open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kamajaris

**Kamajaris**, *kamayari* ( 'pjautuvinė ietis) – japoniška ietis, kurios antgalio pamatinė dalis turi dvi skersinį primenančias žemyn nulenktas šakas. Tos šakos forma primena kamos geležtes, todėl ietis ir pavadinta *kamayari*. Kartais teigiama, kad žemyn nulenktos šakos apatinėje pusėje turi ašmenis.
Europoje panašus ginklas buvo runka, jos žemyn atlenktos atšakos būdavo be ašmenų, tiesiog kaip kabliai.

Kamajario variantas su viena šonine šaka yra *katakamajaris* (*katakamayari*).

Kamajario šoninės šakos skirtos kam nors užkabinti. Kadangi šakos pakankamai ilgos, jomis galima sugriebti galvą, kaklą, galūnę. Kamajarius naudodavo ir raiteliams nuo arkliu numesti.

Kamajario šakas naudodavo kaip kablius, palengvinančius lipimą į medžiu ir pan. Japonijos gaisrininkai naudodavo kamajarius stogams ardyti, kad sustabdyti gaisro plitimą. Toks naudojimas rodo, kad bent dalis kamajarių turėjo šonines šakas be ašmenų.

## Nuorodos
Iliustracijos:
*  Ilgakočiai japoniški ginklai. Vidurinis – kamajaris, kiti du – naginata ir jaris.
* http://www.bujinkannuevoleon.com/upload/YARI.JPG, http://www.bujinkannuevoleon.com/Detalle_Equipo.asp?ID=109, http://www.bujinkannuevoleon.com/upload/kkamayary.bmp Kovotojai su kamajariu]
Dvasinis tribunolas

**Dvasinis tribunolas** – 1585–1795 m. Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės teismo institucija, savarankiškas Lietuvos vyriausiojo tribunolo padalinys. Tribunolo posėdžiai vyko Vilniuje.

## Sudėtis
Iš pradžių tribunolą sudarė 10 teisėjų - 6 Lietuvos vyriausiojo tribunolo nariai (deputatai) pasauliečiai, skiriami Lietuvos vyriausiojo tribunolo maršalkos, ir 4 dvasininkai, renkami Vilniaus, Žemaičių ir Smolensko kapitulų 2 metams, nuo 1588 m. – po 3 iš kiekvieno luomo (dvasininkų ir bajorų), nuo 1641 m. – po 8, nuo 1764 m. – po 12.

## Įgaliojimai
Dvasinis tribunolas veikė kaip pirmoji ar antroji (apeliacinė) teismų instancija ir sprendė bylas, kurių viena arba abi šalys buvo dvasininkai. Apeliacine tvarka jam patekdavo bylos, nagrinėtos pirmosios instancijos pasaulietiniuose (žemės, pilies, pakamario) ir kai kuriuose bažnytiniuose teismuose. Daugiausia tai buvo bylos, susijusios su bažnyčių ir vienuolynų turtinėmis teisėmis, dvasininkų luomo teisių pažeidimais, religiniais nusikaltimais.

Bylos spręstos remiantis pasaulietine teise. Dvasinio tribunolo sprendimai buvo priimami balsų dauguma ir laikomi galutiniais. Esant skirtingoms nuomonėms balsuota 3 kartus. Balsams pasidalijus po lygiai byla buvo siunčiama spręsti valdovui, nuo 1726 m. atidedama kitai sesijai. Dvasinis tribunolas dar priiminėjo pareiškimus įvairiems teisiniams faktams bei veiksmams teismo knygose įforminti.

## Šaltiniai
Rumšiškių valsčius

**Rumšiškių valsčius** () – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės vidurio Lietuvos teritorije, dešiniajame Nemuno krante, į rytus nuo Kauno. Centras – Rumšiškės. 1932 m. būstinė buvo vyskupo A. Baranausko gatvėje.

## Istorija

XV a. pabaigoje – XVI a. pradžioje minimas Rumšiškių valsčius. 1508 m. jis minimas kaip vienas iš keturių Kauno apskrities valsčių. 1557 m. buvo karališkasis valsčius. Atkurtas 1861 m. Kauno gubernijoje. Panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija perduota Kaišiadorių rajonui (7 apylinkės).

|-
| 1877 m. || || 3403 || 187 kiemai  || 5 seniūnijos || 29
|-
| 1923 m.  || 148 || 5730 || 1103 || || 46 gyvenvietės 
|-
| 1932 m. || 134 || 6500 || || 7 seniūnijos  ||
|-
| 1949-01-01  || 150 || || || 7 apylinkės  ||
|}

## Vadovai
* Jonas Zareckas, 1932 m.
* Simas Zareckas, XX a. tarpukaris 

## Suskirstymas

## Gyvenvietės

Valsčiuje 1923 m. gyventojų surašymo metu buvo šios gyvenvietės:

* Aleksandruvkos k.
* Aštrago k.
* Baniškių k.
* Bartkūnų k.
* Byliškės (Vojakiškės) k.
* Būdos vs.
* Dambravos k.
* Dyliškės vs.
* Dovainonių I k.
* Dovainonių II k.
* Dovainonių III k.
* Frankavos-Bartkūnų plv.
* Gastilonių k.
* Gojaus vs.
* Grabučiškės k.
* Guronų k.
* Gūtos k.
* Jekštonių k.
* Jurgiškės k.
* Kalnelio (Gorkų) vs.
* Kapitoniškės plv.
* Karčupio k.
* Kieliškių k.
* Lašinų k.
* Leliušių k.
* Livintų k.
* Mackūnų k.
* Milžinų k.
* Mozūriškės vs.
* Naujasodžių k.
* Paažerių (Pievelės) k.
* Pagirio (Paliesio) k.
* Panerio k.
* Pašulių k.
* Pentiškių k.
* Petriškių dv.
* Piktavydžio k.
* Pravieniškės k.
* Rumšiškių mstl.
* Šilinių vs.
* Uogintų dv.
* Užtakio k.
* Vigoniškių plv.
* Vojakiškių (Byliškės) vs.
* Vosyliškių dv.
* Zasciankos dv.


## Gyventojai
### Žymūs žmonės

|-
| 1857 || Uogintai || Juozas Kačinskas, veterinaras || 1932
|-
| 1924 || Dambrava || Petras Limanauskas, tekstilininkas || 1999
|}

Rumšiškių valsčiaus raštininkų mokykloje 1851–1853 m. mokėsi poetas Antanas Baranauskas (1835–1902).

## Šaltiniai
Aleksandras Jurašaitis

**Aleksandras Jurašaitis** (1859 m. Telšiuose – 1915 m.) – Vilniaus fotografas.

Gimė Telšiuose. Buvo Rusijos imperijos kariuomenės atsargos karininkas. Nuo 1894 m. gyveno Bielske (Baltarusija). 1902 m. persikėlė į Vilnių. Čia atidarė fotoateljė Gedimino prospekto ir Totorių gatvės kampe. Įsitraukė ir į lietuvišką veiklą. Fotoateljė tapo lietuvių inteligentų susitikimų vieta.

Fotografavo Joną Basanavičių, Joną Jablonskį, Mykolą Biržišką, Juliją Žemaitę, Petrą Vileišį, kunigą Juozą Tumą-Vaižgantą, kitus žymius lietuvių ir daugelį kitų žymių lietuvių veikėjų.

1906 m. išsirūpino leidimą šalia fotoateljė įsteigti cinkografijos dirbtuves. Gamino klišes visų, Vilniuje tuomet leistų lietuviškų laikraščių spausdinimui.
Gyvačių upė

**Gyvačių upė** arba **Sneikas** () − upė JAV, Kolumbijos kairysis intakas. Upė teka per Vajomingo, Aidaho, Oregono ir Vašingtono valstijas.

Gyvačių upė prasideda Uoliniuose kalnuose, Jeloustouno nacionaliniame parke. Upės ilgis 1 674 km ir teka ji per Kolumbijos plynaukštę, vietomis kanjonais (jų gylis iki 800 m). Yra krioklių (Šošonų krioklys (*Shoshone Falls*) 65 m aukščio).

