open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Surviliškio Nukryžiuotojo Jėzaus bažnyčia

**Surviliškio Nukryžiuotojo Jėzaus bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Surviliškio miestelyje, prie kelio , dešiniajame Nevėžio krante. Kultūros paveldo objektas Nr. 48627. Turi baroko ir klasicizmo bruožų.

Švenčiami Šv. Jono Krikštytojo, Šv. Roko, Šv. Kryžiaus Išaukštinimo atlaidai.

## Istorija

Surviliškio dvaras 1505 m. dovanotas Žemaičių vyskupui. Tarp 1592 ir 1597 m. Surviliškyje buvo bažnyčia. Jai 1638 m. dovanotas Bučionių kaimas. Nuo 1777 m. veikė parapinė mokykla. Klebono Juozapo Žibarto rūpesčiu 1791 m. pastatyta nauja bažnyčia. Kapinėse 1800 m. pastatyta Surviliškio koplyčia.

Kunigas Leopoldas Urbanavičius apkaltintas 1863 m. sukilėlių rėmimu ir 1865 m. ištremtas Sibiran į Tomsko guberniją. F. Semelevičiaus, klebonavusio Surviliškyje 1863–1891 m., iniciatyva bažnyčia suremontuota. 1921 m. perdažyta. 1908–1914 m. veikė Lietuvių katalikų blaivybės draugijos skyrius.

## Architektūra

Bažnyčia turi baroko ir klasicizmo bruožų, medinė, kryžminio plano, su penkiais virš stogo iškilusiais bokšteliais. Šventorius apjuostas medinių statinių tvora su mūrinių stulpų vartais. Jame stovi medinė varpinė.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Arkivyskupijos informacija
Suvainiškio šv. apaštalo Jokūbo bažnyčia

**Suvainiškio šv. apaštalo Jokūbo bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Suvainiškio miestelyje, ties Lietuvos–Latvijos siena, kairiajame Neretos (dešinysis Nemunėlio intakas) krante.

## Istorija

Ratkūnų dvaro savininkas Antanas Kamarauskas Suvainiškyje 1782 m. pastatė medinę bažnyčią ir paskyrė 2 valakus bei 28 margus žemės. Kamarauskai į Suvainiškį pakvietė reguliariuosius atgailos kanauninkus. 1783 m. įsteigta parapija. Rusijos valdžia 1832 m. uždarė vienuolyną ir bažnyčią, panaikino parapiją. Antanas Kamarauskas 1836–1838 m. prašė leisti jo dėdės statytai bažnyčiai veikti kaip filijai. Apie 1840 m. į Suvainiškį vėl paskirtas kunigas. 1849 m. bažnyčios kampinis bokštas buvo pasviręs, begriūvantis.

Klebono Antano Mackevičiaus rūpesčiu 1862–1863 m. pastatyta dabartinė akmenų mūro bažnyčia. A. Mackevičių, įtartą palaikius 1863 m. sukilėlius, Rusijos valdžia ištrėmė į Tobolsko guberniją (į Lietuvą grįžo 1870 m.).

1933 m. bažnyčią konsekravo vyskupas Kazimieras Paltarokas. XX a. tarpukariu parapijai iš Ratkūnų dvaro skirta 8 ha žemės. Kunigo Stepono Ramanausko iniciatyva 1939–1940 m. pastatyta nauja prieglauda. Joje įrengta salė. Iki Antrojo pasaulinio karo bažnyčios bokštuose kabėjo 3 varpai. Per karą 2 varpai išvežti į Rokiškį (negrąžinti). Po 1947 m. ir 1982 m. bažnyčia remontuota.

## Architektūra

Bažnyčia istoristinė, stačiakampio plano, dvibokštė, vienanavė. Turi 3 altorius. Šventoriaus tvora akmenų mūro.

## Galerija

Suvainiškio bažnyčia.JPG|Priekis
Suvainiškio bažnyčia, galinis fasadas.JPG|Galinė dalis
Altārs, Suvainišku baznīca.jpg|Bažnyčios interjeras


## Šaltiniai
* 

## Nuorodos

* Vyskupijos informacija
* http://rokiskis.w3.lt/kiti/suvainiskis.html 
* Suvainiškio šv. apašt. Jokūbo bažnyčia
Šateikių šv. evangelisto Morkaus bažnyčia

**Šateikių šv. evangelisto Morkaus bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Šateikių kaime, 0,5 km į pietvakarius nuo kelio . Kultūros paveldo objektas Nr. 16046.

## Istorija

Apie 1700 m. pastatyta medinė koplyčia, 1776 m. – medinė bažnyčia. Ji buvo Platelių parapijos filija. Jai 1794 m. dovanoti 2 margai žemės.

1860 m. minima maža bažnyčia, kurią išlaikė grafas Pranciškus Pliateris. Jai sunykus Pliateriai 1862–1875 m. pastatė dabartinę mūrinę bažnyčią (archit. Tomo Tišeckio projektas). 1909 m. sausio 1 d. bažnyčioje susituokė Mikalojus Konstantinas Čiurlionis ir rašytoja Sofija Kymantaitė-Čiurlionienė. 1915 m. vokiečiai išsivežė 3 bažnyčios varpus. 1926 m. įkurta parapija. 1935 m. pastatyta parapijos salė.

1945 m. raudonarmiečiai sudaužė bažnyčios vitražus. Po Antrojo pasaulinio karo kunigas Anicetas Kerpauskas (1921–1985) pastatė kleboniją.

## Architektūra

Bažnyčia neogotikinė, kryžminio plano, vienabokštė, su pusapskrite apside. Šventoriaus tvora mūrinė.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Vyskupijos informacija
* Bažnyčios vargonai
Šaukėnų Švč. Trejybės bažnyčia

**Šaukėnų Švč. Trejybės bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Šaukėnų miestelyje, dešiniajame Šonos (dešinysis Ventos intakas) krante.

## Istorija

Pirmąją Šaukėnų bažnyčią apie 1497 m. pastatydino dvarininkai Mikalojus ir Margarita Šemetai. Reformacijos sąjūdžio metu perduota evangelikams reformatams, kai jų kunigui 1584 m. dovanoti 6 valakai žemės (evangelikams reformatams priklausė iki XVII a. pradžios).

Nauja bažnyčia pastatyta 1632 m., kita – 1763 m. Nuo 1803 m. veikė parapinė mokykla. 1820 m. bažnyčia turėjo 1 valaką žemės. 1909–1914 m. veikė Lietuvių katalikų blaivybės draugijos skyrius. Prieš Pirmąjį pasaulinį karą pastatyta nauja bažnyčia per Antrąjį pasaulinį karą sudegė.

1947 m. pastatyta nauja medinė, karkasinė bažnyčia. Dabartinė mūro bažnyčia pastatyta 1989 m.

## Architektūra

Mūrinė bažnyčia stačiakampio plano, su 2 bokšteliais. Šventoriaus tvora akmeninė, su mūriniais arkiniais vartais. Šventoriaus vartai įtraukti į saugomų kultūros paminklų sąrašą. Jų pavyzdžiu pastatyti Senosios Sasnavos bažnyčios vartai Rumšiškėse, Lietuvos liaudies buities muziejuje. Šventoriuje yra palaidotų Gorskių, pokaryje slapta perkeltų iš Beržėnų koplyčios.

Išlikusi XVIII a. varpinė.

## Galerija

Šaukėnų Švč. Trejybės bažnyčia iš šono.jpg|Iš vakarų pusės
Saukenai Kelmes raj.jpg|Šventoriaus vartai įamžinti miestelio herbe
Šaukėnai, lurdas.JPG|Lurdas šventoriuje
Šaukėnai, bažnyčia 2.JPG|Gorskių giminės įamžinimas


## Šaltiniai
* 

## Nuorodos

* Vyskupijos informacija
Šaukoto Švč. Trejybės bažnyčia

**Šaukoto Švč. Trejybės bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Šaukoto miestelyje, prie kelio . Liaudies architektūros formų. Bažnyčia – architektūros paminklas (kartu su varpine, klebonija).

## Istorija

Šaukoto katalikų bažnyčią (tuomet koplyčią) savo lėšomis 1767 m. pradėjo statyti Kalnuotojo Šaukoto dvaro savininkas Simonas Petras Herubavičius. Nuo 1773 m. ji turėjo Pašušvio bažnyčios filijos arba altarijos statusą. Bažnyčios statyba buvo baigta tik 1795 m. Motiejus Valančius mini 1773 m. kaip bažnyčios įkūrimo datą, remdamasis vėlesniais vizitacijos aktais. 

