open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tomiris Turan

**Turkestano „Tomyris-Tūran“** () – Kazachstano futbolo klubas iš Turkistano. Šis straipsnis apie moterų ekipą, rungtyniavusią aukščiausioje lygoje.

Namų rungtynes žaidžia „Turkistano“ arenoje, talpinančioje 7 000 žiūrovų.

## Istorija
Klubo įkūrimo data laikoma 2021–ieji metai. 2021 m. suburta moterų komanda, rungtyniavusi aukščiausioje moterų futbolo lygoje. Klubo vadovybei pavyko į persivilioti dalį Šymkento BIIK ir „Okžeptes“ žaidėjų.

2021 m. sezone debiutantės tarp šešių dalyvių liko antrojoje vietoje. Vos tašku aplenkė trečioje vietoje likusias „Okžetpes“. Antroji vieta suteikė galimybę rungtyniauti 2022–2023 m. čempionių lygos atrankos turnyre. 2022 m. rugpjūčio 18 d. Mancherter City šventį pergalę rezultatu 6:0, o rugpjūčio 21 d. kazachės patyrė dar vieną triuškinantį pralaimėjimą dėl trečiosios vietos grupėje, kai nusileido Graco „Sturm“ (Austrija) rezultatu 1:5.

2022 m. rungtyniavo aukščiausioje lygoje. 2024 m. tarp penkių dalyvių liko paskutinėje vietoje.

## Pasiekimai

**Kazachstano moterų futbolo lyga:**
* Antroji vieta (1 k.): 2021.
* Trečioji vieta (1 k.): 2021.

**[[Kazachstano moterų futbolo taurė]]:**
*  **finalininkės** (1 k.): 2022 m.

## Sezonai
; Pastarųjų metų sezonai

 

|}

## Dalyvavimas UEFA čempionių lygos turnyre

## Apranga
; Spalvinė gama – mėlyna (žydra) ir balta.

## Garsesnės žaidėjos
*  Saule Karibajeva
*  Anastasija Tian ();
*  Ėlina Irismetova ();
*  Alina Chan ();
; Užsienietės
*  Dilnura Abibulla Kyzy
*  Aytaj Sharifova
*  Abigail Sunday, saugė, 2022 m.
*  Juliet Sunday, puolėja, 2022 m.

## Išnašos

## Nuorodos
* [ Oficiali klubo svetainė]
* vesti.kz svetainė
* SOCCERWAY
Kasaros tarpeklis

**Kasaros tarpeklis** (, ) – uolingas Ardono upės tarpeklis Kaukaze, Rusijoje, Šiaurės Osetijos pietuose. Apima Ardono ruožą tarp Burono (prie Cėjos žiočių) ir Zaramago kaimų. Gylis iki 1000 m, šlaitai 45 ° ir daugiau statumo.

Pro tarpeklį eina Osetijos karo kelias (dabar – Transkaukazo automagistralė).

## Šaltiniai
ŽFK Ljuboten

**Tetovo „Ljuboten“** – Šiaurės Makedonijos futbolo klubas iš Tetovo. Seniausias futbolo klubas šalyje, priklausantis „Club of Pioneers“ organizacijai. Šis straipsnis apie klubo moterų ekipą, rungtyniavusią aukščiausioje moterų lygoje.

## Istorija
Moterų ekipa rungtyniavo aukščiausioje šalies futbolo lygoje. Tapo Šiaurės Makedonijos čempionėmis 2021–2022 m. sezone ir atstovavo šaliai 2022–2023 m. UEFA moterų čempionių lygoje.

Čempionių lygoje pateko į 9 grupę. Pusfinalyje jų varžovėmis buvo Sankt Pölten (Austrija). 2022 m. rugpjūčio 18 d. austrės sutriuškino Šiaurės Makedonijos atstoves rezultatu 7:0.
Rungtynėse dėl trečiosios vietos, kurios įvyko 2022 m. rugpjūčio 21 d., Bulgarijos atstovės Lokomotiv Stara Zagora įrodė savo pranašumą rezultatu 5:1. 
„Ljuboten“ ekipa patyrė du pralaimėjimus, o į tolimesnį etapą pateko tik grupės nugalėtojos Sankt Pölten iš Austrijos, o kitos ekipos pasirodymus baigė.

2022–2023 m. sezone iki pat čempionato pabaigos nebuvo aikšku, kuri ekipa, ŽFK Kamenica Sasa ar ŽFK Ljuboten, iškovos čempionių titulą.  Sezonas baigėsi 2023 m. gegužės 31 d. tarpusavio rungtynėmis tarp lyderių. Rezultatas buvo lygus (1:1), o ŽFK Ljuboten turėjo trijų taškų persvarą ir iškovojo titulą.

## Pasiekimai
;  Šiaurės Makedonijos čempionatas
*  **Čempionės (4):** 2021–2022, 2022–2023, 2023–2024, 2024–2025 m.

## Sezonai
; Pastarųjų metų sezonai

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia mėlyna apranga.  

## Išnašos

## Nuorodos
* SOCCERWAY
* Globalsportsarchive
* RSSSF duomenų bazė
Laisvieji kazokai

**Laisvieji kazokai **() – Ukrainos kazokai, kurie 1917 m. pavasarį Ukrainos Liaudies Respublikoje buvo suorganizuoti kaip savanorių milicijos daliniai. Laisvieji kazokai laikomi šiuolaikinių Ukrainos nacionalinių teisėsaugos organizacijų, tokių kaip Ukrainos nacionalinė gvardija, pirmtakais.

Pagrindinis šių milicijos būrių tikslas buvo užtikrinti vietos gyventojų saugumą ir civilinę tvarką.

1917 m. spalio 3 d. buvusioje kazokų sostinėje Čyhyryne įvyko pirmasis Visos Ukrainos laisvųjų kazokų suvažiavimas. Suvažiavimas išrinko visos Ukrainos atamaną, kuriuo tapo generolas Pavlas Skoropadskis.

Laisvųjų kazokų daliniai pasižymėjo per Ukrainos–sovietų karą (ypač nuo 1917 m. gruodžio mėn. iki 1918 m. balandžio mėn.) ir buvo išformuoti 1918 m. gegužės-birželio mėn. 1918 m. sausio-balandžio mėn. Ukrainos vyriausybė bandė sukurti Laisvuosius registruotus kazokų būrius krašto saugumui užtikrinti, tačiau po Pavlo Skoropadskio vadovaujamo balandžio perversmo visos Laisvųjų kazokų formuotės buvo oficialiai išformuotos.

## Šaltiniai

* *О.&nbsp;Й.&nbsp;Щусь. [http://history.org.ua/?encyclop&termin=Vseukrainskyj_zizd_V ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ З'ЇЗД ВІЛЬНОГО КОЗАЦТВА 1917]  //* 
* *Гай-Нижник П. П.&nbsp;. [http://esu.com.ua/search_articles.php?id=34567 Вільне козацтво]  // Енциклопедія Сучасної України.&nbsp;— Т.4.&nbsp;— К.: Інститут енциклопедичних досліджень НАН України, 2005.&nbsp;— С.547.*
* *Лободаєв Володимир. Революційна стихія. Вільнокозацький рух в Україні 1917—1918 рр. -Київ: Темпора, 2010.*
Kasugajis

**Kasugajis** () – miestas Japonijoje, Honšiū salos vidurinėje dalyje, Aičio prefektūroje, į šiaurės rytus nuo Nagojos, šalia Šonajo upės. Popieriaus ir celiuliozės pramonė, elektrotechnikos ir mašinų gamyba. Veikia 1946 m. įkurtas universitetas.

## Istorija
Kasugajis įkurtas 1943 m., sujungus Kačigavos miestelį ir keletą aplinkinių kaimų.

## Šaltiniai
Inkaklių Lurdo Marijos koplyčia

**Inkaklių Lurdo Marijos koplyčia** - veikianti katalikų koplyčia, esanti Šilutės rajono savivaldybėje, Švėkšnos seniūnijoje, Inkaklių kaime. Koplyčia stovi vakariniame kaimo pakraštyje, prie kelio , pusiaukelėje tarp Švėkšnos ir Saugų.

Koplyčią aptarnauja Švėkšnos Šv. apaštalo Jokūbo parapijos klebonas.

