open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Art deco

**Art deco** yra XX a. pradžioje Prancūzijoje atsiradęs terminas, taikomas moderniajai dailei ir architektūrai, sukurtai tarpukariu (3–4 deš.). Lietuvos meno istorijoje art deco pirmą kartą paminėtas 1990 m.

## Bruožai
Art deco stilius buvo tarsi liuksuso etalonas: baldžiai naudojo brangiausių rūšių medieną, vėžlio kiautą, perlamutrą, ryklių bei gyvačių odą. Skulptoriai derino savo dirbiniuose malachitą, agatą ir dramblio kaulą. Tokius daiktus galėjo įsigyti tik labai turtingi rafinuoto skonio žmonės. Art deco baldas arba dažnai raiški ir įspūdinga erdvinė forma neatitinka daikto paskirties, o statula – tai tik papildoma interjero detalė, dekoro elementas.

Buvo keletas tapybos reiškinių. Tapyboje vyrai buvo vaizduojami kaip atletiški, sportiški. Tai šiek tiek priminė Antikos meno ypatybes. Moterys – wamp tipo gražios viliokės, aistringos, klastingos būtybės.

## Paplitimas
Art deco formavosi ir išreiškė komunikacijų, masinės gamybos ir masinės kultūros formavimosi epochą. Stilius lengvai įsitvirtino pramoninėje grafikoje, plakate, reklamoje, taikomojoje dailėje. Lietuvoje art deco labai išpopuliarėjo tarpukariu. Šiuo stiliumi poetas, kunigas Jonas Mačiulis-Maironis (1864–1932) įsirengė savo darbo kabinetą. Jį galite pamatyti apsilankę autentiškai atkurtame Maironio bute Kaune, Rotušės aikštėje (dab. Maironio lietuvių literatūros muziejus). 

## Paskirtis

Art deco skirtas prabangai ir malonumui. Viskas kuriama iš prabangių medžiagų. Daiktų grožis buvo svarbesnis už jų praktinę pritaikymo reikšmę.

## Šaltiniai
Smolandas

**Smolandas** (šved. *Småland*) – provincija pietų Švedijoje, pietinėje Getalando žemės dalyje. Ribojasi pietuose su Skone ir Blekinge, vakaruose su Halandu ir Vestergotlandu, šiaurėje su Estergotlandu, rytuose su Baltijos jūra. Aukščiausias taškas – Tomtabacken kalnas, 377 m virš jūros lygio.

Pagrindinis miestas – Viekšis (*Växjö*).

## Lenai

Smolando provincijoje yra
* Jončiopingo lenas
* Kalmaro lenas
* Kronobergo lenas

Provincijai taip pat priklauso Estergotlando ir Halando lenų dalys.

## Geografija

Svarbiausi provincijos miestai yra Kalmaras, Viekšis ir Jončiopingas. Mažesni miestai: Vestervikas, Vernamo, Oskarshamnas,

Svarbiausi ežerai yra Veternas (*Vättern*), antrasis pagal dydį Švedijos ežeras, Bolmenas, Helgasjonas (*Helgasjön*), Miokelnas (*Möckeln*), Somenas (*Sommen*), Vidosternas (*Vidöstern*).

Pusę provincijos teritorijos užima miškai, apie 14 % dirbama žemė, 7 % pievos.

## Istorija

Vikingai jau senovėje Smolande kasė geležies rūdą ir gaminosi ginklus. XV a. Tabergo miestelyje įsikūrė pirmoji pramoninė geležies liejykla. Metalų apdirbimo pramonė ypač suklestėjo XVII a., kai iš Europos buvo perimtos naujos technologijos. Huskvarnos mieste pastatyta ginklų gamykla ilgainiui tapo didžiuliu to paties pavadinimo koncernu.

XIX a. atsirado stambioji medienos apdirbimo ir stiklo pramonė. 1840 m. brolių Lundstremų Jončiopinge pastatytas degtukų fabrikas netrukus tapo didžiausia tokia įmone Europoje.

## Žmonės

Iš Smolando kilę:
* Stefanas Edbergas (g. 1966 m.), tenisininkas
* Agneta Faltskog (g. 1950 m.), ansamblio ABBA dainininkė
* Ingvaras Kampradas (g. 1926 m.), koncerno IKEA įkūrėjas
* Karlas Linėjus (1707–1778), gamtininkas
* Astrida Lindgren (1907–2002), rašytoja

## Nuorodos
* Aplankykite Smolandą
Šv. Pranciškus Bordžija

**[[Šventasis]] Pranciškus Bordžija** ( 1510 m. Valencijoje – 1572 m.) – Ispanijos jėzuitas, egzorcistas.

## Biografija
Šv. Pranciškus Bordžija gimė Valencijoje Juano Borgios ir Joanos Aragonietės šeimoje. O Joana Aragonietė buvo Saragosos arkivyskupo Alfonso de Aragono duktė. Alfonso de Aragon buvo Ferdinando Kataliko (Ferdinando II) ir jo tarnaitės Aldonza Ruiz de Iborre y Alemany nesantuokinis sūnus.

Šv. Pranciškus Bordžija taip pat buvo popiežiaus Aleksandro VI anūkas.

Nors augdamas Pranciškus norėjo būti vienuoliu, jo tėvai jį išsiuntė pas Šventosios Romos imperijos imperatorių Karolį V. Čia jis susipažino su portugale Eleanor de Castro Melo e Menezes, su kuria susilaukė 8 vaikų: Carlos, Isabel, João, Alvaro, Fernando, Afonso, Joana, Doroteia.

Po tėvo mirties Pranciškus atsidavė religijai ir įstojo į Jėzaus draugiją. Dėl savo aukštos padėties ir aukštų giminaičių Pranciškus Bordžija greitai tapo katalikų kardinolu.

## Nuorodos
* Biografija Lietuvos jėzuitų svetainėje
Krunubergo lenas

**Krunubergo lenas** () – lenas (grafystė) pietvakarių Švedijoje, Smolando provincijoje. Ribojasi pietuose su Blekingės ir Skonės, vakaruose su Halandu, šiaurėje su Jonšiopingu, rytuose su Kalmaru. Plotas 8 458 km². Įkurtas 1674 m. Administracinis centras – Vekšė (*Växjö*).

## Administracija

Krunubergo leno gyventojai kas ketverius metus renka 45 narių lėno tarybą – landstingą.

### Veikla
Taryba samdo administraciją, kurios kompetencijoje yra:
* Sveikatos apsauga:
: Viekšio centrinė ligoninė
: Ljungby ligoninė
* Viešasis transportas
* Švietimas:
: Grimsliovo liaudies aukštoji mokykla
: Rysbio gimnazija
* Kultūra:
: Smolando muziejus
* Bendrų savivaldybių projektų koordinavimas

## Savivaldybės

Leno teritorijoje yra šios savivaldybės (komunos):
* Alvestos savivaldybė
* Lesebo savivaldybė
* Ljungbiu savivaldybė
* Markarydso savivaldybė
* Tingsrydso savivaldybė
* Upvidingės savivaldybė
* Vekšės savivaldybė
* Almhulto savivaldybė

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Kronobergo lėnas
Diapensijiniai

**Diapensijiniai** (*Diapensiaceae*) – magnolijūnų (*Magnoliophyta*) augalų šeima. Pagal Cronquist sistemą priskiriama savarankiškai **diapensijiečių** (*Diapensiales*) eilei.

## Gentys
* *[[Berneuxia]]* 
* Diapensija (*Diapensia*) 
* *[[Diplarche]]*
* *[[Galax]]* 
* *[[Pyxidanthera]]* 
* *[[Schizocodon]]* 
*Skamboklis (*Shortia*)
Augustusburgas

**Augustusburgas** () – Saksonijos kurortas ir žiemos sporto vieta į rytus nuo Chemnico. Didelė pilis (1568–1572 m.), muziejus.
Kristianstado savivaldybė

**Kristianstado savivaldybė** () – savivaldybė pietų Švedijoje, Skonės lene. Administracinis centras Kristianstadas. Savivaldybės adresas: Vestra Storgatan 14, 291 32 Kristianstad, Sweden.

