open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Chauchos provincija

**Chauchos provincija** (, ) – provincija Peru, Chunino departamento centrinėje dalyje. Provincija padalinta į 34 apygardas. Sostinė – Chaucha.

## Apygardos

* Chaucha
* Akolja
* Apata
* Ataura
* Kančailjas
* Kurikaka
* El Mantaras
* Huamali
* Huaripampa
* Huertasas
* Chanchailjas
* Chulkanas
* Leonor Ordonjesas
* Ljokljapampa
* Markas
* Masma
* Masma Čikas
* Molinosas
* Monobamba
* Mukis
* Mukijaujas
* Paka
* Pakča
* Pankanas
* Parkas
* Pomakanča
* Rikranas
* San Lorensas
* San Pedro de Čunanas
* Sausa
* Sinkosas
* Tunan Marka
* Jaulis
* Jaujosas


## Šaltiniai
Jauli provincija

**Jauli provincija** (, ) – provincija Peru, Chunino departamento šiaurės vakarinėje dalyje. Provincija padalinta į 10 apygardų. Sostinė – La Oroja.

## Apygardos
* La Oroja
* Čakapalpa
* Huaihuajus
* Markapomakoča
* Morokoča
* Pakča
* Santa Barbara de Karhuakajanas
* Santa Rosa de Sakas
* Suitukanča
* Jauli

## Šaltiniai
Chunino provincija

**Chunino provincija** (, ) – provincija Peru, Chunino departamento šiaurinėje dalyje. Provincija padalinta į 4 apygardas. Sostinė – Chuninas.

Provincijos šiaurėje telkšo Chunino ežeras.

## Apygardos
* Chuninas
* Karhuamajas
* Ondoresas
* Ulkumajas

## Šaltiniai
Karelijos sąsmauka

**Karelijos sąsmauka** – (, , ) – 45-110 km pločio žemės ruožas tarp Suomijos įlankos ir Ladogos ežero. Šiaurėje ribojamas Salpauselkės gūbrio, pietuose – Nevos upės. Plotas – ~15 000 km².

Vyraujantis aukštis iki 50 m, didžiausias – iki 173 (kitur – 203) m (Lembolos aukštuma). Šiaurėje paviršių sudaro granitas ir gneisas, pietuose bei centre – ledyninės nuogulos. Gausu ledyninių ežerų (Vuoksa, Otradnojė, Suchodolskojės ežeras, Glubokojė ir kt.), pelkių. Pagrindinė upė – Vuoksa. Būdingi spygliuočių (eglių, pušų) miškai, yra 1738 m. įveistas Lindulos maumedynas (laivų statybos reikmėms).

Plėtojamas turizmas, jūros pakrantėje yra kurortų. Karelijos sąsmaukoje yra šiaurinė Sankt Peterburgo dalis, Vyborgas, Prioziorskas, Vsevoložskas, Sestroreckas, Zelenogorskas, Repinas, Solnečnojė.

Šioje teritorijoje nuo seno gyveno karelai. Dėl sąsmaukos pradžioje vyko karai tarp Švedijos ir Rusijos, vėliau – tarp Suomijos ir TSRS. 1940 m. pagal Maskvos sutartį Karelijos sąsmauka iš Suomijos atiteko TSRS.

## Šaltiniai
Alkudija

**Alkudija** – kurortinis miestas, turintis savivaldą, Ispanijos Balearų salyne, taip pat tai vienas pagrindinių Maljorkos turistų traukos centrų.

Kurortas garsėja plačiais ir švariais smėlio paplūdimiais. Alkudijoje yra didžiausias Europos atostogų kompleksas „Hotetur Bellevue“. Kiekvieną sekmadienį ir antradienį Alkudijos senamiestyje vyksta turgus. 1994 m. Alkudija gavo apdovanojimą už aplinkos apsaugą. Pagrindinis tikslas – įkvėpti turistus saugoti aplinką.

## Senamiestis

Senamiestis aptvertas sienomis, kurias statė maurai. Maurai – bendras Šiaurės Afrikoje gyvenančių klajoklių berberų, kuriuos VII a. islamizavo arabai, pavadinimas. Alkudijoje yra ir romėnų palikimo – mažas romėnų amfiteatras, mažiausias Ispanijoje iš visų išlikusių. Sienomis juostas Alkudijos senamiestis yra gražus, o didžioji sienomis juosto senamiesčio dalis yra skirta pėstėsiems. Miestelyje veikia daugybė kavinių, parduotuvių.

## Paplūdimys

Alkudijos paplūdimys yra 11 km ilgio. Alkudija yra susijungusi su Plaja de Muro, kuris yra S‘Albuferos dalis, apsaugota rezervato dalis, kurią labai mėgsta paukščių stebėtojai. Visame baltojo smėlio paplūdimyje galima išbandyti vandens pramogas. Jūra negili, todėl idealiai tinkanti maudytis vaikams. Ten taip pat gausu barų, restoranų, maždaug panašiais atstumais išdėstytų pajūryje. Judant link pietų paplūdimiai darosi vis tylesni ir ramesni.