Didžiausias intakas – Lašišų upė.

Didžiausi miestai prie Gyvačių upės: Aidaho Folsas (*Idaho Falls*), Tvin Folsas (*Twin Falls*).

## Istorija

### Vietinės tautos
Pasibaigus paskutiniajam ledynmečiui Gyvačių upės lygumose gyveno senovės Kloviso (10 000–9000 m. pr. m. e.), Folsomo (9000–8000 m. pr. m. e.) ir Plano kultūros (8600–5800 m. pr. m. e.) žmonės. Maždaug 2000 m. pr. m. e. Gyvačių upės vakarinės dalies gyventojai tapo sėslūs, labiau priklausomi nuo žuvies (labiausiai nuo lašišos) ir maisto konservavimo bei saugojimo. Šošonų kalba kalbančios tautos atvyko į Gyvačių upės lygumą tarp 600 ir 1500 m. pr. m. e.

Prieš atvykstant europiečiams, Gyvačių upės baseine gyveno kelios indėnų gentys. Nezpersų teritorija driekėsi per dabartinį šiaurės centrinį Aidahą, Vašingtono pietryčius ir šiaurės rytų Oregoną, įskaitant didžiąją dalį Gyvatės upės žemupio už Helso kanjono, didžiąją dalį Klervoterio ir Grand Rondo upių bei Lašišų upės žemupį.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Gyvačių upė
Priekulės rajonas

**Priekulės rajonas** – 1950–1959 m. LTSR administracinis-teritorinis vienetas Lietuvos vakaruose, į pietryčius nuo Klaipėdos. Centras – Priekulė.

## Istorija

Rajonas sudarytas 1950 m. birželio 20 d. iš Priekulės miesto, Klaipėdos apskrities 15 apylinkių ir Šilutės apskrities 14 apylinkių. 1950–1953 m. įėjo į Klaipėdos sritį. 1959 m. gruodžio 7 d. rajonas panaikintas, jo teritorija:
* Priekulė, Agluonėnų apylinkė, Bruožių apylinkė, Dituvos apylinkė, Liepaičių apylinkė, Mataičių apylinkė, Pėžaičių apylinkė, Venckų apylinkė ir Veiviržėnų apylinkė perduotos Klaipėdos rajonui;
* Inkaklių apylinkė, Saugų apylinkė, Stemplių apylinkė, Šalpėnų apylinkė, Švėkšnos apylinkė, Tvaskučių apylinkė ir Vilkyčių apylinkė perduotos Šilutės rajonui.

Rajone buvo leidžiamas laikraštis „Lenino keliu“.

|-
| 1950 m.  || || || 29 apylinkės || 1 miestas (Priekulė)
|-
| 1954 m.  || || || 15 apylinkių || 1 miestas, 2 miesteliai (Švėkšna, Veiviržėnai)
|-
| 1959 m.  || 872 || || 15 apylinkių || 1 miestas, 2 miesteliai
|}

## Šaltiniai
Plungės apskritis

**Plungės apskritis** buvo Lietuvos šiaurės vakaruose. Centras – Plungė.

## Istorija

Apskritis sudaryta 1915 m. rugsėjo 23 d. vokiečių valdžios, priklausė Oberosto Lietuvos sričiai. 1915 m. lapkričio 15 d. panaikinta.

Plungės apskritis vėl sudaryta 1947 m. spalio 21 d. iš Telšių apskrities Alsėdžių, Plungės, Rietavo valsčių ir Plungės miesto bei Kretingos apskrities Kulių ir Platelių valsčių. 1948 m. gruodžio 17 d. Rietavo valsčius perduotas Rietavo apskričiai. 1950 m. birželio 20 d. pertvarkyta į Plungės rajoną (30 apylinkių), dalis teritorijos perduota Klaipėdos (2 apylinkės), Salantų (7 apylinkės), Sedos (5 apylinkės), Telšių (2 apylinkės) rajonams.

|-
| 1947 m. || || || 5 valsčiai: Alsėdžių valsčius, Kulių valsčius, Platelių valsčius, Plungės valsčius, Rietavo valsčius ||
* 1 miestas: Plungė
|-
| 1949-01-01  || 1169 || || 4 valsčiai (46 apylinkės)  ||
* 1 miestas
* 4 miesteliai
|-
| 1950-01-19 || || || 46 apylinkės  ||
|}

## Literatūra
* 
* 
* 

## Šaltiniai
Prienų apskritis

**Prienų apskritis** (, arba ***Prienų žemė, Prienų pavietas***) buvo Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės administracinis vienetas, egzistavęs 1791-1795 m. Centras – Prienai.

Apskritis užėmė pietinę Suvalkiją, kur dabar yra Prienų, Marijampolės, Kalvarijos, Vilkaviškio rajonai.

## Istorija

Apskritis sudaryta 1791 m. iš pietinių Kauno apskrities (20 parapijų), tarp kurių buvo Alvitas, Balbieriškis, Bartninkai, Gražiškiai, Kalvarija, Pajevonys, Prienai, Punia, Ūdrija, Vilkaviškis, Vištytis, Vladislavovas. Iš pradžių liko Trakų vaivadijoje, bet nuo 1793 m. priskirta Merkinės vaivadijai.

1795 m. per Lenkijos ir Lietuvos valstybės trečiajį padalijimą panaikinta. Rytinė jos dalis į rytus nuo Nemuno jos teritorija atiteko Rusijos imperijai (Trakų apskričiai). Užnemunė - Prūsijos karalystei (Marijampolės apskričiai).

Po pusantro šimtmečio to paties pavadinimo apskritis, tik gerokai mažesnėje teritorijoje, sudaryta LTSR Aukščiausiosios Tarybos prezidiumo 1946 m. balandžio 24 d. įsaku.

|-
| 1946 m. || || || 7 valsčiai: Balbieriškio valsčius, Birštono valsčius, Jiezno valsčius, Pakuonio valsčius, Prienų valsčius, Stakliškių valsčius, Šilavoto valsčius ||
* 1 miestas: Prienai
|-
| 1949-01-01  || 1095 || || 7 valsčiai (68 apylinkės)  ||
* 1 miestas
* 1 miesto tipo gyvenvietė: Birštonas
* 5 miesteliai
|-
| 1950-01-19 || || || 68 apylinkės  ||
|}

## Literatūra
* 
* 
* 

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Прэнскі павет на сайце Электронная энцыклапедыя «Вялікае Княства Літоўскае»
Balmerio šuolis

**Balmerio šuolis** – tolydinio žvaigždės spektro intensyvumų skirtumas abipus vandenilio Balmerio serijos ribos (364.6 nm). Šuolis atsiranda dėl šviesos sugerties trumpesnėse už serijos ribą bangose, kuomet fotonai jonizuoja vandenilio atomus, išmušdami elektronus iš antrojo energijos lygmens. Balmerio šuolis stebimas B–A–F spektrinių klasių žvaigždėse, o aukščiausias A0–A1 pagrindinės sekos žvaigždėse ir F0 supermilžinėse.

## Išnašos
Planetologija

**Planetologija** – mokslas apie planetas (įskaitant Žemę), planetų palydovus, planetų sistemas, kaip Saulės sistema ir šių sistemų formavimosi procesus. Objektų dydis svyruoja nuo mikrometeoroidų iki planetų milžinių, siekiant nustatyti jų sudėtį, dinamiką, formavimąsi, sąsają bei istoriją. Planetologijoje paliečiama plati tarpmokslinė sritis, pradedant nuo astronomijos ir Žemės mokslo, kurios turi tokias mokslo šakas kaip planetų astronomija, planetų geologija (kartu su geochemija ir geofizika), fizinė geografija (geomorfologija ir kartografija taikant planetoms), atmosferų mokslas, teorinė planetologija, ir egzoplanetų tyrimai. Gretimos disciplinos įskaito kosmoso fiziką, kai kalbama apie efektus, susijusius su Saule Saulės sistemos kūnuose, ir astrobiologija.