## Istorija

Pagal Inkaklių gyventojų XX a. pradžioje liudytus Švč. Mergelės Marijos apsireiškimus, 1914 m. kalvos papėdėje prie trykštančio šaltinėlio buvo pastatyta lurdo grota. Ji tapo gera vieta populiarioms gegužinėms pamaldoms rengti.

Prelato Juliaus Maciejausko rūpesčiu, 1923 m. Inkakliuose prie lurdo pastatyta ir pašventinta koplyčia. Enciklopedininkas Bronius Kviklys mini, kad prelatas J. Maciejauskas buvo davęs įžadą pastatyti Inkakliuose koplyčią-bažnytėlę, jeigu Pirmojo pasaulinio karo metu Švėkšna išliktų nesunaikinta. Kadangi miestelis išliko, jis įžadą tęsėjo ir virš lurdo grotos ant kalnelio, kur buvo miškas, klebono ir Inkaklių gyventojų pastangomis buvo pastatyta koplyčia.

Iki sovietmečio lurde vykdavo gegužinės pamaldos, skirtos Švč. Marijai Mergelei pagarbinti. Į pamaldas būdavo kviečiama skambinant varpu, pakabintu koplyčioje. Kasmet liepos 2 d. (arba pirmąjį sekmadienį po šios datos) vyko Švč. Mergelės Marijos Apsilankymo atlaidai. Visų šventųjų dieną koplyčioje buvo aukojamos šv. Mišios, o po Mišių būdavo vedama procesija po kapines ir prie grotos pasimelsti už mirusius.

1933 m. Švėkšnoje vyko eucharistinis kongresas ir jo metu iš Švėkšnos į Inkaklių lurdą visą kelią ėjo procesija. Pasak etnologės Veronikos Lileikienės,  Inkakliuose prie lurdo vykęs eucharistinis kongresas yra vienintelis visoje Lietuvoje.

Po Antrojo pasaulinio karo koplyčioje pamaldos nebevyko, žmonės prie lurdo nebesiburdavo. Bet žmonės slapčia, radę tinkamą progą, nueidavo sutvarkyti lurdo aplinkos.

Prasidėjus atgimimui, 1989 m. kunigo Petro Stuko rūpesčiu padedant vietos gyventojams, buvo sutvarkyta lurdo grota ir koplyčia: iškirsti krūmokšniai, grotoje įvestas apšvietimas, išbetonuoti koplyčios link vedantys laiptai, atkurtos koplyčios fasado skulptūros, vietoj medinio tiltuko pastatytas metalinis. 1989 metų liepos 2 d. vyko koplyčios ir lurdo grotos atšventinimo iškilmės. Ta proga iš Švėkšnos bažnyčios ėjo procesija į Inkaklius. Nuo tada vėl pradėta kasmet švęsti Švč. Mergelės Marijos Apsilankymo atlaidus, atgijo gegužinės pamaldos. Nuo 1997 m. Inkakliuose, po atlaidų, pradėta švęsti ir kaimo šventę.

Koplyčios priekinį fasadą puošia laiptuotas frontonas ir dvi angelų skulptūros. Virš jų iškyla masyvus cementinis kryžius. Sudėti vitražiniai arkinės formos langai.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Sąrašas:Švč. Mergelės Marijos apsireiškimų vietos Lietuvoje
Kasungu nacionalinis parkas

**Kasungu nacionalinis parkas** () – saugoma gamtos teritorija vakarų Malavyje, 175 km į šiaurę nuo Lilongvės, Zambijos pasienyje. Įsteigtas 1920 m. kaip medžioklės draustinis, iki 1970 m. – rezervatas.

Būdingi sausieji miškai (miombo), kuriuose auga akacijos, izoberlinijos, brachistegijos ir kt. sausroms atsparūs augalai. Būdinga savanų gyvūnija: afrikiniai drambliai, juodosios antilopės, arklinės antilopės, impalos, didžiosios kudu, zebrai, afrikiniai buivolai, liūtai, hienos, servalai, hieniniai šunys, raganosiai, leopardai. Pelkėse gyvena vandens paukščiai.

## Šaltiniai
Jurgaičių kaimo kapinės

**Jurgaičių kaimo kapinės** - kapinės, esančios Šilutės rajono savivaldybėje, Jurgaičių kaime (Švėkšnos sen.), apie 2 km į šiaurę nuo Inkaklių, 150 m į vakarus nuo pagrindinio Jurgaičių kelio. Jos riboto laidojimo, užima 0,1 ha plotą. Kapinės įsikūrusios pamiškėje, sutvarkytos, aptvertos medine tvora. Kapavietes senų medžių paunksmėje žymi apie dešimt antkapinių paminklų ir kryžių. Kapinių priekyje, šalia vartelių, auga saugomas 5 m apimties Jurgaičių ąžuolas. Prie kapinių pastatyta drožinėta medinė lenta su įrašu *Jurgaičių kapinės ir ąžuolas*.

Apie 250 m į šiaurę aptiktas skalviams priskiriamas Jurgaičių kapinynas, žvalgytas 1961 m. Kapinyne rasta gausių įkapių.

Jurgaičių kapinėse palaidotas signataras Juozas Karvelis (1934–2018).

## Šaltiniai
Lokomotiv Stara Zagora

**Stara Zagoros „Lokomotiv“** () – Bulgarijos futbolo klubas iš Stara Zagoros. Šis straipsnis apie klubo moterų ekipą, rungtyniaujančią aukščiausioje moterų lygoje.

## Istorija
Moterų ekipa rungtyniavo aukščiausioje šalies futbolo lygoje. Tapo Bulgarijos čempionėmis 2021–2022 m. sezone. Nutraukė septyniolika metų trukusį Sofijos NSA dominavimą Bulgarijos moterų čempionatuose. 

Atstovavo šaliai 2022–2023 m. čempionių lygoje, kurioje pateko į 9 grupę. Pusfinalyje jų varžovėmis buvo Minsko „Dinamo-BGU“ (Baltarusija). 2022 m. rugpjūčio 18 d. Dinamo-BGU ekipa sutriuškino Bulgarijos atstoves rezultatu 5:0. O rungtynėse dėl trečiosios vietos, kurios įvyko 2022 m. rugpjūčio 21 d., Stara Zagoros „Lokomotiv“ įrodė savo pranašumą prieš ŽFK Ljuboten (Šiaurės Makedonija) rezultatu 5:1. Pagal turnyro įstatus, į tolimesnį etapą pateko tik grupės nugalėtojos Sankt Pölten iš Austrijos, o kitos ekipos pasirodymus baigė.

2022–2023 m. sezone per dvidešimt šešerias rungtynes iškovojo visas pergales ir surinkusios septyniasdešimt aštuonis taškus tapo čempionėmis.

## Pasiekimai
;  **[[Žensko dăržavno părvenstvo]]**
*  **Čempionės (2):** 2021–2022, 2022–2023 m.

## Sezonai
; Pastarųjų metų sezonai

## Apranga

## Garsesnės žaidėjos
; Žaidėjos, atstovavusios nacionalinei rinktinei
*  nežinoma
; Užsienietės
*  Laura Rus, puolėja

## Išnašos

## Nuorodos
* SOCCERWAY
* RSSSF duomenų bazė
Nikolajus Linevičius

**Nikolajus Petrovičius Linevičius** (, ,  – ) – karininkas, Rusijos imperijos kariuomenės generolas Tolimuosiuose Rytuose antroje Rusijos–Japonijos karo pusėje.

## Biografija
Linevičius gimė Černigove, tuometinėje Rusijos imperijoje. 1855 m. jis pradėjo karinę tarnybą kaip kadetas. Jis buvo dislokuotas 75-ajame pėstininkų pulke Sevastopolyje ir pirmą kartą kovojo su kalnų gentimis vakarų Kaukazo kalnuose. Jis pasižymėjo Rusijos–Turkijos kare (1877–1878 m.), o 1895 m. buvo paskirtas Pietų Usūrio divizijos vadu.

Per Boksininkų sukilimą Linevičius vadovavo 1-ajam Sibiro armijos korpusui. Jis dalyvavo 1900 m. Pekino mūšyje.

