungtine Karalyste JAV ėmėsi iniciatyvos Saugumo Taryboje gauti pritarimą jėgos prieš Iraką panaudojimui.

Jungtinės Tautos parėmė tarptautinių pajėgų kūrimą kovai su Iraku – tarp 1990 m. rugpjūčio ir lapkričio mėn., daugiausia JAV iniciatyva, buvo priimtos 12 su Irako įvykdyta Kuveito okupacija susijusių JT Saugumo Tarybos rezoliucijų. JAV aktyvų dalyvavimą kare lėmė ir tai, kad Persijos įlankos krizės metu gerokai padidėjo naftos kainos – tarp 1990 liepos ir spalio mėn. naftos kaina išaugo du kartus. Persijos įlankos krizės užsitęsimas grėsė JAV ekonomikai dar sunkesnėmis infliacijos ir ekonominės depresijos pasekmėmis. Grėsmę dėl savo priklausomybės nuo Persijos įlankos šalių pajuto ir Vakarų Europos šalys, nes iš čia jos importuodavo apie 30 proc. naftos. 1990 m. lapkričio mėnesį JAV padvigubino savo kontingentą Saudo Arabijoje ir ėmė rengtis įsiveržimui ir Kuveito išlaisvinimui.

JTO Irakui paskelbė ultimatumą iki 1991 m. sausio 15 d. išvesti karius iš Kuveito, išsekus ultimatumu skirtam laikui, po dviejų dienų prasidėjo tarptautinių pajėgų karinė operacija – Irako bombardavimas ir puolimas prieš Iraką sausumoje. Kuveito išlaisvinimo operacija vadinosi „Audra dykumoje“, be JAV joje dalyvavo Jungtinė Karalystė, Prancūzija, Saudo Arabija, Egiptas ir kitos šalys (iš viso 28). 1991 m. vasario 28 d. JAV prezidentas George H. W. Bush paskelbė apie operacijos pabaigą ir Kuveito išvadavimą.

## Šaltiniai
Bandikutiniai

**Bandikutiniai** (*Peramelidae*) – sterblinių žinduolių šeima, kuriai priklauso visaėdžiai, nuo žiurkės iki triušio dydžio smailiasnukiai gyvūnai. Turi pailgėjusias užpakalines kojas. II ir III pirštai ploni, išilgai suaugę. Priekinėmis galūnėmis rausia žemę: jų trys viduriniai pirštai su dideliais nagais. Turi 46-48 dantis, iltys nedidelės. Sterblė atsiveria atgal. Gyvena Australijoije. Šeima skirstoma į du pošeimius:

**Pošeimis. Peramelinae**
* Šiurkščiaplaukis ilganosis bandikutas (*Perameles bougainville*)
* Tasmaninis ilganosis bandikutas (*Perameles gunnii*)
* Paprastasis ilganosis bandikutas (*Perameles nasuta*)
* Dykuminis ilganosis bandikutas (*Perameles eremiana*) (išnykęs)
* Auksinis trumpanosis bandikutas (*Isoodon auratus*)
* Didysis trumpanosis bandikutas (*Isoodon macrourus*)
* Mažasis trumpanosis bandikutas (*Isoodon obesulus*)
* Kiauliakojis bandikutas (*Chaeropus ecaudatus*) (išnykęs)
**Pošeimis. Thylacomyinae**
* Triušinis bandikutas (*Macrotis lagotis*)
* Mažasis triušinis bandikutas (*Macrotis leucura*) (išnykęs)
Baronas Miunhauzenas

**Baronas Miunhauzenas** (*Baron Münchhausen*, 1720 m. gegužės 11 d. Bodenverderyje, Vezerberglandas – 1797 m. vasario 22 d.) – pasakojimų ir istorijų herojus, tikrovėje žinomas kaip Karlas Frydrichas baronas fon Miunchhauzenas (*Karl Friedrich Hieronymus Freiherr von Münchhausen*, kur *Freiherr* ('laisvasis ponas') yra vokiškas aristokrato titulas freiheras, atitinkantis baroną).