Taip pat planetologijoje yra išskiriamos stebėjimų duomenų ir teorinės šakos. Stebėjimų duomenys apima kosmoso tyrimo, dominuojančio su nepilotuojamų erdvėlaivių misijomis, valdomomis nuotoliniu būdu, sritis, bei palyginant gautus rezultatus su išmatuotais Žemės laboratorijose. Teorinė dalis apima kompiuterinį ir matematinį modeliavimą.

Planetologijos mokslininkai daugiausiai dirba astronomijos, fizikos ir Žemės mokslo universitetų padaliniuose ar tyrimų centruose, nors pasaulyje yra keletas planetologijos institutų, kurie dirba savarankiškai. Taip pat vyksta po kelias stambias kasmetines konferencijas, išleidžiama periodinių žurnalų šia tema.

## Disciplinos

### Planetų astronomija
Tai abiejų sričių - stebėjimų ir teoretinis mokslas. Stebėtojai tyrėjai yra labiausiai suinteresuoti mažųjų Saulės sistemos kūnų tyrimais: tų, kurie yra stebimi teleskopais (optiniais ir radijo), taigi šių kūnų charakteristikos, tokios kaip forma, sukimasis, paviršiaus sudėtis bei atmosferiniai reiškiniai yra nustatomi, todėl formavimasis ir evoliucija gali būti suprasti.

Teorinė planetų astronomija daugiausia orientuojasi į dinamiką: naudojamas dangaus mechanikos principų taikymas Saulės sistemos, bei kitų žvaigždžių planetoms.

### Planetų geologija
Planetų geologija yra planetologijos šaka, tirianti planetų, jų palydovų, asteroidų, kometų bei meteoritų vidaus struktūrą. Geriausiai šiuo klausimu yra išnagrinėti palyginti artimi Žemei dangaus kūnai: Mėnulis ir dvi artimiausios planetos: Venera ir Marsas. Taigi, Mėnulis buvo nagrinėjamas pirmas, panaudojant metodus, taikytus Žemėje.

### Planetologijos šakos pagal planetas
Planetologija dar gali būti skirstoma ir į šakas pagal planetas, kurios nagrinėjamos:
* areologija (tiria Marsą),
* hermologija (Merkurijų),
* kronologija (Saturną),
* selenologija (Mėnulį),
* venerologija (Venerą),
* zeologija (Jupiterį).
Šie pavadinimai yra kilę iš graikiškų planetų vardų.

## Išnašos
Nirn

**Nirn** – išgalvota planeta, kurios teritorijoje vyksta *[[The Elder Scrolls]]* žaidimų veiksmas. Pavadinimas *Nirn* elfų kalboje reiškia 'arena'. Planeta arti *[[Oblivion (pasaulis)|Oblivion]]* ir *[[Mundus]]* pasaulių. *Nirn* vadinama mirtingųjų planeta, nes jos teritorijoje gyvena tik mirtingųjų rasių atstovai.

## ''Nirn'' žemynai

*Nirn* pasaulyje yra 6 žemynai:

* *Tamriel* – svarbiausias ir didžiausias žemynas, *Nirn* planetos centras. *Tamriel* padalintas į 9 provincijas: *Black Marsh* (*Argonia*), *Cyrodiil*, *Elsweyr*, *Hammerfell*, *High Rock*, *Morrowind*, *Skyrim*, *Summerset Isle* ir *Valenwood*.

* *Akavir* – žemynas rytuose nuo *Tamriel* žemyno, yra padalintas į 4 provincijas: *Kamal*, *Tsaesci*, *Tang Mo* ir *Ka Po' Tun*.

* *Atmora* – žemynas šiaurėje nuo *Tamriel* žemyno, antra šiauriečių ir nedžių tėvynė.

* *Yokuda* – paskendęs žemynas vakaruose nuo *Tamriel* žemyno, antra redgardų tėvynė.

* *Pyandonea* – žemynas pietuose nuo *Tamriel* žemyno, antra moarmerų tėvynė.

* *Thras* – žemynas pietvakariuose nuo *Tamriel* žemyno, sloadų tėvynė.

*Akavir*, *Atmora*, *Thras*, *Yokuda* ir *Pyandonea* žemynai yra paminėti įvairiuose žaidimų tekstuose, bet nebūdavo rodomi ant žemėlapių arba apibūdinami detaliai.

## Artimiausi kosminiai kūnai

*Nirn* planeta turi du palydovus: *Masser* ir *Secunda*. Manoma, kad kiti kosminiai kūnai iš tikrųjų yra Daedra sferos, o saulė ir žvaigždės priklauso *Oblivion* planetai, kurios apšviečia ir *Mundus* planetą. Didžiausias žvaigždynas yra *Sithis*, kuris vingiuoja per *Nirn* dangų.

## ''Nirn'' atsiradimo legenda

Dievas vardu *Nir* pamilo dievaitę *Anu*, ir ji jam pagimdė sūnų, kurį pavadino *Creation*. Laiminga dievų šeima ramiai gyveno, bet staiga atvyko dievas *Padomay*, užpuolė *Nir* vaiką ir stipriai jį sužeidė. Tada *Anu* įkalino *Padomay* kitoje laiko dimensijoje ir pradėjo gaivinti savo sūnų… Ji surinko 12 skirtingų planetų dalis, jas sukombinavo su *Creation* siela ir sukūrė 12 pasaulių planetą *Nirn*. Savo sūnaus *Anu* neišgelbėjo, bet jo siela išliko *Nirn* planetoje.

## Nuorodos

* http://www.tes.ag.ru/  Neoficialus *Nirn* žemėlapis 
* http://www.uesp.net/ Tinklalapis apie *Nirn* planetą 
* http://www.uesp.net The Elder Scrolls žaidimų serijos mėgėjų svetainė
Vilniaus universiteto Teorinės fizikos ir astronomijos institutas

**Vilniaus universiteto Teorinės fizikos ir astronomijos institutas** (trump. **VU TFAI**) – 1990 m. įkurta ir universiteto mokslo instituto statusą turinti biudžetinė valstybės mokslinių tyrimų įstaiga, įsteigta tarptautinio lygio teorinės fizikos ir astronomijos moksliniams tyrimams vykdyti ir padėti Vilniaus universitetui. Įkūrus institutą, šis turėjo 5 mokslinius skyrius. Adresas - Saulėtekio al. 9, Vilnius.

## Instituto struktūra
Dabar institutui priklauso šie skyriai:
* Astronomijos observatorija (vadovė – Gražina Tautvaišienė);
* Atomo teorijos skyrius (vadovė – Alicija Kupliauskienė);
* Branduolio teorijos skyrius (vadovas – Egidijus Norvaišas);
* Vyksmų ir sandarų teorijos skyrius (vadovas – Bronislovas Kaulakys).

Institutas turi astronominių stebėjimų bazę Lietuvoje – Molėtų astronomijos observatoriją, ir vykdo Planetariumo Vilniuje steigėjo funkcijas. Lietuvos fizikų draugijos ir Lietuvos astronomų sąjungos būstinės taip pat yra institute. Institutui šiuo metu vadovauja Gražina Tautvaišienė.

## Vykdomi tyrimai
VU TFAI vykdo įvairius fudamentalius tyrimus.
Atomo teorijos skyriuje užsiimama kvantmechaniniais ir spektriniais sudėtingų atomų, plazmos savybių tyrimais.

Branduolio teorijos sektoriuje plėtojami algebriniai branduolio teorijos metodai, besiremiantys grupių teorija ir simetrijomis. Pastaruoju metu šio sektoriaus tyrimų kryptis orientuota į elementariųjų dalelių fizikos ir topologijos tyrimus ir plėtojimą.

Vyksmų ir sandarų teorijos skyriuje tiriami daugiaatomių junginių elektroniniai spektrai, kondensuotos medžiagos ir šaltų atomų dujos.