Prasidėjus Rusijos–Japonijos karui, Linevičius laikinai vadovavo Rusijos Mandžiūrijos armijai, kol 1904 m. kovo 15 d. atvyko generolas Aleksejus Kuropatkinas. Nuo 1904 m. spalio mėn. iki 1905 m. kovo 3 d. jis vėl vadovavo Pirmajai Mandžiūrijos armijai. Po rusų pralaimėjimo Mukdeno mūšyje generolas Kuropatkinas buvo atleistas iš vado pareigų, o Linevičius buvo paskirtas jo įpėdiniu ir tapo Rusijos kariuomenės Tolimuosiuose Rytuose vyriausiuoju vadu. Tačiau, gavęs paaukštinimą, Linevičius delsė, erzindamas carą Nikolajų II nesibaigiančiais reikalavimais dėl pastiprinimo, primygtinai reikalaudamas, kad prieš pradėdamas puolimą prieš japonų pozicijas jis turi turėti didelę kiekybinę persvarą. Jis nepritarė taikos deryboms su Japonija ir patarė carui Nikolajui, kad pergalė sausumoje neabejotina, kai tik atvyks reikiamas pastiprinimas. Portsmuto sutartimi užbaigus karą, Linevičius prižiūrėjo Rusijos pajėgų evakuaciją iš Mandžiūrijos, kuriai trukdė geležinkelio darbininkų streikai ir revoliucinė agitacija. Jis atsisakė imtis veiksmų prieš darbininkus, o kai per 1905 m. Rusijos revoliuciją sukilo dalis jo kariuomenės, jis neskubėjo malšinti sukilimo. Dėl to 1906 m. vasario mėn. jis buvo atleistas iš pareigų. Likusią gyvenimo dalį Linevičius praleido pensijoje.

Nikolajus Linevičius mirė 1908 m. balandžio 23 d. Sankt Peterburge.

## Šaltiniai

* *Connaughton, R.M (1988). The War of the Rising Sun and the Tumbling Bear—A Military History of the Russo-Japanese War 1904–5, London, .*
* *Jukes, Geoffry. The Russo-Japanese War 1904–1905.  Osprey Essential Histories. (2002).  .*
* **
* *Warner, Denis & Peggy. The Tide at Sunrise, A History of the Russo-Japanese War 1904–1905. (1975).  .*
Atamanas

**Atamanas** (, ) – kazokų titulas. Rusijos imperijoje šis terminas buvo oficialus vyriausiųjų kazokų kariuomenės vadų titulas. Ukrainietiškas to paties žodžio variantas yra *[[etmonas]]*. Atamanas Ukrainos kazokų pajėgose buvo žemesnio rango pareigūnas.

Žodis greičiausiai tiurkiškos kilmės: siejamas su *odaman* („piemenų, būrio vyresnysis“; plg.  „karinis dalinys“).

## Atamanai Ukrainoje ir Rusijoje
Atamanus paprastai rinkdavo taryba arba jie galėjo būti skiriami, ypač karinių kampanijų metu.

Kazokų etmonate ne kazokų karinių dalinių vadai taip pat buvo vadinami atamanais. Etmonate šis titulas taip pat buvo naudojamas administraciniais tikslais, pavyzdžiui, miesto vadovo. Vėliau tokią administracinę vartoseną perėmė Kubanės kazokai ir su įvairiais variantais ji buvo paplitusi Kubanės srityje.

## XX amžius
Atamanai buvo įvairių kazokų kariuomenių vyriausiųjų vadų titulai Rusijos pilietinio karo metu.

1918 m. Ukrainai atgavus nepriklausomybę, šis rangas įgijo kitokią vertę. Tarp Ukrainos Sicho šaulių ir Ukrainos Galicijos kariuomenės jis prilygo majorui, kaip ir dabartinis bataliono vykdomasis karininkas. Ukrainos Liaudies Respublikoje šis titulas buvo generolo laipsnio.

Ukrainos Liaudies Respublikos kariuomenės vadas Simonas Petliūra buvo vadinamas aukščiausiuoju atamanu.

## Išnašos
Kerdlos krateris

**Kerdlos krateris** – smūginis krateris, esantis vakarinėje Estijoje, Hyjumos saloje. Skersmuo siekia 4 km, amžius – ~455 mln. m. (ordovikas). Paviršiuje krateris nematomas. Krateris susidarė Baltoskandijos šelfinėje jūroje, manoma, kad smūgio metu jūros gylis galėjo siekti nuo maždaug 20 m iki 50–100 m.

Kerdlos kraterį užpildo ir padengia aukštutinio ordoviko karbonatinės nuogulos.

## Išnašos
Romanas Kondratenka

**Romanas Isidorovičius Kondratenka** (,  – ) – Rusijos imperijos kariuomenės generolas, išgarsėjęs savo pasiaukojama tarnyba ginant Port Artūrą per 1904–1905 m. Rusijos-Japonijos karą.

## Biografija
Romanas Kondratenka gimė Tbilise kaip dešimtas vaikas ukrainiečių kilmės į pensiją išėjusio armijos majoro šeimoje. Padedamas vyresniojo brolio, jis buvo išsiųstas mokytis į Polocko kadetų korpusą ir gavo stipendiją mokytis valstybės lėšomis. 1877 m. baigęs mokyklą su pagyrimu, jis įstojo į Nikolajevo inžinerijos institutą. Jis gavo praporščiko laipsnį ir buvo paskirtas į 1-ąjį Kaukazo sapierių batalioną. 1895 m. gavo pulko vado laipsnį, o 1901 m. jam buvo suteiktas generolo majoro laipsnis. 1903 m. Kondratenka vadovavo 7-ajai Rytų Sibiro šaulių brigadai, įsikūrusiai Port Artūre. Brigada buvo išplėsta į 7-ąją Rytų Sibiro šaulių diviziją, o Kondratenkai buvo suteiktas generolo leitenanto laipsnis.

### Rusijos–Japonijos karas

1903 m. atvykęs į Port Arturą, Kondratenka per kelis mėnesius pertvarkė ir patobulino jau ir taip masyvius įtvirtinimus, laukdamas artėjančio konflikto su Japonijos imperija. Prasidėjus Port Artūro apgulčiai, jis buvo rusų gynybos siela, asmeniškai vadovavo gynėjų pastangoms sudėtingiausiose ir pavojingiausiose vietovėse ir prižiūrėjo mūšio metu pažeistų įtvirtinimų remontą.

Kondratenka sėkmingai atrėmė keturis japonų puolimus, sumaniai panaudodamas tiek kariuomenės, tiek Rusijos imperijos karinio jūrų laivyno pajėgas, ir po generolo Anatolijaus Šteselio ir generolo leitenanto Konstantino Smirnovo buvo trečiasis Port Artūro vadas.

Tačiau 1904 m. gruodžio 2 d. jis buvo mirtinai sužeistas, kai į forto, kurį jis gynė, ginkluotę pataikė japonų haubicų ugnis. Praėjus vos aštuoniolikai dienų po jo mirties, generolai Anatolijus Šteselis ir Aleksandras Fokas pasidavė japonams.

Po karo Kondratenkos kūnas buvo pervežtas į Sankt Peterburgą ir palaidotas. Kondratenkos drąsai atminti japonai jo žūties vietoje pastatė granitinį kenotafą.

## Šaltiniai

* *Connaughton, R.M (1988). The War of the Rising Sun and the Tumbling Bear—A Military History of the Russo-Japanese War 1904–5, London, .*
* *Jukes, Geoffry. The Russo-Japanese War 1904–1905. Osprey Essential Histories. (2002). .*
* **
* *Warner, Denis & Peggy. The Tide at Sunrise, A History of the Russo-Japanese War 1904–1905. (1975). .*
Saugų malūnas-lentpjūvė

**Saugų malūnas-lentpjūvė** - motorinis malūnas, stovintis Šilutės rajono savivaldybėje, Saugose. Iki pat šių dienų išlikusi autentiška malūno technologinė įranga, tarp kurių - senieji švediški ir vokiški gateriai, vagonėliai. Čia veikė ne tik malūnas, malęs grūdus, bet ir lentpjūvė. Lentpjūvė iki šiol tebegamina produkciją.

Malūnas-lentpjūvė su technologine įranga paskelbtas valstybės saugomu inžineriniu paminklu.

## Istorija

Saugų malūnas pastatytas 1908 m. Malūnas buvo sumūrytas iš Šilutėje gamintų plytų. Jis veikė kaip pagalbinis Vilkyčių kaimo malūnui, tiekusiam miltus į Memelį – tuometę Klaipėdą. Saugose malūną nuspręsta statyti, kai ėmė trūkti Vilkyčių malūno pajėgumų. Malūnui statyti buvo atgabenta visa reikalinga vokiška įranga. Pastatyto naujojo malūno ir po juo buvusios lentpjūvės mechanizmus suko garu varomas variklis.