## Gyvenimas
Jaunystėje buvo išsiųstas tarnauti pažu Brunsviko-Liūneburgo kunigaikščiui Antoniui Ulrichui II, vėliau tarnavo Rusijos kariuomenėje. Rusijos kariuomenėje tarnavo iki 1750 m., dalyvavo dviejose kampanijose prieš Turkiją. Kelios jam priskiriamos istorijos – tokia kaip garsioji kelionė patrankos sviediniu – siejamos su karo prieš Turkiją kontekstu.

## Nuorodos
* Baronas Miunhauzeno muziejus Latvijoje
Naujosios Gvinėjos bandikutai

**Naujosios Gvinėjos bandikutai** (*Peroryctinae*) – sterblinių žinduolių šeima, kurioje šios Naujojoje Gvinėjoje paplitusios rūšys:
* Dygusis bandikutas (*Echymipera clara*)
* *[[Echymipera echinista]]*
* Plokščiadyglis bandikutas (*Echymipera kalubu*)
* *[[Echymipera davidi]]*
* Ilganosis bandikutas (*Echymipera rufescens*)
* Dryžuotasis bandikutas (*Microperoryctes longicauda*)
* Pelinis bandikutas (*Microperoryctes murina*)
* *[[Microperoryctes ornata]]*
* Papuasinis bandikutas (*Microperoryctes papuensis*)
* Didysis Naujosios Gvinėjos bandikutas (*Peroryctes broadbenti*)
* Naujosios Gvinėjos bandikutas (*Peroryctes raffrayana*)
* Seraminis bandikutas (*Rhynchomeles prattorum*)

## Paplitimas
Dauguma rūšių aptinkamos Naujojoje Gvinėjoje ir mažesnėse aplinkinėse salose, įskaitant Bismarko archipelagą ir Molukus. Kai kurios rūšys taip pat gyvena Jorko Kyšulio pusiasalyje, Australijos šiauriniame pakraštyje.

## Išvaizda
Ilgas, smailus snukis. Užpakalinės galūnės ilgos, priekinės trumpos, jomis gyvūnas kasasi žemę. Dydis tarp rūšių skiriasi. *Microperoryctes* genties individų kūno ilgis 15–18 cm (be uodegos), o *Peroryctes* genties rūšių ilgis apie 55 cm, sveria jie iki 5 kg.

## Mityba
Visaėdžiai. Minta vaisiais, taip pat vabzdžiais, jų lervomis ir mažais stuburiniais gyvūnais.

## Šaltiniai
Neuroanatomija

**Neuroanatomija** – mokslas, tiriantis nervų sistemos sandarą. Tai neurobiologijos bei medicinos šaka, gimininga neurofiziologijos ir neurochemijos disciplinoms.

Neuroanatomiją domina gyvūnų bei žmogaus nervų sistemos dydis, jos atskirų struktūrų padėtis, reikšmė bei sandaros išskirtinumai.

## Šakos
**[[Lyginamoji neuroanatomija]]** tiria ryšius tarp galvos ar nugaros smegenų struktūrų, ir pateikia žinių apie nervų sistemos evoliuciją (įvairių gyvūnų).

**[[Taikomoji neuroanatomija]]** taiko žinias, gautas nagrinėjant nervų sistemos sandaros ypatumus, sprendžiant vieną ar kitą problemą.

## Taip pat skaitykite
* Fiziologija
* Neuromokslai
Juodauodegė sterbliakiaunė

**Juodauodegė sterbliakiaunė** (*Dasyurus geoffroii*) – plėšriųjų sterblinių (*Dasyuridae*) šeimos žinduolis. Labai reta, praktiškai išnykusi rūšis. Dar sutinkama pietryčių Australijos eukaliptų miškuose. Įrašyta į tarptautinę raudonąją knygą.
Viverinė sterbliakiaunė

**Viverinė sterbliakiaunė** (*Dasyurus viverrinus*) – plėšriųjų sterblinių (*Dasyuridae*) šeimos žinduolis. Kūnas iki 45 cm, uodegos ilgis 30 cm, sveria apie 1,5 kg. Kailis juodas, arba gelsvai rudas, su baltomis dėmėmis. Užpakalinės kojos be pirmųjų pirštų. Snukis smailas.