## Valdymas
Kristianstado savivaldybės atstovaujantis organas yra Savivaldybės taryba, kas ketverius metus renkama iš 71 nario pagal proporcinę rinkimų sistemą. Vieną dieną renkama savivaldybės taryba, Skonės regiono taryba ir Riksdagas (parlamentas). Savivaldybės tarybos rinkimams partijos 4 rinkimų apygardose pasiūlo rinkėjams vieną arba atskirus kandidatų sąrašus. Kandidatus gali kelti ir vietinė partija, atstovaujanti tik vieną apygardą ar miestą.

Savivaldybės taryba sudaro Vykdomąjį komitetą, kuriam pavaldžios Finansų, Personalo, Savivaldybės administracijos, Savivaldybės turto, Informacijos, prekybos, pramonės ir turizmo bei Saugumo ir gelbėjimo tarnybos. Tarybos nariai dirba 7 komitetuose, kuriems pavaldūs atitinkami administracijos skyriai ir tarnybos.

## Istorija
1622 m. Kristianstadui suteikta privilegija, o 1719 m. miestas tapo Kristianstado leno ir generalgubernatoriaus sostine. Nuo 1800 m. krašto valdžia perkelta į Malmę. Kaip viena iš 2500 Švedijos savivaldybių Kristianstado savivaldybė įsteigta 1863 m. sausio 1 d. 1887 m. prijungta Ohuso teritorija. 

1952 m. komunų reforma Švedijos savivaldybių skaičių sumažino nuo 2281 iki 816. Kristianstado komunoje gyvenviečių skaičius padidėjo iki 33. 1971 m. savivaldybės dar kartą sustambintos, po reformos jų liko 277, o prie Kristianstado prijungtos Everiodo ir Fjalkingės gyvenvietės. 1974 m. savivaldybės teritorija dar padidėjo. 2007 m. Kristianstado savivaldybėje buvo 40 miestų ir kaimų.

## Savivaldybės gyvenvietės

## Miestai partneriai
*  Šiauliai, Lietuva
*  Rendsburgas, Vokietija
*  Budafokas, Vengrija
*  Rostokas, Vokietija
*  Greifsvaldas, Vokietija
*  Košalinas, Lenkija
*  Esbo, Suomija 
*  Kongsbergas, Norvegija 
*  Skagafjorduras, Islandija 
*  Kiogė, Danija

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Marc Chagall

**Markas Šagalas** (**Marc Chagal**; 1887 m. liepos 7 d. Vitebske, Baltarusijoje, Rusijos imperija – 1985 m. kovo 28 d. Prancūzijoje) – žymus Baltarusijos ir Prancūzijos XX a. modernizmo tapytojas, litvakas. Gimęs gavo **Moišos Segalo** vardą. Šis vardas vėliau buvo rusifikuotas į **Markas Zacharovičius Šagalovas** (). Dar vėliau pavardė buvo sutrumpinta.

## Biografija
1900-1905 m. mokėsi Vitebsko keturmetėje mokykloje, kurioje susipažino su savo mūza ir būsima žmona Bela Rozenfeld.
1906 m. mokėsi menų mokykloje, vėliau išsikėlė į Peterburgą, pora metų mokėsi Dailininkų rėmimo sąjungos Piešimo mokykloje. Pirmasis mokytojas buvo Jehuda Penas. 1911 m. gavo stipendiją ir išvažiavo į Paryžių. 1914 m. surengė pirmą parodą Berlyne. Tais pačiais metais nusprendė grįžti į Vitebską. 1915 m. vedė Belą Rozenfeld ir išvažiavo į Peterburgą, kur pradėjo dirbti kariniame – pramoniniame komitete.
1917 m. vėl grįžo į Vitebską, o 1920 m. persikėlė į Maskvą. 1922 m. kartu su šeima išvažiavo pirmiausia į Lietuvą (tais metais Kaune jis surengė parodą), o vėliau į Vokietiją). 1923 m. persikėlė į Paryžių. 1937 m. gavo Prancūzijos pilietybę. Dėl nacių okupacijos 1941 m. persikėlė į JAV. Šioje šalyje mirė žmona Bela. Po Antrojo pasaulinio karo, 1947 m., Markas Šagalas grįžo į Prancūziją. Čia jis sutiko, o vėliau (1952 m.) vedė Valentiną Brodskają. 1973 m. buvo pakviestas į SSRS, kur Tretjekovo galerijoje surengė savo kūrinių parodą.
Šį menininką buvo sunku priskirti vienai meno srovei, jam įtakos darė kelios meno srovės.

Tapytojas mirė 1985 m. kovo 28 d. Prancūzijoje.

## Šaltiniai
Aukaimis

**Aukaimis**, **Aukė** – žemaičių pilis, kronikininkų minima nuo XIII a. pabaigos *Awkon*, *Auken*, *Aukeyn*, *Oukaim* vardais. Manoma, kad buvusi netoli dabartinio Batakių miestelio, Tauragės rajone ant dabartinio Batakių piliakalnio. 1285 m. čia buvo sumušti kryžiuočiai, 1291 m. pilis buvo sudeginta, vėl atstatyta, 1303 ir 1304 m. kryžiuočių vėl užimta. 1329 m. visiškai sunaikinta Vokiečių ordino ir Čekijos karaliaus Jono Liuksemburgiečio jungtinių pajėgų žygio į Žemaitiją metu, kai be Aukaimio buvo užimtos ir Medvėgalio, Padievyčio-Šiauduvos, Gedimino, Gegužės pilys. Nuo šių metų, Aukaimio pilis šaltiniuose nebeminima, minimas tik Aukaimio laukas. 1345 m. ties Aukaimiu sumušta Algirdo kariuomenė. Čia esą miręs pasislėpęs paskutinis lietuvių krivis Gintautas. 1414 m. Aukaimyje iškirsta šventoji giria.

## Šaltiniai
* Lietuviškoji enciklopedija II t.- Kaunas: Spaudos Fondas, 1934.- p.&nbsp;155.

## Nuorodos
*
Auksavilnis avinas

**Auksavilnis avinas** (*Chrysomallos*) graikų mitologijoje – būtybė, kurią dievas Hermis suteikė minijų karaliaus Atamo ir deivės Nefelės vaikams Friksui ir Helei (Hellai) gelbėtis nuo pamotės Ino persekiojimo. Beplaukiant juo į Kolchidę, Helė nuskendo (dabar – Helespontas). Išsigelbėjęs Friksas aviną paaukojęs Dzeusui, o jo vilną atidavė Kolchidės karaliui Ajetui, kuris ją pakabino dievo Arėjo giraitėje ir jai saugoti pristatė drakoną. Ajeto duktės Medėjos padedamas Jasonas vilną pagrobė.

## Šaltiniai
* Lietuviškoji enciklopedija II t.- Kaunas: Spaudos Fondas, 1934.- p.165-6.
Apskritalapė saulašarė

**Apskritalapė saulašarė** (*Drosera rotundifolia*) – saulašarinių (*Droseraceae*) šeimos, saulašarių genties vabzdžiaėdis augalas.

Daugiametis, 10-25 cm aukščio žolinis augalas. Lapai prisiglaudę prie žemės, sutelkti skrotelėje. Lapalakštis apskritas arba ovalinis, jo viršutinė pusė padengta liaukiniais plaukeliais. Žiedstiebiai 1-3, belapiai, ploni. Žiedai maži, sukrauti kekiškame žiedyne, vainiklapiai balti. Vaisius – pailga, lygi dėžutė. Sėklos iki 1,5 mm ilgio, verpstiškos, rudos.

Žydi liepos-rugpjūčio mėn. Sėklos subręsta rugpjūčio – rugsėjo mėn. Dauginasi sėklomis. Auga durpynuose, užpelkėjusiose pievose, kimininėse pelkėse.

Auga neturtingame maisto medžiagomis substrate. Augalas azotinių medžiagų gauna iš įvairių vabzdžių, kuriuos suvirškina. Ant lapo nutūpęs smulkus vabzdys sudirgina liaukingus plaukelius, kurie užsilenkia ir apgaubia vabzdį. Po to liaukutės išskiria į pepsiną panašų fermentą, kuris per vieną ar kelias dienas suvirškina vabzdį. Po to liaukiniai plaukeliai vėl išsitiesia ir laukia naujos aukos.

Paplitusi Šiaurės Europoje, Šiaurės Amerikoje, Japonijoje, sutinkama ir Naujoje Gvinėjoje.