Apie 1936 m. buvo pastatytas pažangesnis dyzelinis vieno cilindro variklis (pagamintas 1885 m. Vokietijoje). 1953 m. malūne buvo įrengtas elektrinis variklis.

## Šaltiniai
Pabrantė

**Pabrantė** – buvęs viensėdis Pasvalio rajono savivaldybėje, 4 km nuo Skrebotiškio.

## Gyventojai

## Šaltiniai
FC Sion (moterys)

**FC „Sion“** – Šveicarijos futbolo klubas iš Siono. Moterų futbolo ekipa, kuri varžosi stipriausiame šalies divizione.

## Istorija
... buvo suburta moterų futbolo ekipa. Rungtyniavo stipriausioje šalies lygoje.

## Pasiekimai
### Titulai
; Šveicarijos taurės laimėtojos 

## Sudėtis (2022 m.)
2022 m. rugsėjo 5 d.

Treneris: 

## Žinomesnės žaidėjos
*  Ugnė Lazdauskaitė, (nuo 2022 m.)

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* facebook paskyra
* SOCCERWAY
* [ SOFASCORE]
* [ FLASHSCORE]
* [ SOCCERDONNA]
* Globalsportsarchive
Vilniaus Wolves

**Vilniaus „Wolves Twinsbet“** – buvęs vyrų krepšinio klubas iš Vilniaus, žaidęs Lietuvos krepšinio lygoje.

## Istorija
2021 m. įsteigta „Basketball Holding Company“. 2022 m. vasarą bendrovė nusipirko VšĮ „Dzūkijos sportas“, kontroliavusią Alytaus „Dzūkijos“ klubą. Klubas pervadintas į „BC Wolves“. Debiutinį sezoną varžėsi Alytuje, bet 2023 m. vasarą persikėlė į Vilnių.

2022 m. vasarą paskelbta apie planus rungtynes žaisti Londone. 2023 m. kovą idėja surengti LKL rungtynes Londone žlugo, leidimo tam nedavė Didžiosios Britanijos krepšinio federacija.

Po kelių nesėkmingų sezonų, nepavykus laimėti nei LKL medalių, nei prasibrauti į aukštesnį Europos taurės etapą, 2025 m. birželio 12 d. klubo savininkas Gediminas Žiemelis paskelbė stabdantis klubo veiklą.

## Klubo pasiekimai

## Treneriai
*  Rimas Kurtinaitis (2022–2023)
*  Kęstutis Kemzūra (2023–2024)
*  Nedas Pacevičius (2024)
*  Alessandro Magro (2024–2025)

## Šaltiniai
Emily Goodson

**Emili Gūdson** (*Emily Goodson* g. 1999 m. birželio 3 d.) – amerikiečių futbolininkė, gynėja. Atstovavo Šiaulių „Gintros“ klubui.

## Karjera

### [[FC Gintra]]
2022 m. vasarą persikėlė rungtyniauti į Lietuvą. Atstovavo „Gintros“ klubui.

Čempionių lygos turnyre sužaidė dvejas rungtynes. 2022 m. rugpjūčio 18 d. prieš KuPS rungtyniavo visas rungtynes. Suomės nugalėjo rezultatu 2:0.

2022 m. rugpjūčio 21 d. žaidė rungtynėse dėl trečios vietos prieš lenkes. Pasirodė startinėje sudėtyje ir rungtyniavo iki finalio švilpuko. Lodzės ekipa palaužė šiaulietes minimaliu rezultatu 1:0.

2022 m. rugpjūčio 28 d. debiutavo A lygos rungtynėse prieš MFK Banga. Amerikietė pelnė įvartį ir rezltatas tapo 3:0. Šiaulietės šiose rungtynėse išvykoje rezultatu 5:0 palaužė varžoves.

## Statistika
; A lygos statistika

Spalvų reikšmės:
:  Ekipa žaidė A lygoje;

## Pasiekimai
;**[[FC Gintra]]**
* **Lietuvos čempionė**: 2022 m.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* gintra.lt (Apie žaidėją)
* lietuvosfutbolas.lt (Statistika)
* lietuvosfutbolas.lt (Gintra 2022 m. sezone)
Vežiminė

**Vežiminė, ratinė** – pastatas vežimams, rogėms ir karietoms laikyti, statomas šalia arklidės.

Lietuvoje bajorų dvaro ūkyje buvo statoma vežiminė atskirai nuo arklidės, arba jungėsi bendra siena su arklide. Taip pat šalia buvo statoma klėtelė arklidžių daiktams sudėti, kai kada atskiras arklininko namelis. Mažiau pasiturintys bajorai vieną ar kelias transporto priemones laikydavo arklidėje, klėtyje ar daržinėje.

Vežiminės pastatas buvo medinis, su plačiais vartais, be pamatų arba ant kampuose padėtų akmenų. Stogas dažniausiai būdavo gegninės konstrukcijos, dvišlaitis, rečiau keturšlaitis ar laužtiniais galais, dengtas šiaudais, malksnomis, tošimis, kartais dar ir plona velėna. Vežiminės dažniausiai būdavo vienaaukštės.

## Šaltiniai
Gustas Baliutavičius

**Gustas Baliutavičius** (g. 2000 m. rugpjūčio 27 d.) – Lietuvos futbolininkas, vartininkas. Atstovauja FA Šiauliai.

## Karjera
Šiaulių futbolo akademijos auklėtinis. Kitados, kai FA Šiauliai rungtyniavo Pirmoje lygoje, jaunimo komandos (FA Šiauliai B) vartus gynė Gustas Baliutavičius.

### FK Sūduva
Nuo 2017 m. vasaros iki sezono pabaigos priklausė „Sūduvos“ klubui, bet pagrindinėje komandoje nesužaidė nei minutės. Rungtyniavo dublerių ekipoje.

### FA Šiauliai
Nuo 2018 m. vėl rungtyniavo FA Šiauliai

2022 m. sausio 13 d. pranešta, kad G. Baliutavičius ir toliau atstovaus Šiaulių FA.

2022 m. sausio mėn. pranešta, kad Lukas Paukštė nuomos pagrindais keliasi iš Riterių klubo į Šiaulius. Netrukus šis vartininkas tapo pagrindinės ekipos žaidėju, o Gustas Baliutavičius atstovavo FA Šiauliai B, rungtyniavo Pirmoje lygoje.

2022 m. rugpjūčio 20 d. rungtynėse prieš FC Džiugas šiauliečių vartininkas Lukas Paukštė susidūrė su varžovu. Jam lūžo šonkauliai, o pastarieji pažeidė plautį. Vartininkas traumą patyrė paskutinėmis rungtynių akimirkomis. Dėl to teko praleisti eilę rungtynių. Pagrindiniu vartininku tapo Gustas Baliutavičius.

2022 m. rugpjūčio 28 d. debiutavo A lygoje Šiaulių FA gretose rungtynėse prieš „Kauno Žalgirio“ klubą. Rungtynės susiklostė ypač nesėkmingai: kauniečiai net tris kartus tiksliai smūgiavo į vartus ir sutriuškino šiauliečius jų pačių stadione.

2023 m. sausio 6 d. tapo žinoma, kad pasirašyta nauja sutartis su šiauliečiais.

## Statistika
; A lygos statistika

Spalvų reikšmės: 
: rungtyniavo A lygoje;

## Pasiekimai
; su FK Sūduva
* Čempionas: 2017 m.

; su FA Šiauliai
* Pirmos lygos laimėtojas: 2021 m.

## Rinktinės
Atstovavo Lietuvos jaunimo rinktinėms. Kviečiamas į U-21 rinktinę.

## Išnašos

## Nuorodos
* toplyga.lt svetainė
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* lietuvosfutbolas.lt
* Globalsportsarchive
Šteinheimo krateris

**Šteinheimo krateris** – smūginis krateris, esantis Šteinheime prie Albucho, Badene-Viurtemberge (Vokietija). Krateris yra šiaurės rytiniame Švabijos Alpių pakraštyje, 40 km į vakarus nuo gerokai didesnio (24 km skersmens) Nerdlingerio Riso kraterio.