Astronomijos observatorijoje atliekami fotometriniai Paukščių Tako galaktikos žvaigždžių tyrimai, tiriami žvaigždžių atmosferų modeliai ir spektriniai dėsningumai, asteroidų ir kometų astrometrija, matuojami žvaigždžių fotometriniai parametrai, čia, kartu su Vilniaus Pedagoginiu Universitetu, vykdomos doktorantūros studijos.

Institutas kasmet išleidžia mokslo populiarinimo leidinį „Lietuvos dangus“, mokslo informacinį žurnalą „Fizikų žinios“ ir kitus leidinius, darbuotojai yra parašę daug vadovėlių Lietuvos vidurinėms ir aukštosioms mokykloms.

## Nuorodos
* Oficiali svetainė (lietuvių, anglų k.)
Amerikinė agava

**Amerikinė agava** (*Agave americana*) – agavinių (*Agavaceae*) šeimos augalų rūšis. Kilo iš Meksikos, bet paplito po visą pasaulį.

Lapai pilkšvai žali, 2 m ilgio, mėsingi, dantytais kraštais. Vegetuoja ~25 metus. Žydi kartą per savo gyvenimą, ant 8 m aukščio stiebo išskleisdama geltonos spalvos žiedyną. Po nužydėjimo augalas žūva.

Iš amerikinės agavos sulčių gaminamas fermentinis gėrimas pulka, arba distiliuojamas meskalis. Iš agavos audinių gaminamos virvės.
Astrofotometras

** Astrofotometras** – prietaisas, kuriuo matuojamas kosminių objektų ryškis įvairiose spektro srityse. Labiausiai naudojami fotoelektriniai fotometrai fotodaugintuvai ir krūvio sąsajos įtaisai (CCD kameros). Spektro sritims atskirti yra naudojami stikliniai arba interferenciniai šviesos filtrai.
Maidanako astronomijos observatorija

**Maidanako astronomijos observatorija** – observatorija Uzbekijoje, Pamyro Alajaus kalnuose. Ji yra įrengta 2500–2760 m virš aukštyje 50 km į pietus nuo Kitabo miesto. Maidan-ok uzbekų kalboje reiškia „baltas kalnas“.

Dar 1967 m. atkreiptas dėmesys, kad tuo metu 80 % laiko naktimis žvaigždžių vaizdų dydžiai yra mažesni nei viena lanko sekundė. 1970 m. ten pastatytas pirmasis Uzbekistano teleskopas. Vėliau pradėjo kurtis ir Rusijos astronomai.

1975 m. rytiniame Maidanako kalne buvo įrengtas Vilniaus universiteto 48 cm skersmens reflektorius. 1981 m. (rytiniame kalne įsikūrus kariškių astronominei observatorijai) jis buvo perkeltas į vakarinį Maidanako kalną, kur taip pat buvo įrengtas Lietuvos Mokslų akademijos 1 metro skersmens reflektorius. Šiais teleskopais buvo atlikti tūkstančiai fotoelektrinių žvaigždžių ryškių ir spalvos indeksų matavimų Vilniaus fotometrinėje sistemoje.

1993 m. Uzbekistanas nacionalizavo Maidanako astronominių pastatų kompleksą ir jo pagrindu įkūrė Maidanako observatoriją, priklausančią Uzbekistano Ulug Beko astronomijos institutui.

## Šaltiniai
Andrius Tereškinas

**Andrius Tereškinas** (g. 1970 m. liepos 10 d. Telšiuose) – buvęs futbolininkas, ilgametis Lietuvos nacionalinės rinktinės ir Vilniaus „Žalgirio“ žaidėjas.

## Laimėjimai

* Lietuvos čempionas: 1991, 1992 m.
* LFF taurės laimėtojas: 1991, 1993 m.
* Baltijos taurės laimėtojas: 1994 m.

## Įvarčiai Lietuvos rinktinėje

## Išnašos
Dygliuotoji karpažolė

**Dygliuotoji karpažolė** (*Euphorbia milii*) – karpažolinių (*Euphorbiaceae*) šeimos augalų rūšis. Kilusi iš Madagaskaro. 

Tai sukulentinis, laipiojantis krūmas, užaugantis iki 2 m aukščio. Stiebas labai spygliuotas. Lapai 3,5 cm ilgio ir 1,5 cm pločio. Žiedai smulkūs, raudoni, 12 mm pločio.
Astrofotometrinė sistema

**Astrofotometrinė sistema** – tarpusavyje suderintos spektro sritys, kuriose matuojamas kosminių objektų (pvz., žvaigždžių, galaktikų) ryškis. Kiekvienai spektro sričiai išskirti yra parenkami specialūs filtrai ir spindulių imtuvai. Skiriamos plačiajuostės (kai spektro sritys platesnės negu 50 nm), vidurjuostės (~ 20 nm) ir siaurajuostės (<10 nm) sistemos. Plačiajuostės astrofotometrinės sistemos leidžia tirti labai mažo ryškio objektus, tačiau teikia labai mažai informacijos apie juos.
Eželiškės

**Eželiškės** – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurės rytus nuo Požerės ežero. Kaimo pietus kerta automagistralė .

## Gyventojai

## Šaltiniai
Aukštutiškė

**Aukštutiškė** – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, 1 km į pietus nuo Varsėdžių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Gaidėnai

**Gaidėnai** – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, kairiajame Bremenos upelio krante. Į vakarus nuo kaimo yra Gaidėnų ežeras ir jį supanti pelkė.

## Istorija

Tai yra anksčiausiai paminėta apylinkių gyvenvietė – 1339 metais. Vėliau kaimas minimas ir 1562 metų Karšuvos valsčiaus inventoriuje. 2 km į pietus nuo Gaidėnų yra alkakalnis, dar vadinamas Alkos kalnu. Senovėje ant to kalno aukodavo gaidžius už gerą derlių, iš tokio aukojimo ritualo ir kilo kaimo pavadinimas.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Galvyčiai (Šilalė)

**Galvyčiai** – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, 1 km į šiaurės rytus nuo Upynos. Galvyčiuose yra Upynos žydų kapinės. Kapinių vakariniame pakraštyje yra masinė holokausto aukų kapavietė.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Gaubtys

**Gaubtys** – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, į rytus nuo Vytogalinės miško, prie Gebenės intako ištakų. Iki Ringalių yra 2 km, iki Vytogalos – 3 km.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Bytaučiai

**Bytaučiai** – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, prie Noralio upelio ištakų. Šalia eina kelias .

## Istorija

LTSR laikais priklausė Kaltinėnų apylinkei.

## Gyventojai

## Šaltiniai

*
Dvarviečiai (Upyna)

**Dvarviečiai** – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, 1 km į pietus nuo Upynos, kairiajame Šunijos upelio krante. Upynos seniūnijoje yra tik kaimo dalis, kita dalis – Skaudvilės seniūnijoje (Dvarviečiai (Skaudvilė)).

## Gyventojai

## Šaltiniai
Prapiestis

**Prapiestis** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Prapiestienė (ištekėjusi moteris) ir Prapiestytė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

*Jonas Prapiestis (g. 1952), teisėtyrininkas penalistas, LAT teisėjas, teisės pedagogas, VU Teisės fakulteto Baudžiamosios teisės katedros docentas; buvęs politikas, Lietuvos teisingumo ministras, signataras;
*Juozas Prapiestis, rašytojas.
Gelgaudiškio valsčius

**Gelgaudiškio valsčius** (, ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės pietvakarių Lietuvos teritorijoje, kairiajame Nemuno krante, į šiaurę nuo Šakių. Centras – Gelgaudiškis.