## Vaistinė žaliava
Vaistams vartojama visa antžeminė dalis. Ji pjaunama saulašarėms žydint. Žaliavoje yra 4,4 % cukrų, 1,5 % tanino, 5 % mineralinių medžiagų (silicio, geležies, magnio, fosforo, natrio, kalcio, mangano), gleivių, rauginių medžiagų, pigmentų, 0,1-1,0 % naftochinonų, drozerono ir plumbagino, askorbino rūgšties, organinių rūgščių (citrinos, vyno, gintaro, obuolių).
Aukso obuolys

**Aukso obuolys** – įvairių obuolius žinančių tautų mitologijos elementas. Tautos, kurios nežinojo obuolių, turi kitus vaisius, kurie atitinka obuolius kaip mitologijos elementą.

Aukso obuolio motyvas yra trejopos reikšmės: vaisingumo, erotinės, sakralinės.

Vaisingumo prasme aukso obuolio motyvas aptinkamas mistiškose Kadmo ir Harmonijos, Pelėjo ir Tetijos jungtuvėse bei daugelyje kitų Kaukazo, Mažosios Azijos ir Balkanų tautų mitų. Aukso obuolys minimas ir baltų bei lietuvių pasakose ir dainose, kur pati mergelė vadinama aukso obuoliu.

## Graikų mitologija
Ryškiausias aukso obuolio motyvas yra senovės graikų mituose. Juose žinomas padavimas apie aukso obuolius, augusius Hesperidžių sode, kur juos prižiūrėjo Nakties dukros Hesperidės, o medį, ant kurio augo aukso obuoliai, saugojo slibinas Ladonas. Aukso obuolius iš šio sodo pagrobė ir į Argą parvežė Heraklis, kuris užmušė juos saugojusį slibiną.

Panašaus siužeto mitų, kur aukso obuolys (saulė) kabąs kažin kokiame dangaus medyje, nuo žmonių jį saugo koks nors pavydus slibinas, o aukso obuolį išvagiąs teigiamas herojus ir atiduodąs žmonėms, yra ir kitų indoeuropiečių tautų mitologijoje.

Aukso obuolys svarbus ir Trojos karo mituose. Dzeusas davęs Pariui aukso obuolį su užrašu „gražiausiajai“, o šis atidavė jį Afroditei, nes ji buvo pažadėjusi Pariui gražiausiąją to meto moterį (Menelajo žmoną Eleną).

Aukso obuoliai minimi ir legendoje apie Atalantą, kur lenktynėse jos rankos siekęs Hipomenas naudojo aukso obuolius siekdamas atitraukti Atalantos dėmesį ir taip laimėjo lenktynes.

## Šaltiniai

* Lietuviškoji enciklopedija II t.- Kaunas: Spaudos Fondas, 1934.- p.176.
Adamantas

**Adamantas** (**adamantiumas**) ( – „nepalaužiamas, tvirtas“) graikų ir kitų tautų mitologijoje – nepaprastai tvirtas dieviškas plienas. Pirmą kartą jį paminėjo Hesiodas. Manoma, kad poetai (autoriai) turėjo omeny deimantą arba platiną.

* Graikų mitologijoje minima, kad iš šios medžiagos buvo pagaminti: Krono pjautuvas, Heraklio šalmas, Prometėjo grandinės.
* Romėnų mitologijoje minima, kad iš jo buvo pagamintos kolonos (Pragaro vartai) Tartare., parkų lentelės, Kerberio (Cerberio) grandinė 
* Skandinavų mitologijoje analogiškai Prometėjui adamanto grandinėmis požemyje sukaustytas Lokis.
* Žydų mitologijoje taip pat minimas admantas „Adamantas tvirtesnis už titnagą“ , tapatus deimantui pagal vartojimą.

## Šaltiniai
* Aleksandra Veličkienė „Antikos mitologijos žinynas“, Kaunas, „Šviesa“, 1995
Filtravimas

**Filtravimas** gali reikšti:
* Filtravimas (biologija) – mitybos būdas biologijoje;
* Filtravimas (chemija) – medžiagų atskyrimo, gryninimo būdas chemijoje;
* Filtravimas (signalų apdorojimas) – viena iš pagrindinių procedūrų signalų apdorojime.
Filtravimas (reikšmės)

Žodžio **filtravimas** reikšmės:

* filtravimas – maisto rinkimas košiant vandenyje plūduriuojančius organizmus. Taip maitinasi bedančiai banginiai, dvigeldžiai moliuskai ir kt.;
* filtravimas – medžiagų atskyrimas naudojant filtrus (chemija, vėdinimas);
* signalų filtravimas – signalų apdorojimas pašalinant ar mažinant signalų triukšmą (techninėse ir biologinėse sistemose).
Max Payne 2: The Fall of Max Payne

**Max Payne 2: The Fall of Max Payne** – veiksmo kompiuterinis žaidimas; „Max Payne“ tęsinys. Žaidimą sukūrė suomių studija „Remedy Entertainment“, o 2003 m. spalio 14 d. išleido „Rockstar Games“.

Žaidimas kritikų sutiktas daugiausia teigiamai, nusivilta tik trumpoka žaidimo pasakojimo istorija. Nepaisant palankaus įvertinimo, žaidimo pardavimai nesusiklostė labai sėkmingai; „Rockstar Games“ motininė įmonė „Take-Two Interactive“ netgi nurodė „Max Payne 2“ pardavimus kaip priežastį, dėl kurios ši 2004 m. patyrė finansinių sunkumų.

## Išnašos

## Nuorodos
*
Aukso Krantas (reikšmės)

**Aukso Krantas** gali reikšti:

* Gold Koustas () – miestas Australijoje, pietryčių Kvinslande;
* Aukso Krantas – istorinis regionas Vakarų Afrikoje, apėmęs pietinę Ganą ir pietrytinį Dramblio kaulo krantą;
* Visa eilė kolonijų, kurias steigė skirtingos Europos valstybės Aukso kranto regione:
** Britų Aukso krantas – buvusi Britų kolonija (1821–1957 m.) vakarų Afrikoje;
** Brandenburgo Aukso Krantas – buvusi Brandenburgo kolonija;
** Danijos Aukso Krantas – buvusi Danijos kolonija;
** Nyderlandų Aukso Krantas – buvusi Olandijos kolonija;
** Švedijos Aukso Krantas – buvusi Švedijos kolonija;
** Portugalijos Aukso Krantas – buvusi Portugalijos kolonija.
Buenos Airių kvartalai

**[[Buenos Airės|Buenos Airių]] miestas** padalintas į 48 kvartalus (*barrios*). Kvartalai yra grupuojami į komunas (*comunas*), kurių reikšmė daugiau administracinė.

## Kvartalų sąrašas
Skliaustuose pateiktas gyentojų skaičius (tūkst., 2001 m.)

# Agronomija (35)
# Almagras (139)
# Balvanera (152)
# Barakas (77)
# Belgranas (139)
# Boedas (49)
# Kabaljitas (183)
# Čakarita (27)
# Koglanas (19)
# Kolechjalesas (57)
# Konstitusjonas (46)
# Floresas (150)
# Floresta (39)
# La Boka (46)
# La Paternalis (20)
# Linjersas (44)
# Mataderosas (65)
# Monte Kastras (35)
# Montseratas (44)
# Nueva Pompėja (63)
# Nunjesas (53)
# Palermas (252)
# Parke Aveljaneda (54)
# Parke Čakabukas (39)
# Parke Časas (2001 m. buvo įtrauktas į Agronomiją, todėl duomenų nėra)
# Parke Patrisjos (41)
# Puerto Maderas (<1)
# Rekoleta (189)
# Retiras (45)
# Savedra (52)
# San Kristobalis (50)
# San Nikolasas (33)
# San Telmas (26)
# Veles Sarsfildas (36)
# Versaljesas (14)
# Vilja Krespas (90)
# Vilja del Parkė (59)
# Vilja Devotas (71)
# Vilja Luganas (114)
# Vilja Luras (33)
# Vilja Mitrė (36)
# Vilja Ortusaras (23)
# Vilja Puejredonas (40)
# Vilja Realis (14)
# Vilja Riačuelas (15)
# Vilja Santa Rita (34)
# Vilja Soldatis (41)
# Vilja Urkisa (89)

## Komunos

Buenos Airių komunos žymomos *c* raide ir skaičiumi: c1, c2, c3 ir t. t.