Pietryčių Australijoje labai išnaikintas. Iki šiol gyvena Tasmanijoje, drėgnuose miškuose.
Pilkarusvė kengūra

**Pilkarusvė kengūra** (*Macropus rufogriseus*) –  kengūrinių (*Macropodidae*) šeimos sterblinis žinduolis. Patinai iki 90 cm aukščio ir daugiau kaip 20 kg svorio. Paplitusi Australijos rytinėje dalyje

## Nuorodos
*Pilkarusvė kengūra – Photos [en]
Didžioji pilkoji kengūra

**Didžioji pilkoji kengūra** (*Macropus giganteus*) – kengūrinių (*Macropodidae*) šeimos sterblinis žinduolis. Rūšis paplitusi rytų Australijoje: beveik visame Kvynslande (išskyrus Keip Jorko pusiasalio vakarus), Naujajame Pietų Velse ir vietomis Tasmanijoje (daugiausia rytuose).

Didžioji pilkoji kengūra labai panaši į vakarinę pilkąją kengūrą, kuri ilgai laikyta šios porūšiu. Didžioji (rytinė) kengūra pasižymi tolygesniu kailio spalvos išsidėstymu – vakarinių kengūrų kailis tamsesnis, o snukis beveik baltas, o didžiųjų pilkųjų kontrastas ne toks ryškus. Taip pat didžiosios pilkosios kengūros neturi vakarinėms būdingos baltos juostos ant šlaunų. Būdingas ryškus lytinis dimorfizmas – patelės sveria ~40 kg, patinai ~90 kg.

Didžiosios pilkosios kengūros jauniklius veda tik palankiausiu metų laiku (pavasarį ir ankstyvą vasarą). Atsiveda 1–2 jauniklius. 11 mėnesių kengūriukai praleidžia sterblėje. Išgyvena vidutiniškai 7–10 metų, nelaisvėje – virš 20.

Gyvena įvairiose ekosistemose – atviruose miškuose, savanose, kalnuose. Gyvena nedideliais būriais, kuriuos sudaro dominuojantis patinas, 2–3 patelės su jaunikliais ir 2–3 patinai. Dienomis dažniausiai ilsisi pavėsyje, o maitinasi pradėjus temti. Ėda įvairią žolę.

Kartais medžiojamos dėl mėsos arba siekiant išvyti iš ganyklų. Bendra populiacija gausi, bet Tasmanijoje XX a. pab. smarkiai sumažėjo. Ten smarkiai apribojus jų medžioklę, populiacija atsikūrė.


Eastern Grey Kangaroo Feeding.jpg|Paaugęs jauniklis, žįstantis pieną
Macropus giganteus - Brunkerville.jpg|Patelė ir jauniklis
Please leave my habitat alone (7431467464).jpg|Patinas
Macropus giganteus group at Maria Island.jpg|Tasmaninio porūšio didžiosios pilkosios kengūros


## Šaltiniai
Ostlandas

**Ostlandas** ( – ‘Rytų kraštas’), oficialiai **Ostlando reichskomisariatas** () – 1941–1944 m. gyvavęs nacistinės Vokietijos civilinis okupacinis administracinis vienetas. Ostlandą sudarė Baltijos valstybės – Estija, Latvija, Lietuva – ir vakarinė Baltarusijos dalis. Ostlandui vadovavo reichskomisaras Hinrichas Lozė. Administracinis centras – Ryga.

Formaliai Ostlandas likviduotas 1944 m. lapkričio mėnesį.