## Istorija

Valsčius buvo įkurtas 1863 m. 1905 m. gruodžio 11 d. valsčiaus valdyboje ir pradinėje mokykloje valstiečiai sunaikino dokumentus ir knygas. Už tai valsčiui skirta 100 rublių bauda. 1931 m. gegužės 22 d. prijungtos 14 vietovių iš Plokščių valsčiaus. Gelgaudiškio valsčius panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija perduota Šakių rajonui (7 apylinkės).

|-
| 1888 m.  ||   || 7011 ||  || ||
|-
| 1923 m.  || 124 || 4410 || 900 || || 44 gyvenvietės 
|-
| 1932 m. || 111 || 5018 || || 14 seniūnijų  ||
|-
| 1939 m. || 111 || 5013 || 1156 || || 
|-
| 1949-01-01  || 126 || || || 7 apylinkės  ||
|}

## Vadovai
* Juozas Matijošaitis, 1932 m.

## Suskirstymas

## Gyvenvietės

1923 m. surašymo metu valsčiuje buvo šios gyvenvietės:

* Albertiškių k.
* Anapolio dv.
* Bartupio dv.
* Basčių
* Bonkiškės k.
* Dambravos dv.
* Daugirdiškių k.
* Daujočių k.
* Dievalės (Boskavalės) dv.
* Dobkūniškės dv.
* Elizavos k.
* Emaslavos dv.
* Gelgaudiškio Aukšt. dv.
* Gelgaudiškio dv.
* Gudlankio dv.
* Jankūnų k.
* Jotiškių k.
* Keršių k.
* Klerapolio dv.
* Kregždančių k.
* Laukeliškių vs.
* Maštaičių dv.
* Maštaičių k.
* Mozūriškių k.
* Narkūnų k.
* Pajotijo dv.
* Pakalniškių k.
* Papiškių dv.
* Papiškių k.
* Piesčių k.
* Pranciškavos dv.
* Šimkų (Kurtinių) k.
* Štanaičių k.
* Trako dv.
* Urniškės k.
* Vaivadiškės vs.
* Valenčiūnų vs.
* Varciulių (Kraujičių) k.
* Zuikynės k.


Gyvenvietės apie 1940 m.:
* miestelis: Gelgaudiškis
* kaimai: Albertiškiai (Grybai), Bartupis, Bonkiškė, Branduoliškiai (Aukštasis Gelgaudiškis), Dabitai (Dabkūniškė), Daugerdiškiai, Daukantiškiai (Gelgaudiškis), Dobilaičiai (Kalvos), Elizava (Eliziškė), Gudlaukis, Jankūnai, Jotyškiai (Jotijiškiai), Keršiai, Kregždančiai, Krušoniai (Maštaičiai), Maštaičiai I, Mozūriškiai, Narkūnai (Nerkūnai), Pajotijys, Pakalniškiai, Papiškiai, Petraičiai (Urniškė), Piesčiai, Skaistakaimis (Narkūnai II), Stanaičiai, Šimkai (Kurtiniai), Trakas, Valenčiūnai, Varčiuliai (Krajučiai, Kraujičiai), Višinskai, Zuikinė, Žygėnai (Želgiris)
* viensėdžiai: Šnipava (Šilas), Valentinava (Valentiniškė)
* dvaras: Aukštasis Gelgaudiškis

## Gyventojai
### Tautinė sudėtis

1923 m. gyveno 4410 žmonių:
* Lietuviai – 97% (4279);
* Vokiečiai – 2,4% (104);
* Kiti – 0,6% (27).

### Žymūs žmonės

|-
| 1821 || Vaivadiškė || Antanas Martynaitis, kunigas || po 1880
|-
| 1877 || Narkūnai || Jurgis Gegužis, knygnešys || 1943
|-
| 1887 || || Stasys Mikelkevičius, kunigas || 1977
|-
| 1892 || Aukštasis Gelgaudiškis || Raimundas Liormanas, karininkas || 1979
|}

## Šaltiniai
Gerdučiai

**Gerdučiai** – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, 8 km į šiaurės rytus nuo Šilalės, kairiajame Noralio krante. Aukščiausiais kaimo taškas – 147,8 m.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Girsteikiai (Šilalė)

**Girsteikiai** – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, 1 km į pietus nuo kairiojo Akmenos kranto ir 1 km į šiaurę nuo dešiniojo Akmenyno kranto. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Vėlė

**Vėlė** () – senovės baltų mitologijoje – mirusiojo dvasia. Buvo tikima, kad žmogui mirus vėlė atsiskiria nuo kūno ir kurį laiką klaidžioja tarp gyvųjų (įsikuria ant aukšto, medyje ir kt.). Gerų žmonių vėlės, kaip tikėta, padėdavusios gyviesiems, o blogų (nusikaltėlių, savižudžių) – kenkdavusios. Gyvieji, norėdami numaldyti vėles ir tikėdami, kad jos gyvena kaip ir gyvi žmonės, dėdavo į mirusiojo kapą įkapes, nešdavo joms maisto (iš to išsivystė Ilgių arba Vėlinių tradicija). Tikėta, kad vėlės galiausiai iškeliauja į kitą pasaulį (dausas, kapines, „vėlių kalnelį“).

Vėlių įsivaizdavimas per amžius kito: seniausiais laikais jos įsivaizduotos persikūnijusios į gyvūnus (paukščius, bites, peles ir kt.), vėliau – kaip šmėkla, neryški žmogaus figūra. Prasidėjus mirusiųjų deginimo papročiui (II tūkstantmetyje pr. m. e.), vėlės vaizdinys tapo nebe toks aiškus, nematerialus.

Apie vėlių pagarbinimo kultą (Ilges) mini Janas Dlugošas, Motiejus Strijkovskis, Jonas Lasickis ir kiti istorikai. Krikščionybės laikais vėlės vaizdinys sumišo su krikščionišku nemirtingos žmogaus sielos įsivaizdavimu.

Žodis *vėlė* kilęs iš indoeuropiečių prokalbės šaknies *ṷel-*, reiškiančios 'plėšti, žeisti, grobti'. Iš šios šaknies taip pat kilę žodis Velnias (mirusiųjų pasaulio valdovas).

## Šaltiniai
Ivanovo sritis

**Ivanovo sritis** () – sritis Rusijos vakaruose. Centras – Ivanovas.

## Geografija
Sritis yra Rytų Europos lygumoje. Būdingas lygus paviršius, vietomis kalvotas (iki 170 m). Klimatas labai žemyninis, vidutinė sausio temperatūra -12 °C, liepos +18 °C. Vidutinis metinis kritulių kiekis – apie 600 mm. Dirvožemiai pelkėti. Vyrauja spygliuočių ir mišrieji miškai.

Sritis patenka į Volgos baseiną: šiauriniu pakraščiu teka Volga (Gorkio tvenkinys), pietiniu – jos intakas Kliazma (su Uvode, Nerle, Teza, Luchu). Didžiausias ežeras – Rubskojė (2,97 km²).

## Gyventojai
2010 m. 90,63 % srities gyventojų buvo rusai, 0,72 % – ukrainiečiai, 0,63 % – totoriai, 0,44 % – armėnai.

### Miestai

Didžiausi miestai 2002 m. (> 25 tūkst. gyventojų):
# Ivanovas
# Kinešma
# Šuja
# Furmanovas
# Vičiuga
# Teikovas
# Kochma
# Rodnikai

## Galerija

Ivanovo Obl Palekh asv2018-08 img20.jpg|Palecho XVIII a. cerkvė
Плёс Церкви Варвары и Воскресения.jpg|Pliosas
Yurievets Riverfront Area 01.jpg|Gorkio tvenkinio krantinė Jurjevece
Коралловый закат на Рубском озере.jpg|Rubskojės ežeras
Волжский бульвар вид на Волжские просторы.jpg|Volga Kinešmoje


## Šaltiniai
Griguliai

**Griguliai** – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, 1 km į šiaurės vakarus nuo Akmenos dešiniojo kranto, ant kurio yra Grigulių alkakalnis.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Įkotė

**Įkotė** (; ) – šaltojo ginklo ar kitokio įrankio dalis, kuria ginklo ar įrankio geležtė sujungiama su kotu ar rankena. Įkotė įkalama į kotą arba ant įkotės tvirtinami rankenos skruosteliai (kriaunos). Movos ar šoninės juostos, kuriomis gali būti tvirtinama geležtė ar antgalis, nėra įkotės.