1802 m. inventoriuje pažymėta, kad bažnyčia pastatyta iš eglinių rastų, ant mūrinių pamatų, dengta gontais. Virš bažnyčios stogo buvo 2 bokšteliai su varpais. Altoriai buvo tapyti ant lentų. Po bažnyčia įrengtas nedidelis rūsys. 1814 m. buvo pastatytas naujas gyvenamasis namas, kuriame įsikūrė altarista. 1803 m. bažnyčia buvo perstatyta ir padidinta, įrengta nauja sakykla, pastatyta nauja varpinė. 1839 m. bažnyčioje vyko remontas: paaukštinti pamatai, pakeisti apatiniai rąstai, sutvirtintos sienos, uždengtas stogas. 1843 m. įrengti nauji 10 registrų vargonai.

Parapijos gyventojai buvo aktyvūs 1863 m. sukilimo dalyviai ir rėmėjai, teikė pagalbą knygnešiams spaudos draudimo metais. Už paramą sukilėliams dvaro savininkas Ignotas Bušinskis su sūnumi buvo ištremtas į Sibirą, o Baltojo Šaukoto dvaras konfiskuotas. Ištremtam kunigui Simonui Jakavičiui už sukilėlių atsišaukimo perskaitymą 1863 m. buvo atimtas dvasininko titulas. 

Prie bažnyčios buvo prieglauda, iki 1863 m. veikė parapinė mokykla. XX a. pradžioje rengiantis statyti naują bažnyčią, buvo renkamos lėšos. Bet jų nepakako, todėl 1905 m. apsiribota senosios bažnyčios remontu. 1906–1915 m. klebonijoje gyveno ir vasarojo rašytoja Marija Pečkauskaitė-Šatrijos Ragana. Apie 1922 m. įsteigta parapija.

2009–2013 m. bažnyčioje atlikti tyrimų, restauravimo darbai.

## Architektūra

Bažnyčia liaudies architektūros formų, stačiakampio plano, su zakristija prie šono, penkiasiene apside, bebokštė. Šventoriuje stovi medinė varpinė (XVIII a.).

## Galerija

BZN Saukotas church front 2.JPG|Galinis fasadas, 2006 m.
Šaukotas, varpinė.JPG|Senoji varpinė, 2015 m.
Šaukotas, bažnyčios apsidė.JPG|Po remonto, 2015 m.
Šaukotas, bažnyčia kapinėse.JPG|Nuo kapinių pusės
Šaukotas, bažnyčios kryžius.JPG|Kryžius ant bažnyčios


## Šaltiniai

## Nuorodos

* Šaukoto Švč. Trejybės parapija (Siauliuvyskupija.lt)
* Šaukoto Švč. Trejybės bažnyčia *panoramas.lt*
Šeduvos Šv. Kryžiaus Atradimo bažnyčia

**Šeduvos Šv. Kryžiaus Atradimo bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Šeduvos miesto centre, Niauduvos upės krante. Kultūros paveldo objektas Nr. 1573. Renesansinė, turi baroko bruožų.

## Istorija

Manoma, kad Šeduvoje pirmoji medinė bažnyčia pastatyta ir parapija įkurta 1512 m. Bažnyčiai 1529 m. dovanoti 3 nenaudojami žemės sklypai. 1542 m. fundacija padidinta. Manoma, jog tais metais pastatyta antroji bažnyčia. 1542 m. įsteigta parapinė mokykla.

1636 m. įsteigtas Šeduvos dekanatas. Upytės vaivada Jeronimas Valavičius 1640–1649 m. pastatė mūrinę bažnyčią, ją 1649 m. konsekravo vyskupas Jurgis Tiškevičius. Mykolas Mačinskis 1658 m. įsteigė altariją ir ją išlaikė. Šeduvoje 1705–1769 m. veikė jėzuitų misija. XVIII a. greta bažnyčios buvo varpinė (vėliau nugriauta). Bažnyčia 2 kartus degė. Po 1799 m. gaisro dvarininko S. Poniatovskio 1804 m. atstatyta. 1820 m. bažnyčia turėjo 56 valakus žemės su Kleboniškių, Veliakiemių ir Vaižgų kaimais. 1829 m. per žaibo sukeltą gaisrą apgadintas bokštas.

Po 1863 m. Rusijos administracija nusavino pusę parapijos žemių, 1864 m. įsakė nugriauti miestelio aikštėje stovėjusį kryžių. Jo vietoje 1877 m. pastatyta stačiatikių cerkvė (1935 m. nugriauta). XIX a. pabaigoje draudžiamą spaudą platino ir kunigai Stasys Janeliūnas, Pranas Janulaitis, Kazys Marcinkevičius. Klebono Povilo Šalučkos rūpesčiu 1905 m. bažnyčia padidinta: iš šonų pristatytos 2 navos. 1906 m. įsteigtas Šv. Kazimiero draugijos skyrius. Klebono Mamerto Lumbės vadovaujamas „Saulės“ draugijos skyrius steigė lietuviškas mokyklas. Jo įsteigta progimnazija veikė iki 1940 m. Nuo 1926 m. Šeduvoje klebonavusio dekano Mykolo Karoso iniciatyva 1937 m. bažnyčia atnaujinta.

Per Antrąjį pasaulinį karą ji apgriauta. Į Šeduvą 1974 m. paskirtas klebonas kanauninkas Bronius Antanaitis bažnyčią suremontavo ir restauravo. Šeduvoje 1956–1962 m. gyveno ištremtas ir mirė Kaišiadorių vyskupas Teofilius Matulionis.

## Architektūra

Bažnyčia renesansinė, turi baroko bruožų, kryžminio plano, su pusapskrite apside, žemomis zakristijomis, dvibokštė. Vidus 3 navų, yra 5 altoriai. Skliautai cilindriniai. Šventoriaus tvora akmenų mūro. Jame palaidotas klebonas prelatas Mykolas Karosas (1878–1955), kunigas Augustinas Pranskėtis (1886–1986).

## Galerija

Šeduva, bažnyčia.JPG|Bažnyčios priekis
2. Šeduvos bažnyčia.JPG|Bažnyčios  vaizdas
BZN Seduva church sideview front right 1.JPG|Fasado fragmentas
Central altar of Seduva church.jpg|Centrinis bažnyčios altorius
2. Šeduvos bažnyčia, vargonai.JPG|Vargonai
BZN Seduva church inside back centre organ.JPG|Vargonai
Šeduvos bažnyčia, koplytėlė.JPG|Šventoriaus koplytėlė


## Šaltiniai

## Nuorodos

* Vyskupijos informacija
* Šeduvos Šv. Kryžiaus Atradimo bažnyčia 1649 m.
* Bažnytiniai dokumentai
Šešuolėlių Švč. Mergelės Marijos Visų Malonių Tarpininkės bažnyčia

**Šešuolėlių Švč. Mergelės Marijos Visų Malonių Tarpininkės bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Šešuolėlių II kaime, dešiniajame Širvintos krante, prie kelio . Kultūros paveldo objektas Nr. 16067.

Šešuolėlių bažnyčioje švenčiami šv. Kazimiero (kovo 4 d.), šv. Lauryno (rugpjūčio 10 d.) ir tituliniai Švč. M. Marijos Visų Malonių Tarpininkės (paskutinį gegužės mėn. sekmadienį) atlaidai.

## Istorija

Iki 1744 m. Šešuolėlių dvare pastatyta koplyčia. 1782 m. ji neturėjo bažnytinių reikmenų, o 1828 m. reikmenis jau turėjo. Iki 1866 m. tapo filija.

1901–1910 m. pastatyta dabartinė mūrinė bažnyčia (statybą prižiūrėjo technikas Apolinaras Mikulskis). 1924 m. įkurta parapija.

## Architektūra

Bažnyčia neogotikinė, stačiakampio plano, vienabokštė, su daugeliu bokštelių, vienanavė. Į bažnyčią veda aukšti laiptai.

## Galerija

sesuoleliai church2.jpg|
sesuoleliai church3.jpg|
sesuoleliai church4.jpg|
sesuoleliai church5.jpg


## Šaltiniai

## Nuorodos

* Vyskupijos informacija
Šaravų Švč. Jėzaus Širdies bažnyčia

**Šaravų Švč. Jėzaus Širdies bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Šaravų kaime, 3 km į šiaurės rytus nuo Žemaičių plento. Ji yra 2-oji Josvainių parapijos bažnyčia. Liaudies architektūros formų.