Iš Port de Alkudijos galima valtimi keliauti aplink salą, taip pat galima keliauti keltu į Menorką ir Barseloną.

## Uostas

Miesto uoste yra daug mažų parduotuvių ir kavinių. Taip pat gausu vietų, kur galima įsigyti porceleno, juvelyrikos dirbinių ir panašių suvenyrų. Uoste automobiliai nevažinėja – jis pritaikymas tik pėstiesiems. Gražiausia uoste vaikščioti ankstyvais vakarais.
Alkudija yra 35 minutės kelio automobiliu nuo Palmos oro uosto.

## Nuorodos
* Alkudijos turizmo puslapis
Čančamajaus provincija

**Čančamajaus provincija** (, ) – provincija Peru, Chunino departamento šiaurinėje dalyje. Provincija padalinta į 6 apygardas. Sostinė – La Mersedas.

## Apygardos
* La Mersedas
* Perenė
* Pičanakis
* San Luis de Šuaras
* San Ramonas
* Vitokas

## Šaltiniai
Manilos įlanka

**Manilos įlanka** – įlanka Lusono salos pietvakariuose, Filipinuose. Įlanka yra natūralus uostas, Bataano pusiasalio skiriamas nuo Pietų Kinijos jūros. Žiotyse plotis – 19 km, toliau išsiplečia iki 48 km.

Įlankos žiotyse yra keletas salų. Didžiausia ir svarbiausia – Koregidoras, kuri kartu su *Caballo* salele dalija žiotis į pietinį (10,5 km) ir šiaurinį (3,2 km) kanalus. Dėl strateginės padėties XIX a. pradžioje šiose salose, taip pat *El Fraile* saloje pietiniame kanale ir prie žiočių esančioje *Carabao* saloje JAV kariuomenė įrengė fortus (*Harbor Defenses of Manila and Subic Bays*).

Plotas – 1994 km², kranto linijos ilgis – 190 km, vidutinis gylis – 17 m. Baseino plotas ~17 000 km². Tūris ~28,9 km³. Didžiausias intakas, Pampanga, atneša iki pusės gėlo vandens. Įlankos rytinėje pakrantėje išaugo Manilos metropolis.
Satipo provincija

**Satipo provincija** (, ) – provincija Peru, Chunino departamento rytinėje dalyje. Provincija padalinta į 8 apygardas. Sostinė – Satipas.

## Apygardos
* Satipas
* Kovirialis
* Ljailja
* Masamaris
* Pampa Hermosa
* Pangoa
* Rio Negras
* Rio Tambas

## Šaltiniai
Duisburgas

**Duisburgas** – miestas Vokietijoje, Šiaurės Reino-Vestfalijos žemėje, Reino ir Rūro santakoje. Gerai išvystyta metalo apdirbimo pramonė. Apie pusę Vokietijoje pagaminto plieno tenka šešioms Duisburgo aukštakrosnėms.

## Istorija
Pirmą kartą rašytiniame dokumente Duisburgas paminėtas 883 m., nors jau V amžiuje senasis turgus (*Alte Markt*) buvo žinomas kaip miesto centrinė prekybos aikštė.
Taip pat Duisburgas yra didžiausias pasaulyje vidaus vandenų uostas.

## Sportas
### Baidarių ir kanojų irklavimas
Mieste keturis kartus vyko pasaulio baidarių ir kanojų irklavimo čempionatas.
### Futbolas
* MSV Duisburg
* Eintracht Duisburg 1848
Oldsmobile Toronado

**Oldsmobile Toronado** buvo 2-durų didelės klasės asmeninės prabangos kupė automobilis, kurį tarp 1966 ir 1992 metų gamino koncerno General Motors dukterinė markė Oldsmobile. Automobilio pavadinimas neturi jokios reikšmės, jis buvo sukurtas 1963 metais Chevrolet parodos automobiliui. Toronado turėjo konkuruoti su Ford Thunderbird ir Buick Riviera automobiliai. Jis istorijoje yra žinomas tuo, kad buvo pirmasis priekiniais ratais varomas amerikietiškas automobilis, po 1937 metais gaminto Cord automobilio.
Nikolajus Ježovas

**Nikolajus Ježovas** (; 1895 m. balandžio 20 d. – 1940 m. vasario 4 d.) – NKVD vadovas 1936–1938 m. Vienas iš svarbiausių masinių represijų TSRS organizatorių.

Savo anketose nurodydavo, kad kilęs iš darbininkų, gimė 1895 m. gegužės 1 d. Peterburge. Bet tai yra netiesa. Jo tėvas Ivanas Ježovas, gimęs Tulos gubernijos Volchonščino kaime, tarnavo Kaune, 111-o pulko muzikos komandoje. Vedė kapelmeisterio tarnaitę, lietuvaitę. Atitarnavęs persikėlė į Suvalkų guberniją ir tarnavo policijoje. Tikėtina, kad šeima gyveno Veiveriuose, kai 1895 m. balandžio 20 (8) d. gimė Nikolajus, kuris 1895 m. balandžio 28 (16) buvo pakrikštytas Kauno Prisikėlimo cerkvėje. Po trejų metų tėvas buvo paaukštintas ir su šeima persikėlė į Marijampolę. Tik vienuolikos sulaikęs jaunasis Kolia persikėlė į Peterburgą. Mokėjo susikalbėti lietuviškai ir lenkiškai. 1915–1917 m. tarnavo Rusijos imperijos kariuomenėje.