* c1 – Puerto Maderas, San Nikolasas, Retiras, Montseratas, San Telmas ir Konstitusjonas
* c2 – Rekoleta
* c3 – Balvanera ir San Kristobalis
* c4 – La Boka, Barakas, Parke Patrisjos ir Nueva Pompėja
* c5 – Almagras ir Boedas
* c6 – Kabaljitas
* c7 – Floresas ir Parke Čakabukas
* c8 – Vilja Soldatis, Vilja Luganas ir Vilja Riačuelas
* c9 – Parke Aveljaneda, Mataderosas ir Linjersas
* c10 – Vilja Luras, Veles Sarsfildas, Floresta, Monte Kastras, Vilja Realis ir Versaljesas
* c11 – Vilja Devotas, Vilja del Parkė, Vilja Santa Rita ir Vilja Cheneral Mitrė
* c12 – Vilja Puejredonas, Vilja Urkisa, Koglanas ir Savedra
* c13 – Nunjesas, Belgranas ir Kolechjalesas
* c14 – Palermas
* c15 – Vilja Ortusaras, Čakarita, Vilja Krespas, La Paternalis ir Agronomija

## Nuorodos
* Kvartalų žemėlapis
Antrimo grafystė

**Antrimo grafystė** (, ) – viena iš šešių Šiaurės Airijos grafysčių. Tai devinta pagal dydį ir antra pagal gyventojų skaičių (po Dublino grafystės) visos salos grafystė. Įsikūrusi Airijos salos šiaurės rytuose, Alsterio provincijoje. Į grafystės teritoriją įeina Ratlino sala.
Shunsuke Kikuchi

**Šunsukė Kikučis** (, 1931 m. lapkričio 1 d. – 2021 m. balandžio 24 d.) – japonų kompozitorius, sukūręs daug muzikos televizijos serialams, animė ir kitų žanrų filmams.

## Biografija ir kūryba
Kikučis gimė Hirosakio mieste Aomorio prefektūroje. Baigė Nihon universiteto menų koledžą. Kaip kompozitorius debiutavo 1961 m., sukūręs muziką filmui *Aštuntasis priešas*. 1979 m. sukūrė titulinę populiaraus animacinio serialo vaikams *Doraemon* dainą. Per savo kūrybinę karjerą prisidėjo prie daugybės kitų animacinių serialų bei filmų muzikos kūrimo.

## Rinktiniai darbai
Filmai bei serialai, kurių muziką yra sukūręs Kikučis:

* Kamen Rider
* G-Men '75
* Casshan
* Babel II
* La Seine no Hoshi
* Getter Robo and Getter Robo G
* Daimos
* Gaiking
* Gamera: Super Monster
* Gamera vs. Guiron
* Gamera vs. Jiger
* Gamera vs. Zigra
* Grendizer
* Doraemon
* Q-tarō (Fusako Amachi serijos)
* Kiteretsu Daihyakka
* Highschool! Kimen – gumi
* Dr. Slump Arare – chan
* Dragon Ball, Dragon Ball Z
* Kamen Rider
* Jumborg Ace
* Robotto Keiji
* Tōyama no Kin – san (su Ryōtarō Sugi)
* Abarenbo Shogun
* Tenchi in Tokyo
* Chōshichirō Edo Nikki
* Ronin of the Wilderness
* Yojimbo of the Wilderness
* Kure Kure Takora

## Šaltiniai
Vincentas Borisevičius

**Vincentas Borisevičius** (1887 m. lapkričio 23 d. Bebrininkuose, Paežerių valsčiuje, Vilkaviškio apskrityje – 1946 m. lapkričio 18 d. Vilniuje) – Lietuvos vyskupas, kankinys, Dievo tarnas.

## Biografija

V. Borisevičius gimė ūkininkų Augustino ir jo žmonos Marijos Rugieniūtės Borisevičių šeimoje, turėjusioje 15 vaikų ir 40 ha žemės. Tėvas Augustinas mirė 1917 m., o motina Marija – 1902 m. Abu po mirties palaidoti Šunskų kapinėse. 

1903 m. įstojo, o 1909 m. baigė Seinų kunigų seminariją. Baigęs studijas išsiųstas tęsti mokslus į Fribūro universitetą Šveicarijoje. 1910 m. gavo licensiato laipsnį, įšventintas į kunigus. Grįžęs į Lietuvą paskirtas dirbti Kalvarijos parapijos vikaru. Pirmojo pasaulinio karo metais buvo priverstas pasitraukti į Rusiją, išeivijoje dirbo pastoracinį darbą su kitais lietuvių pabėgėliais.

1918 m. grįžo į Lietuvą ir iškart paskirtas Marijampolės gimnazijos kapelionu. 1922–1926 m. Seinų kunigų seminarijos profesorius, dėstė moralinę ir pastoralinę teologiją. 1926 m. atvyko į Telšius, o 1927 m. įsteigus Telšių kunigų seminariją, tapo jos rektoriumi.

1940 m. įšventintas vyskupu. Sovietams okupavus Lietuvą pasisakė prieš bažnyčios persekiojimą. 1946 m. suimtas, kalintas ir kankintas, galiausiai nuteistas mirti. 1946 m. lapkričio 18 d. sušaudytas ir užkastas Tuskulėnuose. 1999 m. rugsėjo mėn. vyskupo palaikai surasti ir perkelti į Telšių katedros kriptą.


BZN Telsiai church 1 grave front bishops Staugaitis Borisevicius Ramanauskas.jpg|Kapas Telšiuose
Kazlų Rūda. Kryžius V. Borisevičiui.JPG|Atminimo kryžius Kazlų Rūdoje
Lenta, Borisevičius. Ilguvos klebonija.JPG|Atminimo lenta Ilguvoje


## Šaltiniai

## Nuorodos

* Lietuvos vaikų šventumo garsas (sventumogarsas.lt) / Vyskupas kankinys Vincentas Borisevičius
François Viète

**Fransua Vijetas** (, ; 1540–1603 m.) – prancūzų matematikas. 1591 m. sudarė algebros raidinę simboliką, sukūrė bendrą antro, trečio ir ketvirto laipsnio lygčių sprendimo metodą, sudarė lygties koeficientų ir šaknų sąryšių formules. Sukūrė algebrinių lygčių apytikslio sprendimo metodą. Sudarė plokščiojo ir sferinio trikampio formulių, funkcijas cos nx ir sin nx išreiškė laipsninėmis eilutėmis, pradėjo tirti begalines sandaugas. Sukūrė Vijeto teoremą – kvadratinių lygčių sprendimo būdą netaikant diskriminanto.

## Veikla
Fransua Vijetas buvo teisininkas, tačiau laisvalaikį skyrė matematikai. Savo karjeros pradžioje Vijetas buvo parlamento patarėjas Bretanėje, vėliau tapo Henriko III ir Henriko IV karališkuoju patarėju. Čia kartu su savo kitomis užduotimis Vijetas demonstravo sugebėjimus iššifruoti sudėtingas slaptas žinutes.

## Vijeto formulė
1593 m. Fransua Vijetas, remdamasis geometriniais svarstymais ir puikiai įvaldytais trigonometriniais skaičiavimais, atrado pirmąją matematikos istorijoje begalinę sandaugą, kuria apskaičiuojama skaičiaus π vertė. Ji vadinama Vijeto formule:

:\pi= 2\times\frac{2}{\sqrt{2}}\times
\frac{2}{\sqrt{2+\sqrt{2}}}\times
\frac{2}{\sqrt{2+\sqrt{2+\sqrt{2}}}}\times\frac{2}{\sqrt{2+\sqrt{2+\sqrt{2+\sqrt{2}}}}}\times\cdots

## Šaltiniai
Teseraktas

**Teseraktas** – keturmatė geometrinė figūra, sudaryta iš 8 kubų, 24 kvadratų, 32 briaunų, 16 viršūnių. Tai keturmatis kubo analogas.

Kadangi kvadratas sudarytas iš statmenų atkarpų, o kubas – iš statmenų kvadratų, samprotavimas išplečiamas iki ketvirtojo matmens: teseraktas yra sudarytas iš statmenų kubų. Tai įmanoma tik tuo atveju, jei egzistuoja ketvirtasis matmuo, kuris yra statmenas tuo pačiu metu kitiems trims. 