## Istorija

Šaravų Vyrų Apaštalavimo nariai, minėdami skaudžias 70 metų sukaktuves 1863 m. žuvusiems sukilėliams atminti, savo kaimo kapuose, kur palaidoti 7 kunigai, pasiryžo pastatyti koplyčią. 1933 m. pavasarį ją pradėta statyti. Joje turėjo tilpti apie 150 žmonių. Darbams įpusėjus, kažkas priminė Šaravų vyrams, kad tokiai statybai reikalingas apskrities viršininko leidimas. Buvo kreiptasi į Bajėnuose apsistojusį klieriką Bronių Krištanavičių, kuris jau buvo matęs garsųjį Šaravų ąžuolą ir girdėjęs apie koplyčios statybos planus. Be to, jis buvo geras pažįstamas su Kėdainių apskrities viršininku Juozu Vaišniu. Jau kitą dieną Kėdainiuose buvo parūpintas leidimas, o pats apskrities viršininkas prižadėjo dalyvauti koplyčios pašventinimo iškilmėse. Po šios žinios Šaravų vyrai toliau ėmėsi statybos darbų. Aplinkinių kaimų seniūnai prisakė ūkininkams sutaisyti kelius. Prieš koplyčios pašventinimą Br. Krištanavičius Kaune ir Panevėžiuke parūpino bažnytinių rūbų, žvakidžių ir kito inventoriaus, būtino laikyti mišioms. Gretimose parapijose buvo plačiai paskleista žinia,kad netrukus Šaravuose bus švenčiami pirmieji atlaidai. 

Šventinimo dieną  1933 m. rugpjūčio 13 d. į Šaravus susirinko apie 3000 žmonių. Atvykstančius kunigus, vežimus su žmonėmis toli už kaimo sutiko raiti Šaravų vyrai. Prieš koplyčios pašventinimą Mykolas Volodka pasakytoje kalboje priminė Šaravų skerdynių istoriją. Šventės proga vietos jaunimas suruošė gegužinę, o koplyčios statybos komitetas vaišes svečiams. 

Po savaitės Šaravuose vyko šermenys, buvo laidojama skenduolė 3 metų mergaitė. Atvykęs Br. Krištanavičius atskaitė įprastas maldas ir pasakė pamokslą. Tokios buvo pirmosios naujose Šaravų kapinėse laidotuvės. Po jų buvo pasitarimas su vietos ūkininkais dėl naujos parapijos steigimo. Nutarta siekti parapijos teisių palaipsniui, prašant kleboną, kad kasmet būtų laikomos trejos mišios, nuo 1935 m. – kas mėnesį. Pamaldos laikytos kartą per mėnesį. 1938 m. paskirtas nuolatinis kunigas, koplyčia tapo bažnyčia.

## Architektūra

Bažnyčia liaudies architektūros formų, stačiakampio plano, su žema penkiasiene apside, virš stogo iškilusiu bokštu ir bokšteliu. Yra 3 altoriai. Pagrindinis ir kampuose stovintys dešinysis bei kairysis altoriai kukliai papuošti vien tik šventųjų paveikslais. Dalyje šventoriaus įrengtos veikiančios kaimo kapinės. Nuo šventoriaus vartelių rytų pusėje veda kadagių alėja į kleboniją (apleistą).

## Galerija

Šaravų bažnyčia, iš galo.JPG|Bažnyčia iš galo
Šaravų bažnyčia, kapinės.JPG|Nuo kapinių pusės
Altorius, Šaravų bažnyčia.JPG|Altoriai
Balkonas, Šaravų bažnyčia.JPG|Vaizdas į balkoną
Šaravai, bažnyčios varpas.JPG|Varpinės varpas
Šaravų bažnyčia, kryžius.JPG|Bokštelio kryžius
Šaravų bažnyčia, atlaidų dekretas.JPG|Atlaidų dekretas


## Šaltiniai

* 

## Nuorodos

* Šaravų bažnyčia (dekanato inf).
Šėtos Švč. Trejybės bažnyčia

**Šėtos Švč. Trejybės bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Šėtos miestelyje, prie kelio , dešiniajame Obelies krante. Turi istoristinių bruožų.

## Istorija

Šėtos savininkas Bagdonas Petkevičius su Steponu Kuncevičiumi 1499 m. pastatė bažnyčią, dovanojo jai beneficiją. XVI a. pabaigoje bažnyčia perduota evangelikams reformatams. Šėtos klebonas, Vilniaus kanauninkas Motiejus Ancuta 1680 m. pastatė naują medinę bažnyčią. Nuo 1777 m. veikė parapinė mokykla. Bažnyčiai sudegus, 1772–1782 m. pastatyta nauja mūrinė, ji 1805 m. gegužės 17 d. per miestelio gaisrą irgi sudegė.

1817 m. atstatyta. 1897 m. parengtas ir patvirtintas bažnyčios padidinimo projektas, pastatytas bokštas. 1906 m. įsteigta senelių prieglauda, 1909 m. – biblioteka. Per Pirmąjį pasaulinį karą bažnyčia apgriauta. Klebonas Jurgis Tilvytis ją suremontavo. Klebono F. Kapočiaus ir kitų rūpesčiu 1918 m. įsteigta „Saulės“ draugijos progimnazija.

## Architektūra

Bažnyčia turi istoristinių bruožų, stačiakampio plano, su masyviu bokštu. Vidus 3 navų. Šventoriaus tvora mūrinė.

Šventoriuje stovi mūrinė koplyčia (kaulinyčia), istorijos paminklas kankinei Adelei Dirsytei, antkapinis kryžius kun. Antanui Danilai (1915–1999), koplytstulpis „nužudytiems negimusiems kūdikiams“. 

## Galerija

Setos baznycia is pietvakariu puses.jpg|Bažnyčia iš pietvakarių pusės
Setos baznycia is vakaru puses.jpg|Bažnyčia iš vakarų pusės
Church of Šėta001.jpg|Bažnyčios fasado fragmentas
2020, Šėtos bažnyčia, galas.JPG|Galinė dalis
Altorius, Šėtos bažnyčia.JPG|Pagrindinis altorius
2020, Šėtos bažnyčia, į vargonus.JPG|Vaizdas į vargonus
2020, Šėtos bažnyčia, vargonai.JPG|Vargonai
Šėta, šventoriaus koplyčia.JPG|Šventoriaus koplyčia (kaulinyčia)
Adelė Dirsytė, Šėtos šventorius.JPG |Paminklas kankinei A. Dirsytei
Šėta, koplytstulpis.JPG|Koplytstulpis


## Šaltiniai

* 

## Nuorodos

* Arkivyskupijos informacija
Šiaudinės Švč. Mergelės Marijos bažnyčia

**Šiaudinės Švč. Mergelės Marijos bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Šiaudinės kaime, 8,5 km į pietvakarius nuo Papilės, kairiajame Avižlio (kairysis Ventos intakas) krante. liaudies architektūros formų. Kultūros paveldo objektas Nr. 22376.

## Istorija

Liudvikas Godliauskas 1775 m. pastatė medinę bažnyčią. Ji buvo Papilės parapijos filija, garsėjo Šv. Roko atlaidais. Kunigą iš pradžių išlaikė Šiaudinės dvaras. Kalniškių dvaro savininkas 1867 m. bažnyčiai dovanojo 16 dešimtinių žemės. 1901 m. vėtra nugriovė bažnyčios bokštą, 1902 m. atstatytas. 1915 m. vokiečiai išsivežė du varpus.

2020 m. buvo pradėtas bažnyčios ir varpinės stogų remontas.

## Architektūra

Bažnyčia liaudies architektūros formų, stačiakampio plano, su bokšteliu. Įrengti 3 altoriai. Šventoriaus tvora akmenų mūro. Jame stovi medinė varpinė.

## Šaltiniai

* 

## Nuorodos
* Vyskupijos informacija
* Šiaudinės bažnyčia ir varpinė // www.ventosparkas.lt
Šiaulėnų šv. Onos bažnyčia

**Šiaulėnų šv. Onos bažnyčia** – bažnyčia, tituluojama šv. Onos vardu, stovinti Šiaulėnų miestelyje, kairiajame Šušvės krante. Turi romaninės ir gotikinės architektūros bruožų.