Geležtinių ginklų įkočių rūšys:
* *Siauroji įkotė* ( ar *rat – tail tang*). Būdinga kalavijams, durklams, kai kuriems peiliams. Jų geležtė paprastai baigiasi įkote, kuri eina išilgai rankenos. Ant įkotės paprastai stangriai užsimauna rankena, o ant kyšančio įkotės galo tvirtinama buoželė. Buoželės tvirtinimo būdai:
** Buoželė irgi užmaunama ant įkotės, o ši užlenkiama ir užplakama. Taip gaunama neišardoma rankena.
** Įkotės galas įsriegiamas, ir ant jo užsukamas buoželė.
* *Plačioji įkotė* (). Būdinga peiliams ir mačetėms. Įkotė tokio pat pločio kaip geležtė, jos forma paprastai sutampa su rankenos forma, o kriaunos prie jos prikniedijamos.

* *Trumpoji įkotė* (). Įkotė trumpa, dažnai 2-3 cm ilgio. Rankena turi išpjovą, kurioje įkotė įtvirtinama kniedėmis, šiais laikais – epoksidine derva ar derva ir kniedėmis. Tokios įkotės naudojamos prastos kokybės peiliuose, prastuose kalavijuose. Tokios įkotės paprastesnės, lengviau padaromos, joms reikia mažiau metalo. Tačiau taip padarytas įrankis ar ginklas silpnesnis, lengvai lūžta.

Image:Museo di castelvecchio, coltello di ferro longobardo.jpg|Geležtė su įkote
Image:Kitchen Knife Anatomy.png|Virtuvinis peilis, kurio rankenoje matyti plačioji įkotė
Image:Nakiri manufacturing.JPG|Geležtės su įkočiais


Įkotes turi ir dalis strėlių antgalių.

Image:Pijlpunt.jpg|Strėlės antgalis (Tanzanija)
Image:Arrow-head Olynthus BM GR1912.4-19.4.jpg|Bronzinis strėlės antgalis (4 a.p.m.e, Chalkidikė)
Image:Breton stone age arrowhead.jpg|Titnaginis strėlės antgalis su trumpa įkote
Juškaičiai (Šilalė)

**Juškaičiai** (arba ***Juškiškė***) – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, 2 km į pietryčius nuo Upynos, prie Agluonos ištakų.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kartenos valsčius

**Kartenos valsčius** () – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės šiaurės vakarų Lietuvos teritorijoje, į rytus nuo Kretingos. Centras – Kartena.

## Istorija

Valsčius įkurtas 1861 m. Kauno gubernijoje. Panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija priskirta Kretingos rajonui (5 apylinkės), Plungės rajonui (1 apylinkė) ir Salantų rajonui (2 apylinkės).

|-
| 1877 m. || || 5393 || 92 kiemai  || 5 seniūnijos || 28
|-
| 1923 m.  || 248 || 7501 || 1482 || || 54 gyvenvietės 
|-
| 1932 m. || 212 || 8120 || || 8 seniūnijos  ||
|-
| 1949-01-01  || 250 || || || 8 apylinkės  ||
|}

## Vadovai
* Juozas Lukoševičius, 1932 m.
* K. Domarkas, vykdomojo komiteto pirmininkas iki 1941 m.

## Suskirstymas

## Gyvenvietės

1923 m. surašymo metu valsčiuje buvo šios gyvenvietės:

* Abakų k.
* Aleksandravos k.
* Anužių k.
* Asteikių k.
* Balsiškių (Šešaičių) k.
* Baltmiškio k.
* Bauplių k.
* Bučnių k.
* Budrių k.
* Bulikų k.
* Bumbulių k.
* Čigonėlių k.
* Dauginčių k.
* Diburių k.
* Drungilų k.
* Eitučių k.
* Gaudučių dv.
* Gaudučių k.
* Grabšičių dv.
* Grabšičių k.
* Kačaičių k.
* Kalniškių k.
* Kalnogrikštų k.
* Kartenos dv.
* Kartenos glžk. st.
* Kartenos mstl.
* Kulupėnų k.
* Kupšių k.
* Labgaudžių vs.
* Liepgivių k.
* Lignugariškės (Šileikinio) k.
* Lubių (Kalniškių) k.
* Lugnalių k.
* Lukauskių plv.
* Mamių k.
* Martinaičių k.
* Mikališkių dv.
* Mikoliškių k.
* Mišučių dv.
* Mišučių k.
* Nausodžio k.
* Pakutavėnų k.
* Papievių k.
* Pecelių k.
* Pristovų k.
* Puidogalio k.
* Raguviškių k.
* Sakuočių k.
* Smilkščių k.
* Struopelių k.
* Šatilgalio k.
* Vaitkių vs.
* Velaičių k.
* Žutautų k.
* Žutautų-Medsėdžių k.


## Gyventojai
### Tautinė sudėtis

1923 m. gyveno 7501 žmogus:
* Lietuviai - 98,75% (7407);
* Žydai - 0,47% (35);
* Vokiečiai - 0,44% (33);
* Kiti - 0,35% (26).

### Žymūs žmonės

|-
| 1934 || Liepgiriai || Jonas Domarkas, kompozitorius || 2020
|-
| 1939 || Vėlaičiai || Vladislavas Domarkas, inžinierius || 2016
|-
| 1944 || Baubliai || Rimantas Daugintis, skulptorius || 1990
|}

## Šaltiniai
Agluona

**Agluona** vadinama:

* upės:
** Tauragės rajone;
** Agluona (Agluonos intakas);
** Biržų rajone;
** Klaipėdos rajone;
** Egluona Akmenės rajone;
* gyvenvietė Latvijoje, netoli Daugpilio.
Paprastoji troškutė

**Paprastoji troškutė** (*Rhodohypoxis baurii*) – *[[Hypoxidaceae]]* šeimos daugiamečių svogūninių augalų rūšis. Kilusi iš Pietų Afrikos.

Aukštis iki 15 cm. Lapai kardiški, plaukuoti. Žiedai rausvi, su 6 žiedlapiais.

Paprastoji troškutė auginama kaip dekoratyvinis augalas vazonuose, soduose.
Mudrė

**Mudrė** (*Delosperma*) – pluoštagėlinių (*Aizoaceae*) šeimos sukulentinių augalų gentis. Paplitusi Pietų ir Rytų Afrikoje. Dalis rūšių turi psichodelinio alkaloido dimetiltriptamino.

## Rūšys
Gentį sudaro virš 100 rūšių. Keletas atstovų:
* *[[Delosperma acuminatum]]*
* Paprastoji mudrė *(Delosperma cooperi)*
* Plačialapė mudrė *(Delosperma ecklonis)*
* *[[Delosperma esterhuyseniae]]*
* *[[Delosperma hallii]]*
* *[[Delosperma harazianum]]*
* *[[Delosperma hirtum]]*
* *[[Delosperma hallii]]*
* *[[Delosperma lydenbergensae]]*
* Skaisčioji mudrė *(Delosperma nubigenum)*
* *[[Delosperma pageanum]]*
* *[[Delosperma pergamentaceum]]*
* Miltuotoji mudrė *(Delosperma pruinosum)*
* *[[Delosperma tradescantiodes]]*
Miocenas

**Miocenas** (,  'mažiau žinomas' ir *καινός* 'naujas, šiuolaikinis') – neogeno periodo epocha, prasidėjusi prieš 23,03 mln. metų ir pasibaigusi prieš 5,332 mln. metų. Prieš šią epocha buvo oligoceno, o po mioceno – plioceno epocha.

Terminą pasiūlė škotų mokslininkas Čarlzas Lajelis savo knygos „Geologijos pagrindai“ pirmame tome (1830 m.).

Šios epochos metu žmogaus evoliuciniame protėvyje įvyko dviejų chromosomų susijungimo mutacija, suformuodama žmogaus chromosomą 2. Taip žmogaus genomas atsiskyrė nuo jam artimiausio šimpanzės genomo, kuriame yra viena chromosomų pora daugiau.