Teserakto Oilerio charakteristika yra 16-32+24-8=0. 

Žodį „tesseraktas“ () išvedė Charlesas Howardas Hinto iš graikų kalbos žodžio „τέσσερεις ακτινες“ („keturi spinduliai“). Pirmą kartą jis jį panaudojo 1888 m. savo knygoje „A New Era of Thought“.

## Išnašos
Žieduotosios papūgos

**Žieduotosios papūgos** (*Psittacula*) – papūginių (*Psittacidae*) šeimos paukščių gentis.

## Išvaizda
Tai labai gražios ir grakščios vidutinio dydžio papūgos. Kūno ilgis iki 42 cm, sparnų ilgis 16 cm. Uodega ilga. Snapas apskritos formos, stambus. Plunksnų danga žalia, aplink kaklą yra vėrinį, kaklaraištį ar žiedą primenanti juosta. Sparnai ilgi ir smailūs. Patinų ir patelių spalva skiriasi. Jauniklių spalva kaip patelės. Po trejų metų jaunikliai subręsta ir jų spalva tampa kaip suaugusių paukščių. Kojos silpnos ir trumpos. Vaikščiodamos ant žemės arba laipiodamos šakomis daugiau naudoja snapą kaip atramą.

## Paplitimas
Paplitusios Pietų Azijoje ir Rytų Afrikoje.

## Gyvenimo būdas
Gyvena pulkais miškingose vietose. Anksti ryte ir vakare skrenda maitintis, o po to būriuojasi prie vandens telkinių. Pasimaitinusios ilsisi tupėdamos tankmėje ant medžių galūnių.

Maitinasi laukinių ir kultūrinių augalų sėklomis ir vaisiais.

## Laikymas
Tai populiarūs paukščiai tarp paukščių mylėtojų. Lengvai perneša kambario sąlygas, greitai pripranta prie žmogaus. Nelaisvėje gyvena ilgai. Gali greitai išmokti pamėgdžioti atskirus žodžius ar net frazes. Vienintelis trūkumas – aštrus ir nemalonus balsas. Jos būna gana rėksnios, bet nuo šito galima atpratinti.

## Rūšys
Gentyje yra 12-16 rūšių:
* Aleksandro žieduotoji papūga (*Psittacula eupatria*)
* Himalajinė žieduotoji papūga (*Psittacula himalayana*)
* Javinė žieduotoji papūga (*Psittacula alexandri*)
* Ilgauodegė žieduotoji papūga (*Psittacula longicauda*)
* Kininė žieduotoji papūga (*Psittacula derbiana*)
* Kramerio žieduotoji papūga (*Psittacula krameri*)
* Malabarinė žieduotoji papūga (*Psittacula columboides*)
* Nikobarinė žieduotoji papūga (*Psittacula caniceps*)
* Pilkagalvė žieduotoji papūga (*Psittacula finschii*)
* † Pilkoji žieduotoji papūga (*Psittacula bensoni*)
* *[[Psittacula eques]]*
** † *[[Psittacula eques eques]]* išnykusi
* † *[[Psittacula exsul]]* išnykusi
* † *[[Psittacula wardi]]* išnykusi
* Rožinė žieduotoji papūga (*Psittacula roseata*)
* Smaragdinė žieduotoji papūga (*Psittacula calthropae*)
* Violetinė žieduotoji papūga (*Psittacula cyanocephala*)


Image:Derbyan Parakeet, Psittacula derbiana Pengo.jpg| Kininė žieduotoji papūga (*Psittacula derbiana*) 

Image:Alexandrie parakeet on tree.JPG| Aleksandro žieduotoji papūga (*Psittacula eupatria*)
Rozelos

**Rozelos** (*Platycercus*) – papūginių (*Psittacidae*) šeimos paukščių gentis.

## Išvaizda
Kūnas vidutinio dydžio, 25-35 cm ilgio. Uodega plati. Antsnapyje, netoli jo galo, yra duobutė, ant skruostų – didelė geltona, balta ar mėlyna dėmė.

## Paplitimas
Paplitusios Australijoje.

## Gyvenimo būdas
Apsigyvena soduose ir retuose miškuose. Maitinasi žolių ir kultūrinių augalų sėklomis, taip pat vabzdžiais ir įvairiais vaisiais. Prisitaikiusios vaikščioti žemė, vikriai bėgioja tarp žolinės augmenijos.

Patelė deda 4-6 kiaušinius. Maždaug po trijų savaičių išsirita jaunikliai, o dar po 30 dienų palieka lizdą.

## Laikymas
Tai labai gražios papūgos, kurios ypač populiarios paukščių mylėtojų tarpe. Jas galima išmokyti kalbėti įvairius žodžius.

## Rūšys
Gentyje yra 5-6 rūšys:
* Geltonpilvė rozela (*Platycercus caledonicus*) 
* Geltonskruostė rozela (*Platycercus icterotis*)
* Juodagalvė rozela (*Platycercus venustus*)  
* Paprastoji rozela (*Platycercus eximius*) 
* Raudonoji rozela (*Platycercus elegans*) 
* Šviesiagalvė rozela (*Platycercus adscitus*)
Žemės menas

**Žemės menas** yra XX a. 7-ame dešimtmetyje atsiradusi postmodernizmo meno srovė. Tai tarsi menininko dialogas su gamta, naujas požiūris į ją. Kuriant žemės meną, ugdomas žmogaus ekologinis sąmoningumas. Žmogus verčiamas įsižiūrėti, įsiklausyti į gamtą, pasijusti jos dalimi, ja grožėtis, puoselėti ir globoti. Žemės meno (kaip proceso ir meno) pavyzdžiai, žinomi ir fotografijų ir aprašymų, žiūrovo savimonėje įgaudavo ne teik materialų būvį. Dažnai šiems pavyzdžiams reikia daug erdvės, atstumų, natūralių medžiagų, ir jie fiksuojami daugiausia iš lėktuvo.

## Kūriniai
R. Smitsono sukurtas „Spiralinis molas“; anglas E. Goldsvortis kūrė iš uogų, žiedų, lapų, žiemą – iš sniego. Bulgaras K. Javačekas viską vinioja į audeklus ir virves: medžius pastatus, pakrantę, salas, tiltą, žmogų ir kt. Jo projektai erzindavo visuomenę, bet tai yra jo darbo esmė – irracionalumas, abejojimas vertybėmis.
Spalvingosios papūgos

**Spalvingosios papūgos** (*Polytelis*) – papūginių (*Psittacidae*) šeimos paukščių gentis.

## Išvaizda
Tai geros skrajūnės. Jų uodega žymiai ilgesnė nei sparnai. Vidurinės vairuojamosios plunksnos ilgesnės už kraštines ir į galą susiaurėja. Snapas raudonas.

## Paplitimas
Paplitusios Australijoje.

## Gyvenimo būdas
Gyvena stepėse ir savanose. Maitinasi įvairių krūmų ir žolių sėklomis.

## Rūšys
Gentyje 3 rūšys:
* Sveinsono spalvingoji papūga (*Polytelis swainsonii*) 
* Kalninė spalvingoji papūga (*Polytelis anthopeplus*) 
* Aleksandros spalvingoji papūga (*Polytelis alexandrae*)
Raudonuodegės papūgos