## Istorija

Pirmąją bažnyčią 1514–1518 m. pastatė Mikalojus Butrimavičius ir Barbora Butrimavičienė ir skyrė jai turto. Šiaulėnuose gyveno 3 vikarai, juos išlaikė klebonas. 1551–1612 m. bažnyčia priklausė evangelikams reformatams. Susenus bažnyčiai, nauja statyta 1731 m. Jai 1820 m. priklausė Mantviliškių kaimas.

Marijona Šemetienė 1765 m. įsteigė altariją ir aprūpino ją beneficija. Nuo 1805 m. veikė parapinė mokykla.

1841 m. klebonas Augustinas Kybartas pirmasis Žemaitijoje pradėjo skelbti blaivybės idėją. Mirdamas jis bažnyčiai paliko 50 valakų žemės; parapijai priklausė Polekėlės (Daujotavos) filija. Juozapas Šemeta kapinėse 1850 m. pastatė mūrinę Šemetų koplyčią.

Jonas Šemeta 1857 m. pastatė naują mūrinę bažnyčią pagal architekto Fulgento Rimgailos projektą. Tik 1880 m. ją konsekravo vyskupas Aleksandras Beresnevičius. Šiaulėnuose 1937–1942 m. vikaravo kunigas Rapolas Krasauskas, jis surinko ir paskelbė daug istorinių žinių apie Lietuvos bažnyčias. 1938 m. bažnyčios vidus išdažytas, įrengti marmuriniai altoriai.

## Architektūra

Bažnyčia turi romaninės ir gotikinės architektūros bruožų, stačiakampio plano, dvibokštė. Vidus 3 navų, skliautuotas. Šventorių juosia metalinė ažūrinė tvora.

## Galerija

SiaulenaiNr2.jpg|Vakarinis fasadas 
SiaulenaiNr3.jpg|Apsidė
SiaulenaiNr4.jpg|Pagrindinis bažnyčios įėjimas
SiaulenaiNr5.jpg|Bažnyčios kairysis bokštas
SiaulenaiNr11.jpg|Bažnyčios šoninis kairysis fasadas
SiaulenaiNr12.jpg|Bažnyčios šoninis dešinysis fasadas
SiaulenaiNr13.jpg|Bažnyčios dešinysis bokštas 
SiaulenaiNr6.jpg|Centrinis altorius
SiaulenaiNr7.jpg|Bažnyčios vargonai
SiaulenaiNr8.jpg|Kairysis altorius
SiaulenaiNr9.jpg|Centrinio altoriaus dešinioji pusė
SiaulenaiNr10.jpg|Šv. Kazimiero skulptūra


## Šaltiniai
* 

## Nuorodos
* Vyskupijos informacija
* Šiaulėnų šv. Onos bažnyčia
Šiaulių šv. Ignaco Lojolos bažnyčia

**Šiaulių šv. Ignaco Lojolos bažnyčia** – neparapinė bažnyčia, stovinti Šiauliuose.

## Istorija

1930 m. Šiauliuose įsikūrė jėzuitų misija. Kunigo Benedikto Andruškos (pirmojo rektoriaus) rūpesčiu 1935 m. pastatyta mūrinė oratorija. Tada čia buvo vienas kunigas ir du broliai jėzuitai. Iki 1944 m. pasikeitė 4 rektoriai. Jie buvo kartu ir jėzuitų misijos vyresnieji. 1948 m. pavasarį kunigas Antanas Šeškevičius ištremtas, o bažnyčia uždaryta. Bažnyčią uždarius, joje buvo įrengtas sandėlis, vėliau sporto salė.

1986 m. prisidengus koncertų salės būtinybe, tuometinės miesto valdžios rūpesčiu gautas finansavimas ir pradėta bažnyčios restauracija. 1989 m. joje įvyko bažnytinės muzikos festivalis. 1990 m. bažnyčia grąžinta tikintiesiems, gruodžio 23 d. pašventinta. 1995 m. prie bažnyčios buvusiame vaikų darželyje įkurta Benedikto Andruškos pradžios mokykla, veikia bendruomenės namai.

2012 m. lapkričio 4 d. bažnyčios kiemelyje atidengta ir pašventinta Jonui Pauliui II skulptūra. Tuo norėta atminti popiežiaus viešnagę, kai 1993 m. rugsėjo 7 d. jis meldėsi šioje bažnyčioje ir ilsėjosi jėzuitų namuose.

## Šaltiniai

* 

## Nuorodos
* Vyskupijos informacija
Šeštokų Švč. Mergelės Marijos Nuolatinės Gelbėtojos bažnyčia

**Šeštokų Švč. Mergelės Marijos Nuolatinės Gelbėtojos bažnyčia** – bažnyčia Šeštokų miestelyje, prie Kauno–Suvalkų geležinkelio, piečiau Šeštokų geležinkelio stoties.

## Istorija

Po I pasaulinio karo Šeštokų dvaro, kuris karo metu sudegė, savininkės Baldauskaitės bažnyčiai paskyrė 8 margus žemės ir namus klebonijai. 1921 m. įkurta parapija (iš dalies Krosnos ir Rudaminos parapijų kaimų). Pirmasis klebonas buvo Kajetonas Zdančius, 1921 m. grįžęs iš Žytomyro vyskupijos. Pamaldos laikytos geležinkelio stoties pastate, vėliau – klebonijos kluone.

Pagal inžinieriaus J. Vitembergo projektą 1922–1924 m. pastatyta dabartinė medinė bažnyčia. Klebono Broniaus Vaišnoros rūpesčiu po 1928 m. įrengti 3 nauji altoriai. Šoninius altorius sukūrė meistras Soroka iš Pazapsių.

## Architektūra

Bažnyčia kryžminio plano (pagrindinė nava 21,5×10,5 m), dvibokštė. Šventoriaus tvora medinių statinių.

## Šaltiniai

* 

## Nuorodos
* Vyskupijos informacija
Šešuolių šv. Juozapo bažnyčia

**Šešuolių šv. Juozapo bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Šešuolių miestelyje, prie kelio į Želvą, ant nedidelės aukštumos. Kultūros paveldo objektas Nr. 31482. Turi baroko bruožų.

## Istorija

Tarp 1449 ir 1478 m. Šešuolių dvaras dovanotas Vilniaus vyskupui. Vyskupas Valerijonas Protasevičius 1567 m. būsimai bažnyčiai paskyrė dešimtinę nuo dvaro, Kuzilų kaimą. Tribokštė medinė bažnyčia pastatyta 1572 m. Pirmasis klebonas Pranas Rapolkevičius buvo įpareigotas išlaikyti mokyklą ir mokytoją. Bažnyčia per karą su Rusija 1656 m. tikriausiai sudegė. Vyskupo Konstantino Kazimiero Bžostovskio rūpesčiu 1694 m. atstatyta (galimai atnaujinta po gaisro). 1740 m. klebono jurisdikoje gyveno 4 šeimos. 1743 m. įkurta religinė brolija.

1751 m. vyskupo M. Zenkavičiaus rūpesčiu pastatyta dabartinė medinė bažnyčia, apie 1753 m. – varpinė, 1762 m. – prieglauda. Nuo 1777 m. veikė parapinė mokykla. Šešuoliai vyskupų valda buvo iki 1796 m. Apie 1803 m. bažnyčia suremontuota. Šešuolių dvare 1818 m. klebonas valdė 20 valakų (su Kuzilų kaimu); pastatyta nauja altarija. 1879–1884 m. suremontuota bažnyčia, klebonija, perstatyta varpinė, apmūrytas šventorius. Caro laikais bažnyčia priklausė Giedraičių dekanatui, buvo apie 5000 parapijiečių. Iki 1896 m. klebonas Juozapas Lukša skaitydavo tik lietuviškus pamokslus. Jam mirus, kunigas Petras Balkauskis greta lietuviškų pradėjo ir lenkiškus pamokslus, nors jų tesiklausydavo tik 10 šlėktų, ir taip gerai supratusių lietuviškai.

1912 m. įsteigtas Lietuvių katalikų blaivybės draugijos skyrius, 1913 m. – „Ryto“ draugijos skyrius. 1911–1918 m. Šešuoliuose klebonavęs Jonas Kunigėlis parapijoje steigdavo ir išlaikydavo lietuviškas mokyklas. Už tai Rusijos valdžios tris kartus baustas piniginėmis baudomis. 1917 m. klebonas Šešuoliuose įsteigė dviklasę mokyklą ir vakarinius kursus suaugusiems.