## Valdymas

Ostlando centras iš pradžių įkurtas Kaune, vėliau Rygoje *(Gebiet Riga Stadt)*. Aukščiausioji valdžia priklausė reichskomisarams *(Reichskommissar)*:

* 1941 m. liepos 17 d. – 1944 m. rugsėjo 26 d. – Hinrichas Lozė (*Hinrich Lohse* ; 1896–1964 m.)
* 1944 m. rugsėjo 26 d. – 1944 m. spalio 13 d. – Ėrichas Kochas (*Erich Koch* ; 1896–1986 m.)

Ostlandas buvo suskirstytas į 4 generalines sritis *(Generalbezirke)*:
* Estijos generalinė sritis () sostinė Talinas. 47 550 km², 1,13 mln. gyventojų.
* Latvijos generalinė sritis () sostinė Ryga. 65 792 km², 2,00 mln. gyventojų.
* Lietuvos generalinė sritis () sostinė Kaunas. 67 056 km², 2,87 mln. gyventojų.
* Baltarusijos generalinė sritis () sostinė Minskas. 53 000 km², 3,158 mln. gyventojų.

Iš viso: apie 233 398 km², apie 9,158 mln. gyventojų.

Kiekviena generalinė sritis padalinta į apygardas - Estijoje 7, Latvijoje 6, Lietuvoje 6, Baltarusijoje 11. 

Generaliniais komisarais paskirti: 

* Lietuvai – dr. A. von Rentelnas, 
* Latvijai – valstybės patarėjas dr. Drechsleris, 
* Estijai – S.A. grupenfiureris Litcmanas, 
* Baltarusijai – gauleiteris Vilhelmas Kubė.

1942 m. gegužės 27 d. Lietuvos generalinėje srityje vyko visuotinis gyventojų surašymas. Jo duomenimis, Lietuvoje gyveno (be žydų) apie 2,9 mln. žmonių: 81,1 % lietuvių, 12,1 % lenkų, 3,0 % rusų, 2,9 % baltarusių.

## Okupacijos padariniai
Ostlando administracija engė okupuotas tautas, niokojo jų kultūrą, plėšė turtą, vežė žmones darbams į Vokietiją. Buvo slopinamas bet koks pasipriešinimas, naikinami gyventojai, rengiami Pabaltijo kolonizavimo planai. Pagal generalinį planą „Ost“ buvo numatyta suvokietinti visą estų tautą ir gana nemažai latvių. Lietuviai tam netiko, nes turėjo gana daug slaviško kraujo.

Pagal nacių rasinę vertybių skalę latviai ir estai stovėjo aukščiau už lietuvius vien dėl to, kad tuose kraštuose jau nuo seno gyveno gerai vertinami Baltijos vokiečiai *(Baltendeutschen)*, daugelis jų – vokiečių kilmės aristokratai ar šiaip vokiečių inteligentija, kuri įnešė tam tikrą indėlį į vokiečių kultūrą. SS reichsfiurerio Heinricho Himmlerio nuomone, visą lietuvių tautą reikėjo ištremti toli į Rytus – į Vakarų Sibirą. Ilgalaikis nacionalsocialistinės Vokietijos tikslas Baltijos respublikose buvo jas įtraukti į reicho sudėtį, du trečdalius gyventojų iškeldinus, o kitus pamažu sumaišyti su vokiečių imigrantais.

Ostlando teritorijoje esantys žydų getai buvo pradėti likviduoti vykdant Heinricho Himlerio įsakymą 1943 m. birželio 21 d.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Teritorijos
Modelis (objektinis programavimas)

**Modelis** (objektinis programavimas) – vartotojui specifinis objektas, kaip viena iš savybių priskiriamas objektui – šeimininkui. Modelis išpildo šeimininko atpažįstamą sutartą interfeisą ir pateikia objekto – šeimininko algoritmui *veiksmus*, kuriuos galima laikyti šio algoritmo pradiniais duomenimis. Pavyzdžiui, lentelės modelis turi metodus lentelės nurodytai langelio reikšmei gauti ir lentelės matmenims sužinoti. Toks vartotojui specifinis modelis sujungiamas su daug sudėtingesniu universaliu objektu, įvairiai atvaizduojančiu lentelę grafinėje sąsajoje. Tas pats modelis tinka ir kitam objektui, kuris, tarkim, apskaičiuoja ir grafiškai pateikia kokią nors statistiką.