**Raudonuodegės papūgos** (*Pyrrhura*) – papūginių (*Psittacidae*) šeimos paukščių gentis.

## Rūšys
Genčiai priklauso 24 rūšys:
*Baltakrūtė raudonuodegė papūga (*Pyrrhura albipectus*) 
*Baltausė raudonuodegė papūga (*Pyrrhura leucotis*) 
*Bolivinė raudonuodegė papūga (*Pyrrhura devillei*) 
*Rudausė raudonuodegė papūga (*Pyrrhura frontalis*) 
*Geltonšonė raudonuodegė papūga (*Pyrrhura hypoxantha*) 
*Geltonsparnė raudonuodegė papūga (*Pyrrhura hoffmanni*) 
*Perlinė raudonuodegė papūga (*Pyrrhura perlata*) 
*Žaliaskruostė raudonuodegė papūga (*Pyrrhura molinae*) 
*Kolumbinė raudonuodegė papūga (*Pyrrhura viridicata*) 
*Raudonpilvė raudonuodegė papūga (*Pyrrhura rhodogaster*) 
*Raudongalvė raudonuodegė papūga (*Pyrrhura rhodocephala*) 
*Raudonpetė raudonuodegė papūga (*Pyrrhura egregia*) 
*Raudonausė raudonuodegė papūga (*Pyrrhura hoematotis*) 
*Puošnioji raudonuodegė papūga (*Pyrrhura calliptera*) 
*Mėlynskruostė raudonuodegė papūga (*Pyrrhura cruentata*) 
*Mėlynkaktė raudonuodegė papūga (*Pyrrhura picta*) 
*Uolinė raudonuodegė papūga (*Pyrrhura rupicola*) 
**[[Pyrrhura orcesi]]* 
*Juodauodegė papūga (*Pyrrhura melanura*) 

## Šaltiniai
Agaporniai

**Agaporniai** (*Agapornis*) – papūginių (*Psittacidae*) šeimos paukščių gentis.

## Išvaizda
Tai nedidelės papūgėlės, kurių kūnas 16-17, sparnai – 10, o uodega – 5 cm ilgio; svoris – 40-60 g. Galva didelė. Vyraujanti plunksnų danga žalios spalvos, bet atskiros kūno dalys – antuodegis, krūtinė, galva, kaklas ir gurklys – rožinės, raudonos, mėlynos, geltonos ir kitokių spalvų. Snapas storas, labai riestas ir stiprus; žmogų gali stipriai sužeisti. Vienų rūšių snapas ryškiai raudonas, kitų – geltonas, šiaudų spalvos. Uodega trumpa ir suapvalinta. Kojos taip pat trumpos, bet gerai bėgioja ir laipioja medžiais. Apie akis ryškus baltas žiedas.

## Paplitimas
Paplitusios Afrikoje ir Madagaskare.

## Gyvenimo būdas
Apsigyvena tropiniuose ir subtropiniuose miškuose. Taip pat yra stepinių ir kalninių rūšių. Gyvena pulkais. Labai gerai ir vikriai skraido. Naktį praleidžia medžiuose. Kartais pešasi su kitais pulkais, atlėkusiais į jau užimtus medžius.

Lizdą krauna medžių uoksuose, kuriuose iškloja tik dugną. Lizdui naudoja žoles, įvairių medžių šakeles ir žievės gabaliukus. Vienos rūšys statybinę medžiagą parsineša snapu, kitos pasikišusios po sparnų ar po krūtinės plunksnomis. Dėtyje 4-8 kiaušiniai. Peri patelė. Jaunikliai išsrita po 3-3,5 savaičių, po 42-56 dienų jie lizdą palieka, tačiau tėvai ir toliau jais rūpinasi bei maitina. 

Šios papūgos sudaro labai glaudžias poras. Patinas ir patelė daug laiko praleidžia kartu ir dažnai valo vienas kitam plunksnas.

## Rūšys
Gentyje yra 6-9 rūšys:
* *[[Agapornis personata]]* 
* *[[Agapornis swinderniana]]*
* Fišerio agapornis (*Agapornis fischeri*)
* Juodaskruostis agapornis (*Agapornis nigrigenis*) 
* Juodasparnis agapornis (*Agapornis taranta*) 
* Pilkagalvis agapornis (*Agapornis canus*) 
* Raudonveidis agapornis (*Agapornis pullarius*) 
* Rausvagalvis agapornis (*Agapornis lilianae*) 
* Rausvaveidis agapornis (*Agapornis roseicollis*) 


Image:Showing wing.JPG|Fišerio agapornis (*Agapornis fischeri*)
Image:Agapornis_fischeri_-pet-6a.jpg|*[[Agapornis personata]]* 
Image:Pingulovebird.jpg|Rausvaveidis agapornis (*Agapornis roseicollis*) 
Image:Stavenn Agapornis swindernianus 00.jpg|*[[Agapornis swinderniana]]*
Raudonsturplės papūgos

**Raudonsturplės papūgos** (*Pionus*) – papūginių (*Psittacidae*) šeimos paukščių gentis.

## Išvaizda
Šios papūgos šiek tiek panašios į amazones, bet mažesnės. Būdingiausias genties požymis – tiesi uodega, kuri yra per pusę sparno ilgio (sparnai uodegos galo nesiekia). Pauodegis raudonas.

## Paplitimas
Paplitusios Pietų ir Centrinėje Amerikoje.

## Gyvenimo būdas
Gyvena drėgnuose tropiniuose lygumų miškuose ir kalnuose iki 2 km virš jūros lygio. Laikosi nedidelėmis grupėmis ar pulkais. Kartais užskrenda į grūdinių kultūrų plantacijas. Nuo jų ypač nukenčia kukurūzai. Minta įvairių tropinių augalų vaisiais ir sėklomis. Daugelio rūšių balsas labai šaižus. Žmonių kalbą pamėgdžioja retai.

Dėtyje būna iki 4 kiaušinių. Peri 24 dienas. Iš pradžių jauniklius apie 10-15 dienų maitina tik patelė, kuriai maistą atneša patinas. Vėliau jauniklių maitinimu rūpinasi ir patinas. Po 63-68 dienų jaunikliai iš lizdo iškrenda.

## Rūšys
Gentyje 7-8 rūšys:
* Baltavainikė raudonsturplė papūga (*Pionus senilis*)
* Bronzinė raudonsturplė papūga (*Pionus chalcopterus*)
* Judrioji raudonsturplė papūga (*Pionus tumultuosus*)
* Maksimiliano raudonsturplė papūga (*Pionus maximiliani*)
* Mėlyngalvė raudonsturplė papūga (*Pionus menstruus*)
* Raudonsnapė raudonsturplė papūga (*Pionus sordidus*)
* Tamsioji raudonsturplė papūga (*Pionus fuscus*)
Giovanni Paolo Panini

**Džiovanis Paolo Paninis** (arba **Paninis**, *Giovanni Paolo Pannini*, 1691 m. birželio 17 d. – 1765 m. Spalio 21 d.) – italų tapytojas ir architektas, geriausiai žinomas kaip vedutistas (veduta – dailės kūrinys, detaliai vaizduojantis miestą, jo fragmentą arba atskirus pastatus).

Lietuvos dailės muziejus turi Paninio paveikslų, kapričes „Senovės Romos griuvėsiai su triumfo arka“ ir „Senovės Romos griuvėsiais su Centijaus piramide“.

## Biografija
Iš pradžių Paninis mokėsi scenos dizaino savo gimtajame Pjačenzos mieste. 1711 m. persikėlė į Romą, kur kartu su Benedetto Luti studijavo piešimą. Kaip tapytojas, Paninis labiausiai žinomas už Romos vaizdus, kuriuose didžiausią dėmesį skyrė istorinėms miesto vietovėms.

Vėliau pats dėstė *Accademia di San Luca* ir *Académie de France* meno akademijose. Paninis turėjo didelės įtakos Jean-Honoré Fragonard, Antonio Joli, Canaletto ir Bernardo Bellotto kūrybai.

Mirė 1765 m. spalio 21 d. Romoje.

## Darbai
Žinomiausi Paninio darbai – Panteono interjeras Romoje bei Romos vedutos, vaizduojančios griuvėsius. Jo darbai pilni įmantraus ir dažnai netikroviško puošnumo.

## Išnašos

## Nuorodos

* Paninio darbų galerija
Paninis

**Paninis** () – apie VI a. pr. m. e. gyvenęs indų mokslininkas, sunorminęs sanskrito gramatiką. Gimė Puškalavatyje, Gandharos karalystėje. Apie jo gyvenimą praktiškai nežinoma nieko, „Pančatantroje“ minima, kad Paninis buvo užmuštas liūto.