Kraterio skersmuo siekia 3,8 km, amžius – apie  15 ± 1 mln. m. (miocenas). Krateris atsiveria paviršiuje. Anksčiau manyta, kad abu krateriai susidarė tuo pat metu, smogus dvigubam asteroidui (prieš 14,8 mln. m.), tačiau, pasak 2020 m. paskelbto tyrimo, Šteinheimo krateris gali būti apie pusę milijono metų jaunesnis nei Nerdlingerio Riso.

## Išnašos
Kuležiškė

**Kuležiškė** – buvęs kaimas Plungės rajono savivaldybėje, 1 km į šiaurės rytus nuo Keturakių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Daglaukis

**Daglaukis** – buvęs kaimas Rietavo savivaldybėje, 3 km į pietryčius nuo Giliogirio.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Ukrainos futbolas 2022–2023 m.

**[[Ukraina|Ukrainos]] futbolo varžybos [[2022]]–[[2023]] m.**
*  prasidėjo 2022 m. rugpjūčio 23 d., o baigėsi 2023 m. birželio 4 d. Čempionatas vyko karo sąlygomis. Rytinėse ir Pietinėse šalies teritorijose vyko mūšiai tarp Ukrainos ir interventų pajėgų.
* s turnyras nevyko dėl karo.

## 2022–2023 m. Premjer liha
* **Premjer liha** – aukščiausioji futbolo lyga. Dalyvavo 16 komandų. 

Komandos:

Pokyčiai lygoje:

### Galutinė komandų rikiuotė
* Dėl karo čempionatas buvo nutrauktas sužaidus 18 turų; šalies čempionai neišaiškinti.

## 2022–2023 m. Pirma lyga
* **Pirma lyga** – antros pakopos futbolo pirmenybės. 
* Dalyvavo 16 komandų.

### Pirmasis etapas
#### A grupė

#### B grupė

### Galutinė komandų rikiuotė
#### Stipriųjų ekipų rikiuotė

#### Silpnųjų ekipų rikiuotė

* FSK Mariupol' pralaimėjo pereinamųjų rungtynių ciklą FK Chust.

## 2022–2023 m. Ukrainos moterų aukščiausioji futbolo lyga
**[[Ukrainos moterų aukščiausioji futbolo lyga]]** – Ukrainos futbolo lyga, kurioje žaidžia pajėgiausios moterų futbolo komandos.

### Galutinė ekipų rikiuotė
; 2022–2023 m. Ukrainos moterų aukščiausioji futbolo lyga 
: Čempionėmis tapo ŽFK Vorskla ir įgijo teisę žaisti moterų UEFA moterų Čempionių lygos atrankos turnyre.								

## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF duomenų bazė:
: RSSSF: čempionų sąrašas
: RSSSF: Ukrainos futbolo taurės finalai
: RSSSF: Supertaurės rungtynės
* Oficiali svetainė Ukrainos Premjer lyga.
* informacija  iš campeones.ua.
Breikas 2024 m. vasaros olimpinėse žaidynėse

**[[Breikas]] 2024 m. vasaros olimpinėse žaidynėse** vyko pirmą kartą olimpinių žaidynių istorijoje. Sportininkai varžėsi individualiose vyrų ir moterų rungtyse.

## Formatas
Olimpinėse žaidynėse iš viso varžysis 33 šokėjai, 16 vyrų ir 17 moterų. Sportininkai varžysis dvikovos principu, kuomet du šokėjai pateiks savo programas pritaikant grojančiai muzikai, o teisėjai balsuos už geriau pasirodžiusį atletą. Varžybų formatą patvirtino pasaulio sportinių šokių federacija.

## Kvalifikacija
### Vyrai

### Moterys

## Medalininkai

## Medalių lentelė

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Sinchroninis plaukimas 2024 m. vasaros olimpinėse žaidynėse

**[[Sinchroninis plaukimas]] 2024 m. vasaros olimpinėse žaidynėse** vyko 11-ą kartą olimpinių žaidynių istorijoje. Paryžiaus olimpiadoje sinchroninio plaukimo rungtyse galės varžytis tik moterys. Tai turėjo vienintelė sporto šaka olimpinėse žaidynėse, kurioje varžėsi tik vienos lyties sportininkai. 2022 m. pabaigoje patvirtinti taisyklių pakeitimai pagal kuriuos sinchroninio plaukimo komandinėse varžybose iki 2 sportininkų gali būti vyrai. Su šiuo pakeitimu vyrams buvo leista dalyvauti sinchroninio plaukimo varžybose pirmą kartą olimpinių žaidynių istorijoje.

## Kvalifikacija
Bendras sportininkų skaičius sumažėjo nuo 104 sportininkių Tokijo olimpiadoje, iki 96 sportininkių Paryžiaus olimpinėse žaidynėse.
### Komandos

### Duetai

## Medalininkės

## Medalių lentelė

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Philip Morris International

**Philip Morris International** arba **PMI** – tarptautinė tabako pramonės bendrovė, kuri prekiauja tabako gaminiais 180 šalių. Įmonės teisinė būstinė yra JAV, Niujorke, o operacinis štabas įkurtas Lozanoje, Šveicarijoje. PMI akcijomis prekiaujama Niujorko vertybinių popierių biržoje ir Šveicarijos vertybinių popierių biržoje. Kompanija žinoma dėl savo prekybinio ženklo Marlboro. 

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Giraitės

**Giraitės** – buvęs viensėdis Prienų rajono savivaldybėje, 2 km į pietvakarius nuo Želkūnų.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Paulinava (Prienai)

**Paulinava** – buvęs kaimas Prienų rajono savivaldybėje, 1 km į pietvakarius nuo Želkūnų.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kvietiškis (Prienai)

**Kvietiškis** – buvęs kaimas Prienų rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurės vakarus nuo Žemaitkiemio.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Tartupio Pašlavantys

**Tartupio Pašlavantys** – buvęs kaimas Prienų rajono savivaldybėje, 2 km į vakarus nuo Žemaitkiemio.

## Istorija

Kaimas sunyko XX a. sovietmečiu per melioraciją.

## Gyventojai

## Šaltiniai
British American Tobacco

**British American Tobacco** arba **BAT** – tarptautinė tabako pramonės bendrovė, kuri prekiauja tabako gaminiais apie 180 šalių. Pagal 2019 m. duomenys British American Tobacco yra didžiausia cigarečių įmonė pasaulyje. 2020 m. įmonė pagamino 638 mlrd. cigarečių ir kitų nikotino gaminių, kurių ekvivaltentinis kiekis būtų 20 mlrd. cigarečių. Įmonės operacinis štabas įkurtas Londone, Didžiojoje Britanijoje. Kompanija žinoma dėl savo prekybinių ženklų Dunhill, Kent, Lucky Strike, Pall Mall ir Rothmans. Taip pat įmonė gamina elektronines cigaretes Vype ir Vuse ir tabako šildymo sistemą glo.

Kompaniją 1902 m. įkurė amerikiečių verslininkas Džeimsas Bjukenenas Diukas. 

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Oficiali svetainė
Dargužiai (Pakalniškiai)

**Dargužiai** – buvęs kaimas Radviliškio rajono savivaldybėje, 7 km į šiaurės vakarus nuo Alksniupių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Daukšai (Radviliškis)

**Daukšai** – buvęs viensėdis Radviliškio rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurės rytus nuo Alksniupių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Antanava (Aukštelkai)

**Antanava** – buvęs kaimas Radviliškio rajono savivaldybėje, 3 km į pietryčius nuo Radviliškio.

## Istorija

## Gyventojai

## Šaltiniai
Gimbogalos geležinkelio stotis

**Gimbogalos geležinkelio stotis** – geležinkelio stotis į vakarus nuo Gimbogalos kaimo (Radviliškio rajonas). Anksčiau stodavo traukiniai Kaunas–Šiauliai.

## Istorija

Įkurta XX a. 1-ojoje pusėje. II pasaulinio karo metais stoties pastatas buvo medinis.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Grikynė

**Grikynė** – buvęs kaimas Radviliškio rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurės rytus nuo Kubiliūnų.

## Gyventojai

## Šaltiniai
JAV invazija į Iraką

**JAV invazija į Iraką**  – 2003 m. JAV vadovaujama invazija į Iraką. Invazijai pavykus, Irakas buvo okupuotas ir pakeista vietinė valdžia.