Modeliai dažnai naudojami įvairių vartotojo sąsajos elementų (sąrašų, lentelių, medžių) pradiniams duomenims pateikti. Tai lankstesnis metodas, nei statiškas duomenų nurodymas.

Kartais sudėtingesni grafiniai objektai turi kelis modelius. Pavyzdžiui, lenetelė gali turėti atskirą išrinkimo modelį, atsakingą už jos eilučių, stulpelių ar pavienių langelių išrinkimą. Skirtingose lentelėse šio išrinkimo galimybės gali būti skirtingos bei specifinės (ar galimas eilučių išrinkimas, ar galimas stulpelių išrinkimas, ar galima išrinkti pavienius langelius, ar šiuo atveju yra kokių nors apribojimų išrinktų langelių tarpusavio išdėstymui ir pan).
Kirkė

Graikų mitologijoje **Kirkė** – saulės dievo Helijo ir okeanidės Persės dukra. Deivė gyvenusi Ajajės saloje.

## [[Odisėja|Odisėjoje]]
Odisėjas su vyrais priplaukęs Ajajės salą. Eurilochas su dvylika draugų žvalgydamas salą priėjo Kirkės rūmus. Kirkė juos pavaišino vynu, sumaišytu su stebuklingomis žolelėmis. Jiems išgėrus ji juos pavertė kiaulėmis. Vienintelis Eurilochas liko nepaverstas ir nubėgo prie laivo viską papasakoti Odisėjui. Odisėjas nuskubėjo link Kirkės rūmų gelbėti draugų. Pakeliui sutiko Hermį, kuris davė stebuklingą šaknį apsaugančią nuo Kirkės burtų. Vėliau Odisėjas privertė Kirkę atversti jo draugus į žmones. Kirkei prisiekus, kad nieko nedarys, Odisėjas su draugais išbuvo metus jos saloje.

Kirkė pranešė Odisėjui, kad jis turi apsilankyti Hado karalystėje ir ten pasiteirauti Tėbų aiškiaregio Teiresijo apie savo likimą. Ji taip pat papasakojo jam, kaip nusigauti į požemio karalystę ir išmokė aukoti aukas ir kviesti mirusių šešėlius.

Kirkės saloje mirė Elpenoras vienas Odisėjo vyras, kuris miegojo ant stogo ir pabudęs nuo jo nukrito.
Ežiniai

**Ežiniai** (*Erinaceidae*) – žinduolių šeima. Dauguma spygliuoti ir turi stiprius poodinius raumenis. Pajutę pavojų, susisuka į kamuolį. Turi 36-44 dantis. Šeimoje 2 pošeimiai, 7 gentys ir 24 rūšys:

**Pošeimis. Erinaceinae**
*Afrikiniai ežiai (*Atelerix*): 
**Keturpirštis ežys (*Atelerix albiventris*) 
**Alžyrinis ežys (*Atelerix algirus*) 
**Pietų Afrikos ežys (*Atelerix frontalis*) 
**Somalinis ežys (*Atelerix sclateri*) 
*Paprastieji ežiai (*Erinaceus*): 
**Amūrinis ežys (*Erinaceus amurensis*) 
**Pietinis baltakrūtis ežys (*Erinaceus concolor*) 
**Rudakrūtis ežys (*Erinaceus europaeus*) 
**Šiaurinis baltakrūtis ežys (*Erinaceus roumanicus*)
*Ausytieji ežiai (*Hemiechinus*): 
**Etiopinis ežys (*Hemiechinus aethiopicus*) 
**Ausytasis ežys (*Hemiechinus auritus*) 
**Indijos ausytasis ežys (*Hemiechinus collaris*) 
**Tamsiaspyglis ežys (*Hemiechinus hypomelas*) 
**Indinis ežys (*Hemiechinus micropus*) 
***[[Hemiechinus nudiventris]]* 
*Stepiniai ežiai (*Mesechinus*): 
**Daūrinis ežys (*Mesechinus dauuricus*) 
***[[Mesechinus hughi]]* 
**Pošeimis. Hylomyinae**
*Gimnūros (*Echinosorex*): 
**Didžioji gimnūra (*Echinosorex gymnura*) 
*Mažosios gimnūros (*Hylomys*): 
**Chainaninė gimnūra (*Hylomys hainanensis*) 
**Didžiausė gimnūra (*Hylomys megalotis*) 
**Nykštukinė gimnūra (*Hylomys parvus*) 
**Kirstukinė gimnūra (*Hylomys sinensis*) 
**Mažoji gimnūra (*Hylomys suillus*) 
*Filipininės gimnūros (*Podogymnura*): 
***[[Podogymnura aureospinula]]* 
**Filipininė gimnūra (*Podogymnura truei*) 