1954–1956 m. kunigas Jonas Kazlauskas su parapijiečiais bažnyčią suremontavo. Nuo 1962 m. iki mirties Šešuoliuose klebonavo Petras Šiugžda (1906–1988; palaidotas šventoriuje). Jis suremontavo vargonus, nudažė bažnyčią ir kleboniją.

2009 m. balandžio 24 d. buvo išversti avarinės būklės šventoriaus vartai, kurie Lietuvos kultūros departamento nurodymu atstatyti tų pačių metų liepos mėnesį.

2025 m. bažnyčios palėpėje rasti keli tūkstančiai XVIII–XX a. istorinių dokumentų: bažnytinės metrikacijos knygos, Šešuolių valsčiaus archyviniai dokumentai, pasų kortelės ir kiti.

## Architektūra

Bažnyčia turi baroko bruožų, su trisiene apside ir 2 nedidelėmis zakristijomis prie jos, 2 bokštais. Fasadas su pusapskričiu frontonu. Šventoriaus akmenų mūro tvoros kampe stovi medinė varpinė (cokolis akmeninis). Šventoriuje yra stogastulpis su 2 koplytėlėmis. Kabo 1762 m. tapytas bažnyčios fundatoriaus paveikslas, XIX a. Šv. Kazimiero paveikslas.

Altoriuje yra du paveikslai – Švč. Mergelės Marijos (išlikęs iš antrosios bažnyčios, nutapytas 1747 m.) ir šv. Juozapo. Paveikslai daugiausia nutapyti ant metalo.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Vyskupijos informacija
* Šešuolių šv. Juozapo bažnyčia
Dani California

**Dani California** – pirmasis grupės Red Hot Chili Peppers albumo Stadium Arcadium singlas.

Vokalistas Anthony Kiedis kuris ir parašė šios dainos žodžius joje pasakoja apie mergaitę Dani, kurią buvo paminėjęs savo ankstesnėse dainose kaip „Californication“ ir „By the Way“. Ilgai manyta, kad ši daina yra nukopijuota nuo Tom Petty dainos „Mary Jane's Last Dance“, tačiau Tom Petty pareiškė, kad grupės į teismą paduoti neketina.

Muzikinį klipą muzikos kanalas MTV pirmą kartą parodė balandžio 4 d. 2006. Jame grupė pamini įvairius roko muzikos laikotarpius, imituodami žymias roko personas kaip garsioji grupė „Nirvana“, „Cinderella“, „The Who“ ir kt.

Šis klipas MTV Video Music Awards konkurse nominuotas 7 kategorijose.

## Dainų sąrašas
;Pirmasis CD singlas
#"Dani California" – 4:44
#"Million Miles of Water" – 4:06

;Antrasis CD singlas
#"Dani California" – 4:44
#"Whatever We Want" – 4:48
#"Lately" – 2:55

;7" singlas
#"Dani California" – 4:44
#"Whatever We Want" – 4:48

;12" singlas
#"Dani California" – 4:44

;Reklaminis singlas
#"Dani California" – 4:44

;iTunes EP
#"Dani California" – 4:44
#"Whatever We Want" – 4:47
#"Lately" – 2:55
#"Million Miles of Water" – 4:05

## Topai
Raven-Symone

**Raven-Symoné Christina Pearman** (g. 1985 m. gruodžio 10 d. Atlantoje) – JAV aktorė, dainininkė.

Vaidino serialuose „That's So Raven“, „The Cosby Show“, „Hangin' with Mr. Cooper“, filmuose „Dr. Dolitte“, „Dr. Dolittle 2“, „The Cheetah Girls“, įgarsino Monique seriale „Kim Possible“.
Buvo nominuota dviem *NAACP Image Awards* apdovanojimams.

Penkerių pradėjo dainininkės karjerą išleidusi singlą „That's What Little Girls are made of“. Išleido albumus „Undeniable“ ir „This Is My Time“.

## Nuorodos
*
Mantas Kalnietis

**Mantas Kalnietis** (g. 1986 m. rugsėjo 6 d. Kaune) – Lietuvos krepšininkas. Ilgametis pagrindinis Lietuvos vyrų rinktinės įžaidėjas.

## Biografija
Mokėsi VDU gimnazijoje. Karjerą pradėjo Kauno „Žalgirio-A. Sabonio mokyklos“ komandoje, o 2006 m. vasario mėn. pakviestas į pagrindinę komandos sudėtį. 2010 m. gruodžio pabaigoje pratęsė sutartį 3 metams su Kauno „Žalgirio“ klubu. 2012 m. spalio 5 d. pasirašė trejų metų sutartį su Rusijos Krasnodaro „Lokomotiv-Kuban“ klubu. 2015 m. kovo pabaigoje klubas nutraukė sutartį su žaidėju, motyvuodamas žaidėjo patirta trauma, dėl kurios jis buvo priverstas anksčiau baigti sezoną.

2015 m. liepos 17 d. pasirašė vienerių metų kontraktą su Kauno „Žalgirio“ klubu. 2016 m. sausio pabaigoje persikėlė į Italijos Milano „EA7 Emporio Armani“ klubą, su kuriuo pasirašė 1,5 metų sutartį. 2018 m. liepos 24 d. pasirašė sutartį iki sezono pabaigos su Prancūzijos Vilerbano „ASVEL“ klubu.

2021 m. birželio 21 d. sugrįžo į Kauno „Žalgirio“ klubą ir pasirašė dvejų metų sutartį.

2006 m. debiutavo Lietuvos nacionalinėje vyrų krepšinio rinktinėje. Pasaulio krepšinio čempionate Japonijoje su rinktine užėmė 7 vietą. 2022 m. sausio pabaigoje oficialiai paskelbė baigiantis karjerą nacionalinėje rinktinėje.

2009 m. VDU Ekonomikos ir vadybos fakultete baigė verslo vadybos studijas.

2009 m. rugpjūčio 7 d. susituokė su Mingaile Butkevičiūte. Ji pasirinko Kalnietės pavardę. 2010 m. gruodžio 8 d. gimė duktė Gretė. 2013 m. spalio 24 d. susilaukė sūnaus Tauro. 2016 m. vasario 11 d. gimė dukra Marta.

2023 m. sausį paskelbė baigiantis karjerą. Paskutinis karjeros mačas – 2023 m. sausio 29 d. Lietuvos krepšinio lygos (LKL) rungtynės, kuriose žaidė Kauno „Žalgiris“ ir Jonavos „CBet“ (favoritė „Žalgirio“ ekipa nusileido „CBet“ ekipai rezultatu 76-80).

## Pasiekimai

* Pasaulio krepšinio čempionatas (Turkija), bronzos medalis – 2010 m.
* Europos studentų pirmenybių nugalėtojas – 2007 m.
* Pasaulio studentų vasaros universiados nugalėtojas – 2007 m.
* Naudingiausias ULEB vasaros lygos žaidėjas – 2007 m.
* BBL čempionas – 2008, 2010, 2011, 2012 m.
* BBL vicečempionas – 2006, 2007, 2009 m.
* BBL Oro karalius – 2007 m.
* LKF taurės laimėtojas – 2007, 2008 m.
* Karaliaus Mindaugo taurės laimėtojas – 2022 m.
* LKL čempionas – 2007, 2008, 2011, 2012 m.
* LKL vicečempionas – 2006, 2009, 2010 m.
* LKL oro karalius – 2008 m.
* LSKL čempionas – 2007, 2008, 2009 m.
* LSKL Oro karalius – 2006 m.
* Italijos krepšinio taurės laimėtojas – 2016 m.
* Italijos krepšinio lygos čempionas – 2016, 2018 m.
* Italijos krepšinio Supertaurės laimėtojas – 2016, 2017 m.
* Europos jaunimo (iki 20 metų) vicečempionas – 2005 m.
* ULEB taurės čempionas – 2013 m.
* Geriausias 2013 Lietuvos krepšininkas
* Prancūzijos taurės laimėtojas – 2019 m.
* Prancūzijos čempionas – 2019 m.
* 2013, 2015 m. Europos krepšinio čempionato sidabro medalio laimėtojas.
* VTB lygos naudingiausias žaidėjas – 2021 m.

## Įvertinimas
* 2010 m. LDK Gedimino ordino Riterio kryžius 
* 2013 m. ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ Karininko kryžius 

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Šaltiniai
Augustė Vedrickaitė

**Augustė Vedrickaitė** (g. 1985 m. liepos 14 d. Utenoje) – Lietuvos dainininkė, dainų autorė, išgarsėjusi kaip realybės šou „Dangus“ dalyvė.