Svarbiausias Paninio kūrinys – **„[[Aštadhjaja]]“** ( – „aštuonios dalys“), kur surašyta sanskrito gramatika ir morfologija. Nors pats Paninis mini rėmęsis ankstyvesniais darbais (Unadisutra, Dhatupatha ir Ganapatha), jo gramatika laikoma esminiu darbu, skiriančiu vedų kalbą ir klasikinį sanskritą. Be to, „Aštadhjaja“ lingvistiniu požiūriu buvo pats pažangiausias darbas, panašūs lingvistiniai grupavimo metodai Europoje atsirado tik XX a. Gramatika po Paninio tapo vienu esminių hinduizmo mokslų, o „Aštadhjaja“ ir jos aiškinimai iki XXI a. tebėra vienas svarbiausių klasikinio išsilavinimo Indijoje pagrindų. XX a. Europoje plėtojantis struktūrinei kalbotyrai ir semiotikai Paninis buvo imtas laikyti formaliųjų gramatikos modelių, tarp jų formaliosios logikos, generatyvinės gramatikos ir matematinės kalbotyros, pirmtaku.

## Šaltiniai
Adranas

:: *Apie miestą Italijoje žr. [[Adranas (miestas)]]*.

**Adranas** () graikų mitologijoje – dievas, garbintas Sicilijoje. Atliko panašias funkcijas kaip Dzeusas ir Hefaistas, buvo manoma, kad jis gyvena po Etnos ugnikalniu. Pagal Elianą apie tūkstantį šventų šunų buvo laikoma šalia šio dievo šventyklos jo vardo mieste Adrane netoli Etnos kalno. Adranas su nimfa Talija buvo palikų tėvas.
 
## Šaltiniai
Agronomija (Buenos Airės)

**Agronomija** (isp. *Agronomía*) – kvartalas centrinėje Argentinos sostinės Buenos Airių dalyje. Kvartalo pavadinimas kilo nuo Buenos Airių universiteto agronomijos fakulteto, įsikūrusio šiame kvartale. Kvartalas apribotas San Martino, Kampanos, *Salvador María del Carril, Constituyentes* ir *Chorroarín* aveniu.
Almagras

**Almagras** () – kvartalas centrinėje Argentinos sostinės Buenos Airių dalyje. Kvartalas apribotas La Platos, Rio de Žaneiro gatvių, Nepriklausomybės aveniu, *Sánchez de Bustamante, Sánchez de Loria* ir *Gallo* gatvių bei *Córdoba/Estado de Israel* aveniu. Tai tankiai gyvenimas, komercinis Buenos Airių kvartalas.
Baltapilvės papūgos

**Baltapilvės papūgos** (*Pionites*) – papūginių (*Psittacidae*) šeimos paukščių gentis, kurioje yra dvi rūšys.

## Išvaizda
Kūnas nedidelis, kresnas, uodega trumpa ir suapvalinta. Pilvo ir krūtinės plunksnos baltos. Antsnapis ir posnapis gana stambūs ir ryškiai suapvalinti.

## Paplitimas
Paplitusios Amazonijoje, rausvagalvės pietuose, o juodagalvės šiaurėje.

## Gyvenimo būdas
Gyvena tankiuose tropiniuose miškuose. Maitinasi įvairių augalų vaisiais ir sėklomis. Kartais lesa ryžius, todėl gali pakenkti jų pasėliams. Didžiąją dalį gyvenimo praleidžia medžių lapijoje. Dažniausiai stebimos poromis arba nedidelėmis grupėmis.

## Rūšys
Gentyje 2 rūšys:
* Rausvagalvė baltapilvė papūga (*Pionites leucogaster*). Rūšyje yra trys porūšiai.
* Juodagalvė baltapilvė papūga (*Pionites melanocephalus*). Rūšyje yra du porūšiai.
Balvanera

**Balvanera** () – kvartalas centrinėje Argentinos sostinės Buenos Airių dalyje. Pavadinimas kilo nuo *Nuestra Señora de Balvanera* bažnyčios. Taip pat dažnai vadinamas **Onse** (*Once*), pagal *Plaza Once de Setiembre* (Rugsėjo 11-osios aikštė).

Kvartalas apribotas Nepriklausomybės, Entre Rioso, Kaljao, Kordobos, *Gallo, Díaz Vélez, Sánchez de Bustamante* ir *Sánchez de Loria* aveniu. Tai svarbus kultūrinis ir administracinis Buenos Airių kvartalas. Jame įsikūręs šalies Kongresas.
Barakas (Buenos Airės)

**Barakas** () – kvartalas pietrytinėje Argentinos sostinės Buenos Airių dalyje.

Rajonas išsidėstęs tarp Belgrano geležinkelio, Riačuelo upės, *Regimiento de Patricios, Defensa, Caseros, Vélez Sársfield, Amancio Alcorta, Lafayette* ir *Lavardén* gatvių. Rajono pavadinimas kilo nuo žodžio *barraca*, reiškiančio laikiną namą, pašiūrę. 

Ilgą laiką Barakas buvo skurdus imigrantų iš Italijos kvartalas.
Kaboklės

**Kaboklės** (*Loriculus*) – papūginių (*Psittacidae*) šeimos paukščių gentis. Joms būdingas paukščiams neįprastas sugebėjimas miegoti (ar beveik miegoti) pakibus žemyn galva.

## Išvaizda
Kūnas nuo 10 iki 16 cm ilgio. Plunksnų danga tanki ir šiurkšti. Vyraujanti yra žalia spalva, galva su raudonomis ir mėlynomis dėmėmis. Antuodegis visada raudonos spalvos. Uodega trumpa, tiesiai nukirsta. Jos ilgis lygus sparno ilgiui ar šiek tiek mažesnis. Kojos stiprios, trumpos. Snapas silpnas, ilgas, iš šonų suspaustas.

## Paplitimas
Paplitusios Sundos salose, Filipinuose, Bismarko archipalage, Indijoje, Naujojoje Gvinėjoje.

## Gyvenimo būdas
Gyvena tropiniuose miškuose dideliais pulkais. Taip pavadintos dėl to, kad ilsisi ir miega ant medžių šakų kabėdamos žemyn galva, panašiai kaip šikšnosparniai. Išgąsdintos išskečia kojų pirštus ir krenta žemyn, išskleidžia sparnus ir nuskrenda. Visa tai padeda geriau pabėgti nuo netikėto pavojaus. Gerai landžioja po šakas.

Maitinasi uogomis, vaisiais, nektaru. Labai gražiai gieda. Lizdą įsirengia medžių drevėse. 

Medžiagą lizdui ruošia abu poros nariai.

## Laikymas
Sėkmingai veisiamos JAV ir Europos zoologijos soduose.

## Rūšys
Gentyje yra 9-14 rūšių:
* Bismarko kaboklė (*Loriculus tener*) 
* Filipininė kaboklė (*Loriculus philippensis*) 
* Floresinė kaboklė (*Loriculus flosculus*) 
* Geltonkaktė kaboklė (*Loriculus aurantiifrons*) 
* Javinė kaboklė (*Loriculus pusillus*) 
* *[[Loriculus camiguinensis]]* 
* Molukinė kaboklė (*Loriculus amabilis*) 
* Paprastoji kaboklė (*Loriculus galgulus*) 
* Pavasarinė kaboklė (*Loriculus vernalis*) 
* Rudakaktė kaboklė (*Loriculus stigmatus*) 
* Sanginė kaboklė (*Loriculus catamene*)
* Sulinė kaboklė (*Loriculus sclateri*)
* Šrilankinė kaboklė (*Loriculus beryllinus*)  
* Žalioji kaboklė (*Loriculus exilis*) 

## Šaltiniai
Bismarko salynas

**Bismarko salynas** () – salų grupė Ramiojo vandenyno vakaruose, Melanezijoje, į šiaurės rytus nuo Naujosios Gvinėjos. Įeina į Papua Naujosios Gvinėjos valstybės sudėtį. Plotas 49,7 tūkst. km². 314 tūkst. gyventojų (1980 m.). Svarbiausias miestas – Rabaulas (N. Britanijos saloje).

Archipelagas apima keturias provincijas, kurių svarbiausios salos yra:
* Rytų Naujosios Britanijos provincija
** Naujoji Britanija
** Jorko kunigaikščio salos
* Manuso provincija
** Admiraliteto salos su didžiausia Manuso sala
* Naujosios Airijos provincija
** Naujoji Airija
** Naujasis Hanoveris
** Feni salos
* Vakarų Naujosios Britanijos provincija
** Naujoji Britanija
** Vitu salos

Didžiosios salos horstinės (aukštis iki 2300 m), daug ugnikalnių, kurių tarpe yra ir aktyvių (Ulavunas). Dažni žemės drebėjimai. Auga drėgnieji tropiniai miškai. Tropinė žemdirbystė. Kokosų plantacijos.