## Šaltiniai

## Nuorodos

* itis.gov / Erinaceidae G.Fischer, 1814, *[[anglų kalba]]*
Kirstukiniai

**Kirstukiniai** (*Soricidae*) – žinduolių šeima, kurios atstovai išore panašūs į peles. Snukutis laibas, akys labai mažos. Turi 26-32 dantis. Pora viršutinių ir pora apatinių priekinių dantų padidėję. Seilės nuodingos. Aktyvūs visą parą, žiemą neįminga. Minta vabzdžiais, jų vikšrais bei sliekais.

Šeimoje yra virš 300 rūšių. Išskiriami 3 pošeimiai ir šios gentys:

**Pošeimis. Soricinae:**
* Kurminiai baltadančiai kirstukai (*Anourosorex*) 
* Amerikiniai trumpauodegiai kirstukai (*Blarina*) 
* Azijiniai trumpauodegiai kirstukai (*Blarinella*) 
* Azijiniai vandeniniai kirstukai (*Chimarrogale*) 
* Dykuminiai kirstukai (*Megasorex*) 
* Tibetiniai vandeniniai kirstukai (*Nectogale*) 
* Pilkieji kirstukai (*Notiosorex*) 
* Vandeniniai kirstukai (*Neomys*)
* Tikrieji kirstukai (*Sorex*) 
**Pošeimis. Crocidurinae:**
* *[[Congosorex]]*
* Baltadančiai kirstukai (*Crocidura*)
* Margieji baltadančiai kirstukai (*Diplomesodon*)
* Naguotieji baltadančiai kirstukai (*Feroculus*) 
* Peliniai baltadančiai kirstukai (*Myosorex*)
* Konginiai baltadančiai kirstukai (*Paracrocidura*)
* *[[Ruwenzorisorex]]*
* Šarvuotieji baltadančiai kirstukai (*Scutisorex*) 
* Pirsono naguotieji baltadančiai kirstukai (*Solisorex*) 
* Muskusiniai baltadančiai kirstukai (*Suncus*) 
* *[[Surdisorex]]* 
* Miškiniai baltadančiai kirstukai (*Sylvisorex*)
**Pošeimis. Myosoricinae:** ???

Lietuvoje gyvena šie kirstukiniai gyvūnai:
* Paprastasis kirstukas (*Sorex araneus*)
* Kirstukas nykštukas (*Sorex minutus*)
* Vandeninis kirstukas (*Neomys fodiens*)
Afrikos kirstukai

**Afrikos kirstukai** (*Afrosoricida*) – žinduolių (*Mammalia*) būrys, kuriam priklauso smulkūs žinduoliai. Anksčiau buvo priskiriami vabzdžiaėdžių būriui, tačiau pastarųjų metų genetiniai tyrimai rodo, kad turi skirtumų ir todėl išskirti į atskirą būrį *Afrosoricida*.
 