## Muzikinė karjera
2005 m. realybės šou „Dangus“ dalyvė. Gruodžio 29 d. vykusiame superfinale užėmė antrą vietą, nusileisdama tik Rasai Bubulytei.

2006 m. su daina „Make Me Wanna Loose You" dalyvavo „Eurovizijos“ dainų konkurso nacionalinėje atrankoje. Patekusi į nacionalinės atrankos finalą ir surinkusi 1959 balsus užėmė 10 vietą. Tais pačiais metais išleido debiutinį albumą „Apnuoginta“, kuris susilaukė didelio populiarumo, bei atliko vaidmenį Vytauto V. Lansbergio režisuotame kalėdiniame miuzikle „Geležinis vilkas“.

2007 m. su daina „Fate“ nacionalinėje „Eurovizijos“ atrankoje surinko 4520 balsų ir užėmė 4 vietą. Buvo nominuota „Bravo 2007“ Geriausios metų atlikėjos apdovanojimui, tačiau pralaimėjo Violetai Riaubiškytei.

2008 m. kartu su aktoriumi ir renginių vedėju Juozu Gaižausku dalyvavo LTV muzikiniame šou „Lietuvos dainų dešimtukas“. Taip pat tais pačiais metais su daina „Do Something“ nacionalinėje „Eurovizijos“ atrankoje surinko 5145 balsus ir užėmė 6 vietą.

2009 m. dalyvavo nacionalinėje atrankoje į Eurovizijos dainų konkursą, bet nepraėjo atrankų etapo. Tais pačiais metais kartu su gydytoju Vygantu Kazlausku dalyvavo LNK muzikiniame šou „Žvaigždžių duetai 3“, bet dėl nesutarimų su dueto partneriu pasitraukė iš projekto. 

2011 m. dalyvavo TV3 projekte „Chorų karai“ vadovaudama Utenos auksiniam chorui.

2012 m. atliko pagrindinį Marijos vaidmenį Andriaus Kurieniaus režisuotame miuzikle „Muzikos garsai“.

2013 m. atliko pagrindinį Jurgos vaidmenį Andriaus Kurieniaus režisuotame miuzikle „Velnio nuotaka“ bei išleido debiutinį vaizdo klipą dainai „Shameless Queen“.

2014 m. atliko pagrindinį merginos vaidmenį Ričardo Vitkaičio režisuotame miuzikle „Pranašas. Kartokite myliu“.

2017 m. dalyvavo Eurovizijos nacionalinėje atrankoje, bet nepraėjo atrankų etapo.

2019 m. dalyvavo televiziniame muzikiniame projekte "Muzikinė Kaukė" ir užėmė ketvirtąją vietą.

2022 m. su daina „Before You're 6ft Under“ dalyvavo nacionalinėje atrankoje „Pabandom iš naujo! ir patekusi į finalą, jame užėmė antrąją vietą.

## Eurovizijos dainų konkurso atranka

## Albumai

## Radijo singlai
* 2005 m. – Saulė
* 2006 m. – Skrendu
* 2006 m. – Gyvensiu kaip noriu
* 2007 m. – Lyg niekur nieko
* 2008 m. – Pažadėk
* 2016 m. – Jei gali
* 2016 m. – Kad Kūnas Nepamirštų
* 2018 m. - Noriu Tave Paliest
* 2019 m. - Demonai
* 2022 m. - Before You're 6ft Under

## Šaltiniai
Tau (radijas)

**Radijas "Tau"** – seniausias Kauno radijo transliuotojas, kurio programa girdima Kauno mieste ir 50 - 80 kilometrų spinduliu aplink Kauną bei internetu visame pasaulyje. Eteris aktyvus nuo 7 val. ryto iki 24 val. nakties. Programa daugiausiai skirta muzikai, Kauno ir Kauno rajono naujienoms bei aktualijoms. Transliavimo technologija	– antžeminis radijas.

Radijuje „Tau“ visą parą skamba atrinkti super hitai. Transliuoja populiariąją pop, rock, dance muziką.

## Istorija

Radijas pradėjo transliuoti viduriniųjų bangų ruože 1993 m. ir vadinosi "Radijo studija „Tau“; jai vadovavo Arvydas Linartas. Po pusmečio transliacijų stoties darbas nutrūko. Netrukus buvo įrengtas nuosavas FM siųstuvas, ir 1994 m. gruodžio 22 d. „Tau“ vėl pradėjo transliuoti − 102.9 MHz dažniu FM bangų ruože. 

Radijo „Tau“ studija buvo įsikūrusi nedidelėje 20 m² patalpoje istoriniame Lietuvos radijo ir televizijos centro pastate (Vaižganto g. 13), iš kurio 1926 m. pradėjo transliuoti Kauno radiofonas. Vėliau studija perkelta į „Bangos“ pastatą Draugystės g. 19, kuriame veikia iki šiol. 

Radijui vadovauja Audrius Kepežinskas.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Radijo stoties tinklalapis
* Transliacija internetu
Dygieji skujažvyniai šamukai

**Dygieji skujažvyniai šamukai** (*Loricariidae*) – šamažuvių (*Siluriformes*) šeima. Paplitę Centrinėje ir Pietų Amerikoje. Gyvena gėluose vandenyse. Kelios labai populiarios rūšys auginamos akvariumuose. 

Šeimoje yra 70 genčių ir apie 716 rūšių. 
## Gentys
*Skujažvyniai dyguočiai (*Acanthicus*)
*Skujažvyniai šamukai (*Acestridium*)
*Ilgaūsiai dygieji šamukai (*Ancistrus*)
**[[Aphanotorulus]]*
**[[Apistoloricaria]]*
**[[Aposturisoma]]*
**[[Baryancistrus]]*
*Varliniai šamukai (*Brochiloricaria*)
*Pūkažiočiai šamukai (*Chaetostoma*)
**[[Cordylancistrus]]*
**[[Corumbataia]]*
**[[Corymbophanes]]*
*Didžiagalviai šamukai (*Crossoloricaria*)
*Didžiagalvės ktenolorikarijos (*Cteniloricaria*)
*Dasilorikarijos (*Dasyloricaria*)
**[[Dekeyseria]]*
**[[Delturus]]*
**[[Dentectus]]*
**[[Dolichancistrus]]*
**[[Epactionotus]]*
**[[Eurycheilichthys]]*
*Grėsmingieji šamukai lorikarijos (*Exastilithoxus*)
*Ilgauodegiai skujažvyniai šamukai (*Farlowella*)
**[[Furcodontichthys]]*
**[[Glyptoperichthys]]*
**[[Guyanancistrus]]*
*Hartijos (*Harttia*)
*Storauodegės hartijos (*Harttiella*)
*Marakaibo ancistrai (*Hemiancistrus*)
*Eršketinės lorikarijos (*Hemiodontichthys*)
**[[Hemipsilichthys]]*
**[[Hisonotus]]*
**[[Hopliancistrus]]*
**[[Hypancistrus]]*
*Hipopotomos (*Hypoptopoma*)
*Gerklažiočiai šamukai (*Hypostomus*)
**[[Isbrueckerichthys]]*
**[[Isorineloricaria]]*
*Iksinandrijos (*Ixinandria*)
**[[Kronichthys]]*
*Lamonto lorikarijos (*Lamontichthys*)
*Įvairiaspygliai ancistrai (*Lasiancistrus*)
**[[Leporacanthicus]]*
*Panaminiai ancistrai (*Leptoancistrus*)
**[[Limatulichthys]]*
**[[Lipopterichthys]]*
**[[Liposarcus]]*
*Dugniniai skujažvyniai šamukai (*Lithogenes*)
**[[Lithoxancistrus]]*
*Litoksai (*Lithoxus*)
*Paprastosios lorikarijos (*Loricaria*)
*Smailiosios lorikarijos (*Loricariichthys*)
**[[Megalancistrus]]*
*Mažosios lorikarijos (*Metaloricaria*)
**[[Microlepidogaster]]*
**[[Nannoptopoma]]*
**[[Neblinichthys]]*
**[[Neoplecostomus]]*
**[[Niobichthys]]*
**[[Oligancistrus]]*
*Otocinklai (*Otocinclus*)
**[[Otothyris]]*
**[[Otothyropsis]]*
**[[Oxyropsis]]*
*Panakės (*Panaque*)
*Keistosios lorikarijos (*Paraloricaria*)
*Auksaspalviai ancistrai (*Parancistrus*)
**[[Pareiorhina]]*
**[[Parotocinclus]]*
*Pekoltijos (*Peckoltia*)
*Dantytosios lorikarijos (*Planiloricaria*)
**[[Pogonopoma]]*
**[[Pseudacanthicus]]*
*Unguruodegiai šamukai (*Pseudancistrus*)
*Hemiodonai (*Pseudohemiodon*)
**[[Pseudolithoxus]]*
*Netikrosios lorikarijos (*Pseudoloricaria*)
*Pagurkliažiočiai šameliai (*Pseudorinelepis*)
*Netikrieji otocinklai (*Pseudotocinclus*)
*Ototiriai (*Pseudotothyris*)
*Sparnuotosios sturisomos (*Pterosturisoma*)
*Kaklažiočiai šamai (*Pterygoplichthys*)
*Menezio lorikarijos (*Pyxiloricaria*)
*Riganelės (*Reganella*)
*Ilgaūsės lorikarijos (*Rhadinoloricaria*)
**[[Rhinelepis]]*
*Rikolos (*Ricola*)
*Ėdriosios lorikarijos (*Rineloricaria*)
*Britskio šamai (*Schizolecis*)
**[[Scobinancistrus]]*
*Plokščiasnukės lorikarijos (*Spatuloricaria*)
**[[Spectracanthicus]]*
**[[Squaliforma]]*
*Paprastosios sturisomos (*Sturisoma*)
*Plokščiasnukės sturisomos (*Sturisomatichthys*)