Gyvybė miocene rėmėsi dviem naujai susiformavusiais biomais: rudadumblių miškais ir pievomis. Jose galėjo ganytis raganosiai, arkliai ar hipopotamai. Epochos pabaigoje jau egzistavo 95 procentai šiuolaikinių augalų.

## Šaltiniai
Paprastoji mudrė

**Paprastoji mudrė** (*Delosperma cooperi*) – pluoštagėlinių (*Aizoaceae*) šeimos daugiamečių augalų rūšis. Kilusi iš Pietų Afrikos.

Aukštis 10–15 cm. Lapai mėsingi, statmeni. Žiedynas – rausvos spalvos graižas. Paprastoji mudrė auga sauose, karštose, saulėtose vietose. Turi psichodelinių savybių.
One Touch

**„One Touch“** yra debiutinis albumas, išleistas Jungtinės Karalystės merginų pop grupės „Sugababes“. Albumą 2000 m. lapkričio mėnesį išleido įrašų kompanija „London Records“. Iš albumo išleisti keturi singlai pasiekė JK Top 40. „One Touch“ buvo vienintelis „Sugababes“ albumas, išleistas įrašų kompanijos „London Records“ bei paskutinis albumas, kuriame pasirodė Siobhan Donaghy.

## Albumo istorija
„Sugababes“ debiutinis singlas „Overload“ pasiekė #6 vietą Jungtinės Karalystės tope, ir buvo nominuotas „Brit Award“ apdovanojimui kaip Geriausias britų singlas. Daina pakilo į #3 vietą Vokietijoje ir #2 Naujojoje Zelandijoje. Grupė parašė daugumą dainų albumui su grupės All Saint prodiuserio Cameron McVey pagalba. Albumas buvo įrašytas 1999 metais.

Grupė sulaukė kritikų pastabų, jog jos, būdamos dar šešiolikmetės, dainavo dainas, skirtas ne jų amžiui. Albumas debiutavo tiktai #75 vietoje, tačiau po 4 mėnesių jis pakilo į #26 vietą, ir buvo parduota daugiau nei 22 000 albumo kopijų. Jungtinėje Karalystėje buvo parduota daugiau nei 180 000 albumo kopijų, o pasaulyje 650 000.

Jų debiutinis albumas buvo išleistas gan sėkmingai Jungtinėje Karalystėje, o singlai „New Year“, „Run for Cover“ ir „Soul Sound“ užėmė aukštas vietas JK topuose. Per Japonijai skirtą reklaminę kelionę Siobhán Donaghy paliko grupę. Priežasčių, kodėl ji paliko grupę, yra dvi: oficiali yra, kad Siobhán nutarė pasinerti į mados pasaulį. Antroji, kad Siobhán pykosi su Keisha ir dėl to jai buvo diagnozuota klinikinė depresija. Tačiau dėl šio įvykio Mutya ir Keisha ilgai nesigraužė ir netrukus grupė vėl tapo trio, kai prie dviejų tikrųjų narių prisijungė Heidi Range – grupės „Atomic Kitten“ įkūrėja. Nors grupė vėl susiformavo 2001 m., grupės įrašų kompanija „London Records“ nutraukė kontraktą su „Sugababes“, nes jos nepateisino kompanijos lūkesčių.

## Albumo dainos

## Albumo pardavimai
* JAV – 2000
* Jungtinė Karalystė – 300 000
* Vokietija – 200 000
* Australija – 30 000
* Japonija – 100 000
* Pasaulis – 600 000

## Vietos topuose
Akių astigmatizmas

**Akių astigmatizmas** – akies optinės sistemos būklė, kai šviesos spinduliai nevienodai laužiami skirtinguose akies meridianuose.

Turint šią ydą daiktų ir vaizdo kontūrai yra matomi neryškūs. Turint astigmatizmą spindulių pluoštas iš vieno taško praėjęs pro akies optines terpes, nebesusirenka akies tinklainėje į židinį. Ši liga dažnai būna paveldima, gali atsirasti po akies traumų, operacijų, uždegimų. Akomodacija ir ilgalaikė jos įtampa ne visuomet padeda geriau matyti ir dažnai pereina į spazmą. Astigmatizmas yra koreguojamas akiniais, cilindriškai gaubtais stiklais.

## Šaltiniai
Kazokai I

**Kazokai** – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, kairiajame Akmenos upės krante, 3 km į vakarus nuo Varsėdžių.

## Istorija

Kaimas minimas Karšuvos valsčiaus inventoriuje 1562 metais kaip Mykolo Kazokaičio valda, nuo jo pavardės ir kilo Kazokų pavadinimas. Prie Akmenos yra Kazokų piliakalnis, vadinamas Užpiliu.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Mankaičiai

**Mankaičiai** – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, 3 km į pietvakarius nuo Upynos.

## Istorija
XX a. pr. buvo Monkaičių kaimas ir dvaras Raseinių apskrities Skaudvilės valsčiuje.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Negėrai

**Negėrai** – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, dešiniajame Bremenos upelio krante, 1 km į rytus nuo Naujojo Obelyno.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Seksualinis objektifikavimas

**Seksualinis objektifikavimas** - požiūris į asmenį kaip sekso objektą, iš visos žmogaus asmenybės išskiriant tik lyties savybes bei fizinį patrauklumą kaip priemones kitam žmogui pasiekti malonumą. Seksualinio objektifikavimo sąvoka, ypatingai moterų objektifikavimas, yra svarbi feminizmo ir susijusiose teorijose. Pasak daug feminizmo šalininkų, su objektifikavimu turi būti kovojama ir jis yra svarbus veiksnys lyčių nelygybėje. Kiti feministinių ir nefeministinių pažiūrų žmonės teigia, kad dėl padidėjusios moterų bei gėjų seksualinės laisvės taip pat padidėjo vyrų objektifikavimas.

## Moterų objektifikavimas
Feminizmo autoriai teigia, kad moterų objektifikavimas pasireiškia jų asmeninių bei intelektualių savybių bei sugebėjimų ignoravimu, ir moters sumenkinimu iki priemonės vyrų lytiniam malonumui. Objektifikavimo pavyzdžiais laikomi tokie reiškiniai kaip moterų vaizdavimas pornografijoje, taip pat žiniasklaidoje, reklamoje bei mene; striptizas ir prostitucija; kosmetinė plastinė chirurgija, ypač krūtinės didinimas.

Kai kurie feministai bei psichologai tvirtina, kad toks seksualinis objektifikavimas gali turėti neigiamų psichologinių pasekmių, įskaitant depresiją ir beviltiškumo jausmą, taip pat pakenkti moterų savivokai, atsiradus įsitikinimui, kad jų intelektas bei kompetencija nėra pripažįstami. Moterų objektifikavimo reiškinio įtaka moterims ir apskritai visuomenei tebėra tyrinėjama. Vienas pavyzdžių, spėjimas, kad mergaičių supratimas, jog visuomenėje svarbi išvaizda, gali įtakoti baimės, gėdos ir pasišlykštejimo jausmus, kuriuos kai kurios patiria bręsdamos, nes suvokia, kad yra labiau matomos visuomenei kaip sekso objektai .

Pro - feministai kultūros kritikai, kaip kad Robert Jensen ir Sut Jhally, kaltina masines informavimo priemones bei reklamą moterų objektifikavimo propagavimu siekiant išplatinti prekes bei paslaugas.

Dabartiniu laikotarpiu JAV bei vakarietiškose valstybėse socialinėse bei mados srityse atsirado tendencijos, kai moterys tikslingai save "pateikia" kaip fizinius objektus (pvz., dėvėdamos labiau atvirus drabužius). Nors tai dažnai bandoma pateikti kaip stipresnį lyties išreiškimą, realybėje tai tik dar labiau akcentuoja moters savivertės priklausomybę nuo fizinių kriterijų.