Būryje dvi šeimos:
*Tenrekiniai (*Tenrecidae*)
*Auksakurminiai (*Chrysochloridae*)

## Paplitimas
Sutinkami tik Afrikoje, į pietus nuo Sacharos ir Madagaskare.

## Išvaizda
Ilgis 4-40 cm. Uodegos ilgis įvairus: gali būti trumpas arba dvigubai ilgesnis už likusią kūno dalį. Svoris 3-4 kg. Savo vidine anatomija labai panašūs į vabzdžiaėdžius, abi grupės neturi apendikso, o žarnynas trumpas ir vamzdinis.

## Šaltiniai
Auksakurminiai

**Auksakurminiai** (*Chrysochloridae*) – Afrikos kirstukų (*Afrosoricida*) žinduolių šeima. Giminingi tenrekiniams, tačiau prisitaikę gyventi po žeme, todėl panašūs į kurmius. Beuodegiai, galūnės labai trumpos, priekinės su dviem didžiuliais nagais, kuriais rausia žemę. Akys redukuotos, kailis metalo žvilgesio.

Paplitę Afrikoje į pietus nuo Sacharos. Šeimoje apie 20 rūšių:

**Pošeimis. Chrysochlorinae**
* *[[Carpitalpa]]*:
** *[[Carpitalpa arendsi]]*
* Robertso auksakurmiai (*Chlorotalpa*):
** *[[Chlorotalpa duthieae]]*
** *[[Chlorotalpa sclateri]]*
* Paprastiejii auksakurmiai (*Chrysochloris*):
** Kapinis auksakurmis (*Chrysochloris asiatica*)
** Stuhlmano auksakurmis (*Chrysochloris stuhlmanni*)
** *[[Chrysochloris visagiei]]*
* Didieji auksakurmiai (*Chrysospalax*):
** Didysis auksakurmis (*Chrysospalax trevelyani*)
** *[[Chrysospalax villosus]]*
* Vintono auksakurmiai (*Cryptochloris*):
** Vintono auksakurmis (*Cryptochloris wintoni*)
** *[[Cryptochloris zyli]]*
* Dykuminiai auksakurmiai (*Eremitalpa*):
** Dykuminis auksakurmis (*Eremitalpa granti*)
**Pošeimis. Amblysominae**
* Afrikiniai auksakurmiai (*Amblysomus*):
** *[[Amblysomus corriae]]*
** Hotentotinis auksakurmis (*Amblysomus hottentotus*)
** *[[Amblysomus marleyi]]*
** *[[Amblysomus robustus]]*
** *[[Amblysomus septentrionalis]]*
* Geltonieji auksakurmiai (*Calcochloris*):
** *[[Calcochloris leucorhina]]*
** Geltonasis auksakurmis (*Calcochloris obtusirostris*)
** Somalinis auksakurmis (*Calcochloris tytonis*)
* *[[Neamblysomus]]*:
** *[[Neamblysomus gunningi]]*
** *[[Neamblysomus julianae]]*
Onkologija

**Onkologija** ( – navikas + *λόγος* – mokslas) – medicinos šaka, tirianti navikus.

Kaip savarankiška medicinos šaka onkologija pradėjo plėtotis, kai Vokietijos mokslininkas Rudolfas Virchovas (*Virchow*) ištyrė navikų morfologinę struktūrą.

Skiriamos teorinė onkologija, kurios tyrimo objektas – navikų atsiradimo priežastys, vystymasis ir paplitimas, bei praktinė onkologija.

## Išnašos
Jasonas

**Jasonas** graikų mitologijoje – didvyris, vadovavęs argonautams. Jis buvo Eolo proanūkis, Aisono Jolko karaliaus ir Polimedės (variantai: Alkimedės, Amfinomės) sūnus. Dalyvavo Kalidono šerno medžioklėje.