## Nuorodos
*Family Loricariidae – Armored catfishes
Plunksnaūsiai šamai

**Plunksnaūsiai šamai** (*Mochokidae*) – šamažuvių (*Siluriformes*) šeima. Paplitę Afrikoje.

Šeimoje yra 8 gentys ir apie 190 rūšių.
## Gentys
**[[Acanthocleithron]]*
**[[Atopochilus]]*
*Šakotaūsiai šamai (*Chiloglanis*)
**[[Euchilichthys]]*
**[[Microsynodontis]]*
**[[Mochokiella]]*
*Paprastieji plunksnaūsiai šamai (*Mochokus*)
*Plunksnuotaūsiai šamai (*Synodontis*)

## Šaltiniai
Veksilologija

**Veksilologija** ( – vėliava,  – mokslas) – vėliavtyra, mokslas apie vėliavas.

Veksiliumas () – tam tikra vėliavos rūšis, naudota senovės Romos legionų. Kaip daugumą dabartinių vėliavų yra pritvirtintos vertikaliai stiebo iš vienos pusės, kvadratiniai veksilumai būdavo pritvirtinti prie horizontalaus tvirtinimo, o šis prie vertikalaus koto.

Terminą 1958 metais sudarė amerikietis Whitney Smith – daugelio knygų ir straipsnių apie šį mokslą autorius. Mokslas apie vėliavas yra heraldikos mokslo dalis ir dabar dar kartais priskiriamas heraldikai. Formaliai vėliavtyra apibrėžta FIAV (Fédération internationale des associations vexillologiques) įstatuose kaip „žinių apie visų tipų vėliavas, jų pavidalą ir proporcijas bei paskirtį ir mokslinių teorijų bei principų, besiremiančių šiomis žiniomis, kūrimas ir vystymas“.

Žmogus, studijuojantis vėliavas yra **vėliavtyrys**, o žmogus, kuriantis vėliavas yra **vėliavkurys**.
Rykliniai šamai

**Rykliniai šamai** (*Pangasiidae*) – šamažuvių (*Siluriformes*) šeima. Paplitę gėluose ir sūrokuose vandenyse pietų Azijoje, nuo Pakistano iki Borneo. Viena rūšis auginama akvariumuose. 

Šeimoje 3 gentys, apie 30 rūšių, tarp jų ir nykstanti Mekongo gigantiškoji katžuvė, viena didžiausių gėlųjų vandenų žuvų.

## Taksonomija ir fosilijos

Nors rykliniai šamai laikomi natūralia grupe, kai kurie tyrimai nurodo, kad ji gali būti priskiriama prie paprastųjų stiklinių šamų. Dėl to ilgainiui ši grupė gali prarasti šeimos statusą.

Yra aprašytos dvi ryklinių šamų fosilinės rūšys: Cetopangasius chaetobranchus ir Pangasius indicus.

Gentys:
*Šamūnai (*Helicophagus*)
*Didieji pangasianodonai (*Pangasianodon*)
*Pangasijai (*Pangasius*)

## Nuorodos

## Šaltiniai
*Family Pangasiidae – Shark catfishes
*Ryklinių šamų (''Pangasiidae'') iliustracijos ir rūšių sąrašas
Nitroglicerinas

**Nitroglicerinas** (NG, glicerolio trinitratas, trinitroglicerolis) – bespalvis (laikomas ilgainiui pagelsta), bekvapis, nuodingas skystis, atrastas 1847 m. Nuo smūgio ar staigaus pakaitinimo iki 140&nbsp;°C detonuoja. Užsidegimo temperatūra 200&nbsp;°C. Naudojamas gaminti dinamitą ir kaip vaistas.

Cheminė formulė: C3H5(ONO2)3

## Istorija
Nitrogliceriną atrado chemikas Ascanio Sobrero 1847 metais. Tada nitroglicerinas nerado savo pritaikymo, bet 1866 metais Alfredas Nobelis patobulino procesą, maišydamas nitrogliceriną su sorbentu. Mišinys vadinosi „Swedish Blasting Oil“, bet jis buvo nesaugus masiškam naudojimui, todėl uždraustas. Vėliau NG buvo maišomas su inertiškomis medžiagomis, taip sukuriant dinamitą.

## Nitroglicerino jautrumas ir pirmieji mėginimai jį sumažinti
Nitroglicerinas nėra toks jautrus, kaip galima pamatyti filmuose, kad iš herojaus rankų išteka lašas NG, nukrenta ant grindų ir sprogsta, bet iš tikrųjų, lyginant su kitais moderniais sprogmenimis, tokiais kaip RDX ar PETN, yra gana jautrus ir skystas pernelyg nepatogus naudoti. Labai greitai buvo pastebėta, kad užšaldžius nitrogliceriną (užšalimo temperatūra 13&nbsp;°C) jis tampa mažiau jautrus. Bet tuoj pat iškilo kitos problemos – jei atšildoma per skubiai arba nitroglicerinas sušalęs ir nepakankamai grynas, tai atšildymas gali baigtis sprogimu. Todėl tokius bandymus teko nutraukti. Nitroglicerinas uždegtas itin audringai dega, o kiekiai, bent kiek didesni nei keli gramai, iš pradžių dega, paskui sprogsta.

## Naudojimas medicinoje
Nitroglicerinas arba glicerolio trinitratas yra vienas iš svarbesniųjų vainikines širdies arterijas plečiantis preparatas, nukreiptas prieš krūtinės anginą, galintis būti trumpo ir ilgo veikimo formų. Trumpo veikimo yra išleidžiamas aerozolio, tablečių ar į veną leidžiamo skysčio pavidalu.

Ilgo veikimo forma išleidžiama tablečių, kapsulių bei transdermalinių (klijuojamų ant odos) pleistrų pavidalu. Trumpo veikimo nitroglicerinas pradeda veikti tuoj pat, kai tik patenka į kraujotaką ir veikia 5-10 min.

Leidžiama į veną vaisto forma naudojama plaučių edemos, nestabilios krūtinės anginos bei miokardo infarkto gydymui.

Lietuvoje registruotas ir žinomas Nitroglicerin, Nitrong, Sustac, Sustonit, Nitromint pavadinimais.

## Literatūra
* Uncle Fester - *Home Workshop Explosives*. Knygoje, be kitų dalykų, plačiai aprašomas ir nitroglicerinas ir jo gamyba.
Dinamonai

**Dinamonai** – sprogstamosios medžiagos, kurių pagrindas amonio nitratas, sumaišytas su 10-20 % degių medžiagų (medžio pjuvenomis, miltais, dyzelinu, bronzos ar aliuminio pudra ir t.t).