## Priešistorė
Po 2001 m. Rugsėjo 11 d. atakos JAV valdžia kaltino Iraką terorizmo rėmimu bei masinio naikinimo ginklo turėjimu. 2002 m. Jungtinių Tautų Saugumo Taryba pareikalavo iš Irako valdžios bendradarbiauti su Jungtinių Tautų komisijos kariniais inspektoriais ir visiškai nusiginkluoti . 2003 m. vasario 15 d. Londone, Melburne, Niujorke, Paryžiuje, Romoje ir kituose miestuose įvyko masiniai antikariniai protestai prieš galimą įsiveržimą į Iraką. 2003 m. kovo 18 d. JAV prezidentas George Walker Bush paskelbė Irakui ultimatumą. Jis pareikalavo Irako prezidentui Sadamui Huseinui per 48 valandas atsisakyti įgaliojimų ir išvykti iš savo šalies.

## Įsiveržimas

Kovo 20 d. 5:33 Irako laiku pirmosios JAV raketos smogė Bagdadui. Po to JAV prezidentas G. W. Bush paskelbė apie plataus masto invaziją į Iraką. Balandžio 6 d. britų armija užėmė Basrą. Balandžio 3–12 d. vyko kautynės dėl Bagdado. Balandžio 10–11 d. JAV remiami kurdų separatistai užėmė Kirkuką ir Mosulą. JAV pajėgų Irake vadu buvo paskirtas generolas Tommy Ray Franks.

## Tarptautinės reakcijos
Danija, Pietų Korėja, Estija, Japonija, Italija, Gruzija ir kai kurios kitos šalys palaikė invaziją. Kanada, Meksika, Vokietija, Prancūzija, Kinija, Saudo Arabija ir kai kurios kitos šalys pasmerkė invaziją. 2004 m. Jungtinių Tautų Generalinis sekretorius Kofis Ananas teigė, kad invazija buvo neteisėta. Lietuvos užsienio reikalų ministerija išplatino pranešimą, kuriame buvo teigta, kad „Lietuva visada pasisakė už taikius konfliktų sprendimo būdus“, tačiau „JTO inspekcijos Irake negali tęstis neribotą laiką Irakui pilnai nebendradarbiaujant“, todėl „Lietuva apgailestauja, jog S. Huseino režimas nepasinaudojo paskutine jam suteikta galimybe.“ 

## Šaltiniai
Mačos krateriai

**Mačos krateriai** () – penkių smūginių kraterių grupė, esanti Sibire, 685 km į šiaurės rytus nuo Jakutsko (Jakutija, Rusija).

Kraterių skersmuo siekia nuo 60 iki 300 m. Du didžiausi šios grupės krateriai sudaro kriaušės pavidalo Abramo ežerėlį, o kiti trys išsidėstę šiauriau. Manoma, kad krateriai galėjo susidaryti 5300 m. pr. m. e. nukritus geležiniams meteoritams, tad kraterių amžius – ~7300 metų.

## Išnašos
Spartak Myjava (moterys)

**Mijavos „Spartak“** () – Slovakijos futbolo klubas iš Mijavos. Šis straipsnis apie moterų ekipą, rungtyniavusią moterų futbolo varžybose. 

## Istorija
Klubo ištakos siekia 1920 m., o moterų ekipa nuo 2015–2016 m. rungtyniavo Pirmoje lygoje (aukščiausiasis divizionas).

2019–2020 m. Pirma lyga buvo sustabdyta dėl pandemijos. Tuo metu pirmavo „Slovan“ ekipa, o Partizan buvo antroje vietoje, O Mijavos ekipa – trečioje.

Sekantį sezoną vėl buvo nutrauktas čempionatas. Tuo metu ir vėl Mijavos komanda buvo trečia.

O 2021–2022 m. sezone tapo čempionėmis.

2022–2023 m. rungtyniavo Pirmoje lygoje.

## Pasiekimai
;  **[[Prvá slovenská futbalová liga (moterys)|moterų Pirma lyga]]:**
*  **Slovakijos čempionės (4):** 2021–2022, 2022–2023, 2023–2024, 2024–2025 m.

## Sezonai

## Stadionas
Namų rungtynes žaidžia Myjavos miesto stadione, kuris talpina 2,7 tūkst. žiūrovų.

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia balta juoda apranga. 

## Taip pat skaitykite
* Spartak Myjava

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* SOCCERWAY 
* Globalsportsarchive
Rumunijos moterų futbolo rinktinė

**Rumunijos moterų futbolo rinktinė** – nacionalinė šalies moterų rinktinė,  Rumunijai atstovaujanti futbolo tarptautinėse varžybose. Suburta 1990 m., o 1990 m. rugsėjo 10 d. sužaidė pirmąsias tarptautines rungtynes prieš Moldovos rinktinę.

## Treneriai
* Cristian Dulca

## Žaidėjos

; vartininkės
* Sara Câmpean	
* Camelia Ceasar	
* Andreea Părăluță	
* Szidonia Salamon
; gynėjos
* Antonia Bratu	
* Andreea Corduneanu	
* Maria Ficzay	
* Erika Geréd	
* Teodora Meluță	
* Olivia Oprea	
* Valentina Petre	
* Cristina Tudorache
; saugės
* Ioana Bălăceanu	
* Mădălina Boroș	
* Ioana Bortan	
* Mihaela Ciolacu	
* Nicoleta Deca	
* Diana Grecu	
* Roxana Mirea	
* Bianca Sandu	
* Ștefania Vătafu
* Ana Maria Vlădulescu
; puolėjos
* Mara Bâtea	
* Adina Cristina Borodi	
* Cristina Carp	
* Bianca Ienovan	
* Carmen Marcu	
* Laura Rus

## Pasiekimai

## Rezultatai
;Spalvų reikšmės

### Rumunija 3:0 Lietuva

----

### Lietuva 0:4 Rumunija
----

### Rumunija 3:0 Lietuva

----

### Lietuva 1:7 Rumunija
2022 m. rugsėjo 2 d. (penktadienis), 19 val., LFF stadionas: Lietuva – Rumunija.
----

* **Lietuvos rinktinės startinė sudėtis**: Greta Lukjančukė, Lolita Žižytė (58 min. Agnė Žėglevičiūtė), Karolina Jasaitytė, Monika Piesliakaitė (46 min. Austė Bernotaitė), Greta Valikonienė, Algimantė Mikutaitė (46 min. Marija Galkina), Milda Liužinaitė (72 min. Erika Šupelytė), Agnieška Kazarina, Judita Sabatauskaitė, Simona Petravičienė (63 min. Loreta Rogačiova), Ugnė Lazdauskaitė.

* Atsargoje: Aušrinė Bikutė, Meda Šeškutė, Paulina Sarkanaitė, Dovilė Gailevičiūtė, Ema Kriaučiūnaitė, Alina Špakovskaja, Emilija Giržutaitė.
----

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficialus futbolo federacijos puslapis
* Soccerpunter svetainė
Šaka (Ašva)

**Šaka** – upelis, tekantis Šilalės rajono vakaruose, paribyje su Šilutės rajonu; Ašvos dešinysis intakas (įteka 39,1 km atstumu nuo pastarosios žiočių).

Upelis priklauso Minijos baseinui, hidrologinis nr. – 17010872. Šaka yra 4,4 km ilgio, baseinas – 10 kv. m ploto.

Šakos upelis savo forma primena pasvirusią Y raidę, nes prasideda dviejose vietose – rytinė atšaka ties Kerbedžiais, šiaurinė – į šiaurę nuo Šakėnų. Aukštupio atšakos susijungia vidurupyje – Šakėnuose. Aukštupyje prateka natūralia vaga, pamiškėmis. Upelio vaga nuo vidurupio sureguliuota, supama dirbamų laukų, ganyklų. Teka pietvakarių kryptimi, du kartus kerta kelią .

Yra keli nežymūs intakai, tarp kurių: Kūlupelis (deš.), Trišakis (kair.).

Prie upelio įsikūrusios gyvenvietės: Buišiai, Šakėnai, Kerbedžiai.

Upėvardis kilęs nuo žodžio *šaka* („upės atsišakojimas, medžio vainiko dalis“).

## Šaltiniai
Kroatijos moterų futbolo rinktinė

**Kroatijos moterų futbolo rinktinė** – nacionalinė šalies moterų rinktinė,  Kroatijai atstovaujanti futbolo tarptautinėse varžybose. Suburta 1993 m., o 1993 m. spalio 28 d. sužaidė pirmąsias tarptautines rungtynes prieš Slovėnijos rinktinę.