## Literatūra
* Apolonijas Rodietis. Argonautika. Iš sen.graikų k. vertė Audronė Kudulytė-Kairienė. Vilnius, Mintis, 2012.
Ortopedija

**Ortopedija** ( – tiesus, taisyklingas + *παιδεία* – auklėjimas) – chirurgijos šaka, tirianti ir gydanti judamojo aparato (kaulų, raumenų, sausgyslių) deformacijas bei pakitimus ir būdus jų išvengti. Deformacijos gydomos chirurginėmis operacijomis (pvz., osteosinteze, plastine operacija) ir neoperaciniais būdais (fizioterapijos procedūromis, gydomąja mankšta, ortopediniais aparatais, ortopedine avalyne).

## Taip pat skaitykite
* Kaulo lūžimas

## Išnašos
Osteosintezė

**Osteosintezė** ( 'kaulas' + *σύνθεσις* 'sujungimas') medicinoje – operacija, kurios metu sujungiami kaulo lūžgaliai. Atliekama gydant kaulo lūžį, kai lūžgaliai nesuauga arba suauga netaisyklingai, kai dėl lūžio būna sužalotos stambios arterijos ar nervai, kai susidaro netikrasis sąnarys, kai ligonis senyvo amžiaus.

Osteosintezės būdai:
* vidinė – kaulai sutvirtinami plokštele ir sraigtais, intrameduline vinimi ar kitaip;
* išorinė – kaulai sutvirtinami, pavyzdžiui, Illizarovo aparatu, AO fiksacijos aparatu.

## Išnašos
Schizma

**Schizma** ( nuo *σχιζω* „atskilti“) – religinės bendruomenės (su)skilimas, atsirandant kuriai nors naujai tikėjimo doktrinai arba erezijai.

## Istorija

Pagrindinė bažnyčios schizma įvyko 1054 m. Tada atsirado Vakarų krikščionių (Romos katalikų) bažnyčia ir Rytų krikščionių (stačiatikių) bažnyčia. Vėliau vykstant reformacijai ir radikaliajai reformacijai įvyko Vakarų bažnyčios skilimas. Nuo Vatikano atsiskyrė evangelikų liuteronų, reformatų bažnyčios, anabaptistai ir anglikonų bažnyčia.

## Šaltiniai
Tenrekiniai

**Tenrekiniai** (*Tenrecidae*) – Afrikos kirstukų (*Afrosoricida*) šeima.

Tai įvairios išvaizdos ir gyvenimo būdo primityvūs vabzdžiais mintantys gyvūnai. Turi kloaką.

Paplitę daugausia Madagaskare.

Šeimoje yra apie 24 rūšys:

**Pošeimis. Tenrecinae**
* Tenrekai (*Tenrec*):
** Paprastasis tenrekas (*Tenrec ecaudatus*)
* Dryžuotieji tenrekai (*Hemicentetes*):
** Dryžuotasis tenrekas (*Hemicentetes semispinosus*)
* Ežiniai tenrekai (*Setifer*):
** Ežinis tenrekas (*Setifer setosus*)
* Mažieji tenrekai (*Echinops*):
** Mažasis tenrekas (*Echinops telfairi*)
**Pošeimis. Oryzorictinae**
* Ryžiniai tenrekai (*Oryzorictes*). Gentyje 2 rūšys:
** Ryžinis tenrekas (*Oryzorictes talpoides*)
* Ilgauodegiai tenrekai (*Microgale*). Gentyje 12 rūšių:
** Ilgauodegis tenrekas (*Microgale longicaudata*)
** Mažasis ilgauodegis tenrekas (*Microgale parvula*) ir kt.
* Pelkiniai tenrekai (*Limnogale*):
** Pelkinis tenrekas (*Limnogale mergulus*)
**Pošeimis. Geogalinae**
* Žeminiai tenrekai (*Geogale*):
** Žeminis tenrekas (*Geogale aurita*)
**Pošeimis. Potamogalinae**
* Ūdriniai tenrekai (*Potamogale*):
** Ūdrinis tenrekas (*Potamogale velox*)
* Mažieji ūdriniai tenrekai (*Micropotamogale*):
** Mažasis ūdrinis tenrekas (*Micropotamogale lamottei*)
** Ruvenzorio ūdrinis tenrekas (*Micropotamogale ruwenzorii*)