## Išnašos
Belgranas (Buenos Airės)

**Belgranas** () – kvartalas šiaurinėje Argentinos sostinės Buenos Airių dalyje.

Kvartalas pavadintas Argentinos didvyrio Manuelio Belgrano garbei. Vyrauja daugiabučių namų rajonai, tačiau yra ir ramių individualių namų rajonų. Taip pat daug kavinių, restoranų, parduotuvių. Kvartale įsikūręs Belgrano universitetas. Taip pat Belgrane yra Buenos Airių kinų kvartalas.
Urvuotoji alvytė

**Urvuotoji alvytė** (*Helvella lacunosa*) – alvyčių (*Helvella*) genties grybas.

Vaisiakūniai smulkūs, rečiau vidutinio didumo. Kepurėlė 2-5 cm skersmens pilkai juoda arba beveik juoda, vidus sudarytas iš 3-4 didelių ertmių (kamerų). Kotas 3-7 cm ilgio, 1-1,5 cm storio, tuščiaviduris, briaunotas, susisukęs, netaisyklingai sustorėjęs, pilkas. Trama balta, trapi, plona.

Auga birželio-spalio mėnesiais miškuose, kartais parkuose tarp žolių. IV kategorijos. Grybautojų nerenkamas.

## Taksonomija

Pirmą kartą paminėjo škotų gamtininkas John Lightfoot 1777 m. savo veikale *Flora Scotica*, pavadinęs *Helvella mitra*.

1783 m. oficialiai rušį aprašė Švedijos botanikas Adam Afzelius. Šios rūšies specifinis epitetas yra lotyniškas būdvardis *lacunosa*, reiškiantis „su skylėmis“.

## Šaltiniai
Boedas

**Boedas** () – kvartalas pietinėje Argentinos sostinės Buenos Airių dalyje.

Kvartalas pavadintas Argentinos Nepriklausomybės akto signataro Mariano Boedo garbei. Kvartalas apribotas *Sánchez de Loria, Caseros, La Plata, Independencia* aveniu. Boedas – vienas iš tango kultūros centrų. Tai taip pat ir literatūrinis miesto centras.
Žvirblinės papūgėlės

**Žvirblinės papūgėlės** (*Forpus*) – papūginių (*Psittacidae*) šeimos paukščių gentis.

## Išvaizda
Tai labai mažos papūgos, kurių kūnas nuo 12 iki 14,5 cm ilgio. Uodega trumpa. Snapas storas. Patelės blankesnių spalvų.

## Paplitimas
Paplitusios Pietų Amerikos šiaurės vakarinėje dalyje ir Centrinėje Amerikoje.

## Rūšys
Gentyje 5-7 rūšys:
*Žaliauodegė žvirblinė papūgėlė (*Forpus passerinus*) 
*Žaliaskruostė žvirblinė papūgėlė (*Forpus xanthos*) 
*Meksikinė žvirblinė papūgėlė (*Forpus cyanopygius*) 
*Taikioji žvirblinė papūgėlė (*Forpus coelestis*) 
*Akiniuotoji žvirblinė papūgėlė (*Forpus соnspicillatus*) 
*Mėlynsparnė žvirblinė papūgėlė (*Forpus xanthopterygius*) 
*Tamsiasnapė žvirblinė papūgėlė (*Forpus sclateri*)
Adrastas

Graikų mitologijoje **Adrasto** ( – „neišvengiamasis“) vardu žinomi bent 4 personažai.

* Adrastas – Argo karalius;
* Adrastas – Gordijaus sūnus;
* Adrastas – Perkotės karalius;
* Adrastas – Euridikės tėvas.
Vekšės savivaldybė

**Vekšės savivaldybė** () – savivaldybė pietų Švedijoje, šiaurinėje Smolando dalyje, Kronobergo lene. Administracinis centras - Vekšė. Savivaldybės adresas: Kommunhuset, 4 vån, Västra Esplanaden 18, 352 31 Växjö, Sweden.

## Valdymas

Kristianstado savivaldybės atstovaujantis organas yra Savivaldybės taryba (Kommunfullmäktige), kas ketverius metus renkama iš 61 nario pagal proporcinę rinkimų sistemą. Vieną dieną renkama savivaldybės taryba, regiono taryba ir Riksdagas (parlamentas). 

Savivaldybės taryba sudaro 15 narių, atstovaujančių visoms į tarybą išrinktoms partijoms, Vykdomąjį komitetą, kuriam pavaldžios visos savivaldybės tarnybos.

## Tarybos sudėtis
2006 m. lapkričio 1 d. išrinktoje taryboje atstovaujama:
:Moderata samlingspartiet 16 narių
:Centerpartiet 6 
:Folkpartiet liberalerna 4 
:Kristdemokraterna 4 
:Socialdemokraterna 20 
:Vänsterpartiet 6 
:Miljöpartiet de gröna 3 
:Sverigedemokraterna 2

## Istorija

1919 m. įkurtos Vekšės rytų pakrantės ir Viekšio žemės komunos. 1940 m. jos sujungtos į vieną. 1952 m. komunų reforma Švedijos savivaldybių skaičių sumažino nuo 2281 iki 816. Vekšės komunoje gyvenviečių skaičius taip pat padidėjo. 1971 m. savivaldybės dar kartą sustambintos, po reformos jų liko 277. 2007 m. Kristianstado savivaldybėje buvo 14 miestų ir kaimų.

Savivaldybės herbu tapo Viekšio herbas, patvirtintas 1939 m. Sidabriniame lauke virš ežero bangų vaizduojamas stovintis Šventasis Zigfridas raudonais drabužiais, laikantis auksinę vyskupo lazdą, o kairėje rankoje auksu tviskančią bažnyčią.

## Savivaldybės gyvenvietės

Gyvenviečių gyventojų skaičius (2004 m.)
# Vekšė 55,364
# Rotnė 2,252
# Lamhultas 1,747
# Ingelstadas 1,625
# Braosas 1,579
# Gemla 1,338
# Oriudas 658
# Obiu 432
# Fiurubiu 375
# Bjernė 240
# Niobelė 234
# Tevelsosas 214
# Vederslevas 155
# Dedešio 130

## Miestai partneriai

*  Kaunas, Lietuva 
*  Šverinas, Lenkija
*  Obenras, Danija
*  Ringerikė, Norvegija
*  Hionefosas, Norvegija
*  Skagastriondas, Islandija
*  Almerė, Nyderlandai 
*  Dulutas, JAV, Minesota
*  Lankasteris, Didžioji Britanija 
*  Lojo, Suomija

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Valgomasis bobausis

**Valgomasis bobausis** (*Gyromitra esculenta*) – bobausių (*Gyromitra*) genties grybas. Dzūkiškai žinomas kaip *šmarška*, aukštaitiškai – *šmarkštas*.

Kepurėlė beformė, 5-20 cm skersmens, vingiuotai raukšlėta, tuščiavidurė, nuo šviesiai iki tamsiai, beveik juodai rudos spalvos.
Kotas pilnaviduris, senų vaisiakūnių tuščiaviduris, baltas, viršutinė dalis dažniausiai storesnė, 3-8 cm ilgio, 2-5 cm storio.
Trama malonaus kvapo ir skonio, trapi, gelsva.

Auga balandžio-gegužės mėnesiais, kartais rudenį pušynuose, eglynuose, gaisravietėse, ant senų keliukų. Ypač dažnas Lietuvos pietrytinėje dalyje.

Bobausis vartojamas maistui džiovintas ir šviežias, prieš tai tris kartus gerai apvirus (po 15–20 min.). Grybuose yra itin nuodingos medžiagos giromitrino. Apsinuodijimas šiais grybais gali būti mirtinas. Ilgiau verdant arba džiovinant toksino kiekis valgomuosiuose bobausiuose smarkiai sumažinamas, tačiau ir taip paruošti grybai, jei jų vartojama daug ar dažnai, gali sukelti apsinuodijimą.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Valgomasis bobausis gali sukelti mirtinus apsinuodijimus 
* http://www.rogersmushrooms.com/gallery/DisplayBlock~bid~5984~source~gallerychooserresult.asp