## Vyrų objektifikavimas
 
Feministės Christina Hoff Sommers bei Naomi Wolf teigia, kad moterų seksualinės laisvės didėjimas lėmė, kad daug moterų vyrus laiko sekso objektais. Tyrimai parodė , kad psichologinės pasekmės vyrams yra panašios kaip ir moterų objektifikavimo atveju: nulemia neigiamo vyrų požiūrio į savo kūną susidarymą, taip pat seksualinių sutrikimų ir nesėkmingo lytinio akto baimę, kas veda prie padidinto vaistų, kaip kad Viagra, vartojimo. Homoseksualūs vyrai linkę patirti stipresnes psichologines pasekmes susijusias su kūno įvaizdžiu .

## Šaltiniai ir nuorodos
Kvapnioji hebė

**Kvapnioji hebė** (*Hebe odora*) – bervidinių (*Scrophulariaceae*) šeimos augalų rūšis. Auga Naujojoje Zelandijoje.

Žiedai balti.
Žakaimė

**Žakaimė** – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, 3 km į rytus nuo Upynos, ryčiau Agluonos ištakų, prie pat Tauragės ir Šilalės rajonų ribos.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Žakaimėje 1941 m. gegužės 5 d. gimė gydytoja kardiologė, habilituota biomedicinos mokslų daktarė Regina Gražulevičienė.

## Šaltiniai
Videvutis

**Videvutis** (*Vaidevutis*, *Vydevutis*, *Viduutus*, *Widewuto*) – legendinis Prūsijos karalius ir įkūrėjas.

Jis minimas Erazmo Stelos veikale „Apie Prūsijos senovę“ (1518 m.). Rašoma, kad jis buvęs alanų kilmės ir išmokęs prūsus žemdirbystės, amatų, įkūręs ir išplėtęs valstybę. Jis turėjęs keturis sūnus – Litvą, Pamedį, Galingą ir Natangijų, kurie įkūrę atitinkamai Lietuvą, Pamedę, Galindą ir Notangą.

Simono Grunau „Prūsijos kronikoje“ (apie 1510–1526 m.) rašoma, kad Videvutis su broliu Proteniu buvo skandinavai, atsikraustę į Prūsiją iš Gotlando salos, nes ją užėmė gotai. Videvutis išrinktas prūsų karaliumi, o Protenis – krivių krivaičiu. Jie įkūrę Rikojoto šventyklą, pastatę pilis. Grunau rašo, kad Videvutis turėjo ne 4, o 12 sūnų, pagal kuriuos vėliau pavadintos prūsų žemės: Kulmo, Sembos, Varmijos, Pamedės, Galindos, Notangos, Skalvos, Lietuvos.

Pasak istoriko Videvutis ir Protenis 500-aisiais metais susidegino.

Kazimiero Būgos nuomone vardas *videvutis* yra ne tikrinis, o bendrinis, kilęs iš prūsų kalbos žodžio *videvis* („žinąs“).

## Šaltiniai
Jamalo Nencų autonominė apygarda

**Jamalo Nencų autonominė apygarda** – Rusijos administracinio teritorinio suskirstymo vienetas (federacijos subjektas). Ji yra Rusijos vidurinės dalies šiaurėje, Sibire, Jamalo pusiasalyje. Administracinis centras – Salechardas.

## Istorija

Apygarda įkurta 1930 m. gruodžio 10 d., 1944–1992 m. priklausė Tiumenės sričiai.

## Gyventojai
Regione ilgą laiką gyveno nencai, kurie priešistorėje vertėsi medžiojimu ir rankiojimu, taip pat baltųjų lokių (*Ursus maritimus*) gaudymu, kuris tęsiasi iki šių dienų.
### Miestai

Didžiausi miestai 2010 m. (> 20 tūkst. gyventojų):
# Naujasis Urengojus
# Nojabrskas
# Nadymas
# Salechardas
# Muravlenka
# Labytnangis
# Gubkinskis
# Tarko Salė

## Išnašos
Galva

**Galva** – žmogaus ar gyvūno kūno dalis, kurioje yra smegenys, burna, regėjimo, klausos, skonio, kvapo organai. Galvą turi visi stuburiniai gyvūnai ir vabzdžiai, jos nėra tik pas primityvius gyvūnus. Paprastai galvą su likusiu kūnu jungia kaklas.

Žmogaus galvos priekinė dalis vadinama veidu. Pagal žmogaus galvos formą ir bruožus nustatoma jo rasė, antropologiniai bruožai, lytis.
Šviesioji milžinė

**Šviesioji milžinė** – žvaigždė, šviesesnė už milžinę žvaigždę. Jos gali būti supermilžinėmis ir hipermilžinėmis. Priskiriamos II šviesio klasei. Jos skirstomos į kelis tipus: B tipas (mėlyna – balta), A tipas (balta), F tipas (geltona – balta), G tipas (geltona), K tipas (oranžinė), M tipas (raudona).
Nekenčiu reklamos

**Nekenčiu reklamos** – populiarus autorinis Rolando Kazlo humoristinių laidų ciklas, rodytas per Baltijos televiziją 2000–2001 m.

Sukurtos 33 serijos. Laidoje buvo parodijuojamos kitos žinomos Lietuvos televizijų laidos (pvz. LNK „Holivudo naujienos“, BTV „Sveikinimų koncertas“), televizijose humoristiškai parodijuoti vaidybiniai (pvz. Frencio Fordo Kopolos „Krikštatėvis“) ar animaciniai filmai (pvz. „Karlsonas, kuris gyvena ant stogo“).

Laida filmuota Alantoje (nufilmuota buvusi miestelio karčema) ir jos apylinkėse.

Pagrindinį veikėją Praną Rupšplaukį vaidino Rolandas Kazlas. Jis įsikūnijo ne tik į kaimiečio Prano, bet ir žymaus vyno degustatoriaus, meksikietiško serialo herojaus, kulinaro ir kitų personažų vaidmenis.

## Aktoriai
* Rolandas Kazlas – Pranas Rupšplaukis, daugelis televizijos personažų
* Neringa Varnelytė – sveikinimų koncerto vedėja, kiti televizijos personažai
* Algirdas Dainavičius – televizijos personažai
* Tereza Filipska – Uršulė Putrimienė, televizijos personažai
* Jonas Šarūnas – Šarūnas Putrimas, televizijos personažai
* Cezaris Graužinis – televizijos personažai
* Giedrius Arbačiauskas – Karbunskas
* Arūnas Smailys – televizijos personažai
* Vitalija Mockevičiūtė – televizijos personažai
* Kęstutis Jakštas – televizijos personažai
* Andrius Žebrauskas – televizijos personažai
* Evaldas Jaras – televizijos personažai
* Tomas Šarpnickas – reklamų įgarsintojas
* Andrius Kavaliauskas – filmo „Krikšto patėvis“ įgarsintojas

## Šaltiniai

## Nuorodos
* „Nekenčiu reklamos“ Ištraukos
Džonsono kosminis centras

**Džonsono kosminis centras** – NASA centras, naudojamas pilotuojamų kosminių skrydžių kontrolei ir organizavimui. Centrą sudaro 100 pastatų, esančių 656 ha dydžio teritorijoje Hiustone, JAV Teksaso valstijoje, kompleksas. Džonsono kosminiame centre yra JAV Astronautų korpusas, ten treniruojami JAV ir jų užsienio partnerių astronautai. Centras, kuris anksčiau buvo žinomas kaip „Pilotuojamų erdvėlaivių centras“, buvo įkurtas Rice universiteto dovanotoje žemėje ir atidarytas 1963 m. 1973 m. centras buvo pervadintas iš Teksaso kilusio JAV prezidento Lindono Džonsono vardu.

Džonsono kosminiame centre yra NASA Misijų kontrolės centras, kuris koordinuoja ir kontroliuoja visus JAV pilotuojamus erdvėlaivių skrydžius. Misijų kontrolės centras vadovauja visoms Space Shuttle misijoms ir jų veiklai Tarptautinėje kosminėje stotyje.