Naudojami kalnakasyboje, kelmų ir grunto sprogdinimui. Granuliuoti detonuoja nuo tarpinio detonatoriaus, negranuliuoti (miltelių pavidalo) detonuoja nuo detonatoriaus, bet tokia medžiaga turi būti kuo tvirtesniame konteineryje arba po žeme.
Vojerizmas

**Vojerizmas** (; iš *voir* – „matyti“; pažodžiui *voirer* – „stebėtojas“) – lytiškai subrendusio žmogaus lytinio gyvenimo viena apraiškų. Apnuoginto kūno stebėjimu siekiama lytiškai susijaudinti ir pradėti lytinį aktą su romantiniu partneriu. Taip pat reiškiasi lytinio elgesio nukrypimu, kurio metu asmuo seksualiai pasitenkina stebėdamas kitų visiškai to neįtariančių, dažniausiai nepažįstamų asmenų iš dalies apnuogintus kūnus, lytinius organus arba sueitį. Gali lydėti masturbacija. Tokius asmenis ypač jaudina pats netikėtumo veiksnys, nes antraip jiems pakaktų striptizo.

Manoma, kad beveik kiekvieną suaugusį žmogų jaudina apnuogintas kūnas ar kitų atliekamas lytinis aktas, tačiau vojerizmas nėra nukrypimas tol, kol netampa pagrindine, siekiama lytinio pasitenkinimo forma, užgožiančia įprastą seksą. Kartais išskiriamas oportunistinis vojerizmas – t. y. kai žmogus ima atidžiai slapčia stebėti kitų asmenų lytinius organus ar lytinius santykius tiesiog pasitaikius progai, bet ne sąmoningai ieškant tos progos. Pseudovojerizmas apibrėžiamas kaip noras vogčiomis pamatyti tam tikrą ar atsitiktinį asmenį nuogą. Tai laikoma ne sutrikimu, o erotine fantazija.

XX a. pradžioje vojerizmas laikytas lytiniu sutrikimu. XX a. antroje pusėje šis reiškinys normalizuotas visuomenėje realybės šou (kuriuose dažnai rodomas iš dalies apnuogintas kūnas) ir pornografijos industrijos dėka. Suklestėjus pornografijos verslui, vojerzimas tapo įprasta lytinio pasitenkinimo forma.

## Šaltiniai
Kazachstano himnas

Nuo 2006 m. sausio 7 d. Kazachstano himnas – populiari, dar 1956 m. parašyta daina „Mano Kazachstanas“ (*Менiң Қазақстаным*) su Nursultano Nazarbajevo pakeitimais.

Himno klausymo taisyklės nurodo oficialiose ceremonijose laikyti dešinę ranką prie širdies.

## Žodžiai

## Nuorodos

Kazachijos himno garso įrašas (vokalinė versija), žodžiai su vertimu į lietuvių kalbą – Tinklalapis Himnai.lt
Kazachstano prezidento tinklalapis  su himno žodžiais ir natomis
Himalija

**Himalija** gai reikšti:
* Graikų mitologijoje Himalija – nimfa iš Kipro;
* Astronomijoje Himalija – Jupiterio palydovas.
Karmė

**Karmė** gali reikšti:
* Graikų mitologijoje Karmė – Fenikso arba Eubulėjo ir Kasiopėjos dukra;
* Astronomijoje Karmė – Jupiterio palydovas.
Lisitėja

**Lisitėja** gali reikšti:
*Graikų mitologijoje **[[Lisitėja (mitologija)|Lisitėja]]** – okeanidė, Okeano duktė;
*Astronomijoje Jupiterio palydovas – Lisitėja.
Rimantas Taraškevičius

**Rimantas Taraškevičius** (g. 1949 m. liepos 18 d. Biliūnuose, Raseinių rajonas) – inžinierius statybininkas, Lietuvos ir Klaipėdos miesto savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija
1967 m. baigė Klaipėdos IV vidurinę mokyklą. 1972 m. baigė Kauno politechnikos instituto Statybos fakultetą, inžinierius.

1972 m. Klaipėdos statybos tresto pirmosios valdybos meistras, 1975 m. šios valdybos vyriausiasis inžinierius, 1980 m. valdybos viršininkas. 1983–1991 m. Klaipėdos statybos tresto vyriausiojo inžinieriaus pavaduotojas, vyriausiasis inžinierius, valdytojo pirmasis pavaduotojas gamybai, be kitų, dalyvavo Kelto Klaipėda–Mukranas objektų Klaipėdos uoste statyboje. 1991 m. privatizavus Statybos trestą vadovavo negamybiniam susivienijimui „Klaipėdos statyba“, 1993–1995 m. UAB „Klaipėdos monolitas“. 1995–2001 m. koncerno „Vakarų statyba“ prezidentas, Vakarų Lietuvos pramonės ir finansų korporacijos Statybos departamento direktorius. Per 28 metus jam vadovaujant pastatyta Klaipėdos kartono gamykla, Lengvosios atletikos maniežas, Klaipėdos mėsos kombinatas, Klaipėdos duonos kombinatas, Baltijos žvejų kolūkio konservų fabrikas, Dumpių valomieji įrenginiai ir daugelis kitų objektų.

2001–2003 m., 2003–2007 m. ir 2007–2011 m. Klaipėdos miesto savivaldybės meras. Lietuvos savivaldybių asociacijos valdybos narys, Klaipėdos regiono plėtros tarybos narys. Jam vadovaujant, Klaipėdos miesto taryba pirmoji šalyje įteisino netradicinę bendravimo su gyventojais formą – „Klaipėdiečių tribūną“, kai kiekvienas gyventojas turi galimybę tarybos posėdyje tiesiogiai kreiptis į tarybos narius ir išsakyti savo problemas bei pageidavimus.

Nuo 1994 m. Lietuvos centro sąjungos narys, nuo 2003 m. Lietuvos liberalų ir centro sąjungos tarybos narys ir Klaipėdos skyriaus pirmininkas.

1990–1995 m. Klaipėdos miesto tarybos deputatas, 1995–1997 m., 1997–2000 m., 2000–2003 m., 2003–2007 m., 2007–2011 m., 2011–2015 m. ir 2015–2019 m. Klaipėdos miesto savivaldybės tarybos narys. Vienintelis, dirbęs visose jos kadencijose.

Klaipėdos valstybinio jūrų uosto plėtros tarybos narys, Lietuvos statybininkų asociacijos prezidiumo narys, Rotary klubo narys, krepšinio klubo „Neptūnas“ valdybos narys. Sutuoktinė Nijolė, vaikai Tadas, Rūta.

## Šaltiniai

|-
Ervydas Čekanavičius

**Ervydas Čekanavičius** (1949 m. balandžio 4 d. – 2025 m. balandžio 22 d.) – Lietuvos nusikaltėlis, buvęs visuomenės ir politikos veikėjas, neretai tituluotas „garsiausiu Lietuvos pedofilu“ ir „pedofilų patriarchu“.

Nuo 1965 m. gyveno Vilijampolėje, Kaune. 

Pirmą kartą į teisėsaugos akiratį už seksualinius nusikaltimus įkliuvo 1971 m. Buvo kalinamas Černiachovskio griežtojo režimo psichiatrinėje ligoninėje, keliama prielaida, kad ten galėjo susipažinti su dėl politinės veiklos kalinamais disidentais. Paleistas įsijungė į antisovietinį pasipriešinimą, 1979 m. rugpjūčio 23 d. kartu su žymiais lietuvių, latvių ir estų antisovietinės veiklos dalyviais pasirašė 45 pabaltijiečių memorandumą.

1989 m. – vienas iš Socialdemokratų partijos atkūrimo iniciatorių. Vėliau iš partijos pašalintas. Buvo įkūręs ir įregistravęs 1990-1995 m. veikusią Lietuvos žmogaus teisių gynimo sąjungą. Manoma, kad kurį laiką galėjo rasti užtarėjų politiniuose sluoksniuose, Aukščiausiojoje Taryboje – Atkuriamajame Seime, šiems tikint E. Čekanavičiaus nekaltumu.

1995 m. penkeriems metams nuteistas už vyro lytinį santykiavimą su vyru, pasinaudojant aukos bejėgiškumu, tačiau dėl amnestijos sutrumpinta iki ketverių metų. 2003 m. už nepilnamečio tvirkinimą ir lytinį prievartavimą bei lytinį santykiavimą su 18 metų sulaukusiu vaikinu pasinaudojant šio bejėgiškumu dar kartą nuteistas.

Paskutinį kartą nuteistas 2009 m. liepą už seksualinį trylikamečio išnaudojimą.

2024 m. paleistas iš kalėjimo, kur praleido 15 metų ir 5 mėnesius. Palaidotas Kauno Vainatrakio kapinėse, laidojamų vienišų žmonių zonoje.

## Išnašos