## Treneriai
*  Nenad Gračan

## Žaidėjos

; vartininkės
* Doris Bačić	
* Ana Filipović
; gynėjos
* Ana Jelenčić	
* Leonarda Balog	
* Katarina Pranješ	
* Lea Zdunić				
* Antonia Dulčić	
* Maria Kunštek				
* Martina Taritaš	
* Janja Čanjevac
; saugės
* Petra Bračević				
* Petra Pezelj				
* Helena Spajić	
* Nika Petarić	
* Fatjesa Gegollaj	
* Anela Lubina
; puolėjos
* Andrea Glibo			
* Izabela Lojna				
* Ivana Kirilenko	
* Karla Jedvaj

## Pasiekimai

## Rezultatai
;Spalvų reikšmės

### Kroatija 0:0 Lietuva

----

### Lietuva 0:1 Kroatija
Rugsėjo 6 diena (antradienis), 19 val., LFF stadionas: Lietuva – Kroatija.
----

* **Lietuvos rinktinės startinė sudėtis**: Greta Lukjančukė, Algimantė Mikutaitė, Milda Liužinaitė, Vestina Neverdauskaitė, Agnė Žeglevičiūtė (57 min. Agnieška Kazarina), Dovilė Gailevičiūtė, Judita Sabatauskaitė, Simona Petravičienė, Marija Galkina (44 min. Erika Šupelytė), Loreta Rogačiova (57 min. Greta Valikonienė), Ugnė Lazdauskaitė (81 min. Paulina Sarkanaitė).

* Atsargoje: Aušrinė Bikutė, Meda Šeškutė, Karolina Jasaitytė, Ema Kriaučiūnaitė, Monika Piesliakaitė, Emilija Giržutaitė, Austė Bernotaitė, Lolita Žižytė.

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficialus puslapis
MŠK Žilina (moterys)

**MŠK „Žilina“** () – Slovakijos futbolo klubas iš Žilinos. Šis straipsnis apie moterų ekipą, rungtyniavusią moterų futbolo čempionatuose. 

## Istorija
Klubo ištakos siekia 1908 m., o moterų ekipa rungtyniavo Pirmoje lygoje (aukščiausiasis divizionas).

2019–2020 m. Pirma lyga buvo sustabdyta dėl pandemijos. 2020–2021 m. sezone buvo nutrauktas čempionatas.

2021–2022 m. sezone užėmė trečią vietą. 2022–2023 m.  Pirmoje lygoje liko devintoje vietoje. 2023–2024 m. vėl liko devintoje vietoje.

## Pasiekimai
; Prvá slovenská futbalová liga
* Trečioji vieta: 2016–2017, 2021–2022 m.

## Sezonai

## Sudėtis
Atnaujinta; 2022 m. lapkričio 4 d.

## Stadionas
Namų rungtynes žaidžia „Pod Dubňom“ stadione, kuris talpina 11,2 tūkst. žiūrovų.

## Spalvinė gama


## Taip pat skaitykite
* MŠK Žilina

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė 
:: moterų ekipa 
* SOCCERWAY 
* Globalsportsarchive
Užupė (Radviliškis)

**Užupė** – buvęs kaimas Radviliškio rajono savivaldybėje, 1 km į šiaurės vakarus nuo Baisogalos.

## Etimologija

Kaimas pavadintas pagal tai, kad jis buvo nuo Baisogalos miestelio *už upės*, perplaukus Kiršiną.

## Gyventojai

## Šaltiniai
AS Trenčín (moterys)

**AS Trenčín** () – Slovakijos futbolo klubas iš Trenčino. Šis straipsnis apie moterų ekipą, rungtyniavusią moterų futbolo varžybose. 

## Istorija
Klubo ištakos siekia 1992 m., o moterų ekipa nuo 2019–2020 m. sezono rungtyniavo Pirmoje lygoje (aukščiausiasis divizionas).

2019–2020 m. Pirma lyga buvo sustabdyta dėl pandemijos. 2020–2021 m. vėl buvo nutrauktas čempionatas. 

O 2021–2022 m. sezone po pirmojo etapo pateko į silpnųjų grupę. Galutinėje ekipų rikiuotėje liko aštuntoje vietoje.

2022–2023 m. rungtyniavo Pirmoje lygoje.

## Pasiekimai
; Prvá slovenská futbalová liga

## Sezonai

## Sudėtis
Atnaujinta; 2022 m. lapkričio 4 d.

## Stadionas
Namų rungtynes žaidžia Trenčino miesto stadione, kuris talpina 2,5 tūkst. žiūrovų.

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia balta apranga. 

## Taip pat skaitykite
* AS Trenčín

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali AS Trenčín svetainė
: moterų ekipa
* SOCCERWAY
* Globalsportsarchive
Daniil Pancerevas

**Daniil Pancerevas** (g. 2004 m. kovo 20 d.) – Lietuvos plaukimo rinktinės narys.

## Biografija
2022 m. LEN Europos jaunimo plaukimo čempionate Otopenyje (Rumunija) pateko į trijų asmeninių rungčių finalus, kuriuose plaukdamas 100 m l. stiliumi, 200 m l. stiliumi ir 200 m kompl. būdu užėmė penktą vietą.

2022 m. FINA pasaulio jaunimo plaukimo čempionate Limoje (Peru) vaikinų estafetėje 4 x 100 m laisvuoju stiliumi D. Pancerevas kartu su Kiril Stepanov, Tomu Lukminu ir Roku Jazdausku iškovojo bronzą.

## Išnašos
FC Union Nové Zámky (moterys)

**FC „Union Nové Zámky“** () – Slovakijos futbolo klubas iš Nove Zamkų. Šis straipsnis apie moterų ekipą, rungtyniavusią moterų futbolo varžybose. 

## Istorija
2002 m. įkurtas futbolo klubas žinomas **FC Union** pavadinimu. Moterų ekipa rungtyniavo Pirmoje lygoje (aukščiausiasis divizionas). 

2012–2013, 2013–2014, 2014–2015 m. sezonuose tapo Slovakijos čempionėmis. Atstovavo šaliai UEFA moterų čempionių lygos turnyruose.

2019–2020 m. čempionatas buvo nutrauktas dėl pandemijos keliamų grėsmių. 2020–2021 m. vėl buvo nutrauktas čempionatas. 

O 2021–2022 m. sezone po pirmojo etapo pateko į stipriųjų grupę. Galutinėje ekipų rikiuotėje liko ketvirtoje vietoje.

2022–2023 m. rungtyniavo Pirmoje lygoje.

## Pasiekimai
;  Prvá slovenská futbalová liga
* **Slovakijos čempionės (3):** 2012–2013, 2013–2014, 2014–2015 m.

;  Slovakijos futbolo taurė
* **Laimėtojos (2):** 2013–2014, 2014–2015 m.

## Sezonai

## Sudėtis
Atnaujinta; 2022 m. lapkričio 4 d.

## Stadionas
Namų rungtynes žaidžia Štadión na Sihoti, kuris talpina 5 tūkst. žiūrovų.

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia mėlyna apranga.

## Taip pat skaitykite
* FC Union Nové Zámky

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė 
* Globalsportsarchive
* SOCCERWAY
Balsupių pradinė mokykla

**Balsupių mokykla** – buvusi dieninė, savarankiško mokymosi mokykla Balsupių kaime (Marijampolės savivaldybė). Steigėjas – Marijampolės savivaldybės taryba.

## Istorija

Mokykla įkurta 1910 m., ją įkūrė Vincas Bielskus ir Jonas Matulevičius. 2009 m. Balsupių mokykla prijungta prie Mokolų pagrindinės mokyklos kaip skyrius, kuris 2017 m. uždarytas.

## Šaltiniai
Laisvoji Prancūzija

„**Laisvoji Prancūzija**“ (), nuo 1942 m. liepos – „**Kovojanti Prancūzija**“ () – Prancūzijos generolo Šarlio de Golio vadovaujamas pasipriešinimo Vokietijos okupacijai judėjimas per Antrąjį pasaulinį karą.

Judėjimas prasidėjo Didžiojoje Britanijoje (*[[de facto]]* sostinė Londone) ir Prancūzijos kolonijose, vėliau išplito ir pačioje Prancūzijoje. Iš pradžių pasipriešinimo judėjimas buvo karinio, vėliau įgijo politinį pobūdį. „Laisvosios Prancūzijos“ vadovybė bandė veikti kaip prancūzų tautos vadovybė. Vadovaujanti judėjimo institucija – Prancūzijos nacionalinis komitetas, nuo 1943 m. birželio 3 d. – Prancūzijos nacionalinio išsivadavimo komitetas (CFLN).

1940 m. rudenį „Laisvąją Prancūziją“ parėmė Kamerūnas ir Prancūzijos Pusiaujo Afrika, vėliau prisidėjo ir Prancūzijos kolonijos: Naujoji Kaledonija, Prancūzijos Polinezija, Sen Pjeras ir Mikelonas, Naujieji Hebridai. Prancūzijoje „Laisvąją Prancūziją“ rėmė Pasipriešinimo judėjimas. „Laisvosios Prancūzijos“ karinės pajėgos kartu su Sąjungininkais kovėsi Šiaurės Afrikoje (Libijoje ir Egipte), prieš Italijos kariuomenę – Etiopijoje ir Eritrėjoje, prieš Viši Prancūzijos pajėgas – Sirijoje ir Libane. 1943 m. liepą „Laisvąją Prancūziją“ oficialiai pripažino Didžioji Britanija, Jungtinės Amerikos Valstijos ir SSRS. Judėjimo ginkluotosios pajėgos dalyvavo Sąjungininkų invazijoje į Italiją, vėliau – išsilaipinant Normandijoje.

## Šaltiniai
Browning High Power

**Browning High Power** – vieno veiksmo pusiau automatinis pistoletas, kurį galima įsigyti 9 mm ir .40 S&W kalibrų. Šis pistoletas buvo pirmasis 9 mm pistoletas su talpia (13 šov.) dvieile dėtuve, kurio rankena nebuvo pernelyg stora ar ilga.

## Kūrimas

**Browning Hi-Power** buvo sukurtas, reaguojant į Prancūzijos karinį pareikalavimą įsigyti naują tarnybinį pistoletą, „Grand Rendement“ (pranc. „didelis efektyvumas“), arba Grande Puissance (pažodžiui „aukštas galia"). Prancūzijos kariuomenė reikalavo, kad:
* ginklas būtų kompaktiškas
* dėtuvė būtų ne mažiau kaip 10 šovinių
* pistoletas turėtų dėtuvės atjungimo įtaisą, atvirą gaiduką ir saugiklį
* pistoletas turi būti tvirtas ir lengvai išardomas ir vėl surenkamas
* ginklu galima būtų nušauti žmogų iki 50 m

## Konstrukcija
Browning Hi-Power buvo nuolat tobulinamas. Vokietijoje jį daugiausia naudojo Waffen-SS ir Fallschirmjäger personalas. Buvo panaudotas, pasikėsinant į popiežių Joną Paulių II 1981 metais.

## Variantai

Vieną iš ginklo variantų galima pamatyti Lietuvos nacionalinio muziejaus parodoje „Išpakuojam!“

## Naudotojai
* 
* 
* : Čilės armija,
* : 2400 pistoletų, importuotų iš Belgijos 1939–1940 m., naudotas paskutiniais žiemos karo etapais, įprastas naudojimas Tęstinio karo (1941–1944 m.) metu, dažniausiai pilotų. Nebenaudojama nuo 1980 m. 
* : Naudojo Gendarmerie Nationale ir Prancūzijos oro pajėgos per pirmąjį Indokinijos karą ir Alžyro karą.
* ,Vermachtui buvo pagaminta daugiau nei 300 000 pistoletų, užėmus FN gamyklą.
* ,karinio jūrų laivyno specialiosios pajėgos
* : nuo 1935 metų Respublikos nacionalinės gvardijos žandarmerija,

## Nuorodos
Voluinės gubernija

**Voluinės gubernija** (, ) – Rusijos imperijos gubernija. Centras – Žitomyras.

## Istorija

Voluinės vietininkystė įkurta 1795 m. liepos 16 d. vietoje buvusios Voluinės vaivadijos po Trečiojo Abiejų Tautų Respublikos padalijimo. 1796 m. gruodžio 23 d. ji reformuota į Voluinės guberniją.

Žlugus Rusijos imperijai, teritorija atiteko Ukrainai, tačiau po 1921 m. Rygos taikos sutarties dalis gubernijos tapo nauja Voluinės vaivadija Antrojoje Lenkijos Respublikoje, o kita dalis liko Ukrainos TSR sudėtyje iki 1925 m., kai ji panaikinta.

## Suskirstymas

Gubernijoje buvo 12 apskričių:
* Dubno apskritis
* Kovelio apskritis
* Kremenecio apskritis
* Lucko apskritis
* Ostroho apskritis
* Ovručo apskritis
* Rivnės apskritis
* Starokostiantynivo apskritis
* Voluinės Naugardo apskritis
* Voluinės Vladimiro apskritis
* Zaslavlio apskritis
* Žytomyro apskritis

## Pagrindiniai miestai

1897 m. gyventojų surašymo duomenys:
* Žitomyras – 65 895 (žydai – 30 572, rusai – 16 944, ukrainiečiai – 9 152)
* Rivnė – 24 573 (žydai – 13 704, rusai – 4 278, ukrainiečiai – 4 071)
* Kremenecas – 17 704 (ukrainiečiai – 8 322, žydai – 6 476, rusai – 1 863)
* Kovelis – 17 697 (žydai – 8 502, rusai – 4 828, ukrainiečiai – 2 093)
* Voluinės Naugardas – 16 904 (žydai – 9 363, rusai – 2 939, ukrainiečiai – 2 662)
* Starokostiantynivas – 16 377 (žydai – 9 164, ukrainiečiai – 4 886, rusai – 1 402)
* Luckas – 15 804 (žydai – 9 396, rusai – 2 830, ukrainiečiai – 1 478)
* Ostrohas – 14 749 (žydai – 9 185, ukrainiečiai – 2 446, rusai – 2 199)
* Dubnas – 14 257 (žydai – 7 096, rusai – 2 962, ukrainiečiai – 2 474)
* Iziaslavas – 12 611 (žydai – 5 991, ukrainiečiai – 3 990, rusai – 1 722)

## Šaltiniai

* *Костриця М. Ю. Утворення Волинської губернії: Житомир крізь призму століть // Вільне слово.&nbsp;— 1994.&nbsp;— 26 бер.*
* *Потоцкій И. Древняя исторія Волынской губерніи, 1829.*
* *Военно-статистическое обозрѣніе Россійской имперіи. Том Х, часть 3. Волынская губернія.&nbsp;— С.-Петербургъ: Типографія Департамента Генеральнаго Штаба, 1850.*
* *Военно-статистическое обозрѣніе Россійской имперіи. Томъ Х, Волынская губернія.&nbsp;— Типографія Департамента Генеральнаго Штаба, 1859.*
* *Карліна О. [https://web.archive.org/web/20131017161203/http://archive.nbuv.gov.ua/portal/soc_gum/apvvi/2009_17/karlina.pdf Повітові міста Волинської губернії: Особливості міського управління 1795–1861 рр.]*
* *Барсов Н. Школы на Волыни и Подоліи въ 1862 году.&nbsp;— С.-Петербургъ, 1863.*
* *Труды Волынскаго губернскаго статистическаго комитета на 1867 годъ. Выпускъ первый. Отделъ Историческій и Геологическо-Геогностическій&nbsp;— Типографія Шадова и Синкевича, Житомир, 1867.*
* *Братчиковъ А.. Матеріалы для изслѣдованія Волынской губерніи въ статистическомъ, этнографическомъ сельско-хозяйственномъ и другихъ отношеніяхъ.&nbsp;— Типографія губернскаго управленія, Житомиръ, 1868–1869.*
Kursko krateris

**Kursko krateris** – 6 km skersmens smūginis krateris, esantis Rusijoje, Kursko srityje.

Šio kraterio amžius siekia 250 ± 80 mln. m. (vėlyvasis paleozojus arba ankstyvasis mezozojus). Kraterį dengia šimtų metrų storio nuogulų sluoksnis. Po nuogulų sluoksniu yra žiedinis lovys, kurio gylis briaunos atžvilgiu siekia 260 m, ir centrinė pakiluma, kurios aukštis apie 200 m.

## Išnašos