1917 m. prisijungė prie bolševikų, įstojo į Rusijos bolševikų partiją.

Rusijos Pilietiniame kare iki 1921 m. buvo įvairių Raudonosios Armijos dalinių komisaras. Nuo 1921 m. dirbo Turkestane kaip partijos funkcionierius. 1922 m. – Marių autonominės srities partijos komiteto atsakingasis sekretorius, vėliau Semipalatinsko gubernijos komiteto sekretorius, dar vėliau – Kazachijos krašto partijos komiteto sekretorius.

Nuo 1927 m. – VKP(b) CK darbuotojas. 1930–1934 m. buvo VKP(b) CK Paskirstymo skyriaus, vėliau – Kadrų skyriaus vedėjas. Nuo 1934 m. – Partinės kontrolės komiteto prie VKP(b) CK pirmininkas.

1936 m. spalio 1 d. paskirtas vidaus reikalų liaudies komisaru (NKVD vadovu). Tuo metu NKVD liaudies komisarui pakluso ir valstybės saugumo struktūros, ir milicija, ir tokios organizacijos kaip Plentų valdyba bei Priešgaisrinė apsauga.

Pradėjo valyti NKVD struktūras, sušaudydamas daugelį NKVD karininkų, paskirtų buvusio NKVD vadovo Genricho Jagodos. 1939 m. balandžio 10 d. jis pats suimtas ir apkaltintas ketinimu nužudyti Staliną. 1940 m. vasario 4 d. po mirties nuosprendžio Nikolajus Ježovas sušaudytas. Liudininkų pasakojimu po nuosprendžio N. Ježovas buvo išrengtas, smarkiai primuštas ir vėliau nušautas.

## Nuorodos
Turkestanas

: *Apie miestą Kazachstane žr. [[Turkistanas (miestas)]].*

**Turkestanas** – istorinis regionas Centrinėje Azijoje, kuriame šiandien daugiausia gyvena tiurkų tautybių žmonės. Minimas daugelyje senųjų persų ir tiurkų padavimų. Už Turkestaną žymiai didesnė teritorija yra Turanas.

Turkestane gyvena turkmėnai, uzbekai, kazachai, kirgizai, uigūrai. Kažkada jų protėviai, taip pat chazarai plito po Euraziją, užimdami naujas teritorijas ir suformuodami naujas tautas (pvz., turkus, azerbaidžaniečius, totorius).

Būdingi dykumingi ruožai, per kuriuos tekančios upės sukuria tinkamas gyventi teritorijas.

Turkestanas politiškai dalinamas į dvi dalis. Šias dvi Turkestano dalis skiria Tian Šanio ir Pamyro kalnai:
* *Rusų (Vakarų) Turkestanas* (). Rusų Turkestanas anksčiau buvo TSRS Centrinės Azijos respublikos, dabar tapusios nepriklausomomis valstybėmis. Čia yra geografinės zonos Chorezmas, Baktrija, Fergana, Žetisu.
* *[[Rytų Turkestanas]]* nuo XVIII a. II pusės yra Kinijos dalis. Čia yra geografinės zonos Tarimo baseinas (Uigūristanas), Turfano įduba, Džungarija ir Ilio slėnis.
Huankajus

**Huankajus** (, ) – miestas centrinėje Peru, tarp Andų kalnų besidriekiančiame Mantaro slėnyje, 3259 m aukštyje. Chunino departamento ir Huankajaus provincijos administracinis centras. Huankajus – svarbus prekybinis, transporto ir pramoninis centras bei huankų kultūros sostinė.

## Istorija

Mantaro slėnis nuo seno buvo gyvenamas indėnų huankų. Apie XI a. slėnį užėmė Vario kultūra. 1460 m. teritorija nepaisant didelio pasipriešinimo prijungta prie Inkų imperijos. Huankajus tapo karališkojo Inkų kelio stotimi. Po ispanų užkariavimo Huankajus buvo nustelbtas kaimyninio Chauchos miesto, tapusio laikinąja Peru sostine. 1572 m. Huankajus įkurtas oficialiai ir pavadintas *Santísima Trinidad de Huancayo*.

## Sportas
* Sport Huancayo – klubo klubas; rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje.
* Flamengo FBC (moterys) – moterų futbolo klubas;
* Namų rungtynes žaidžia Huankajaus stadione (), talpinančiame 17 tūkst. žiūrovų.

## Kultūra

Mieste yra kolonijinio stiliaus 1831 m. pastatyta katedra, nacionaliniu kultūros paminklu pripažinta Malonės koplyčia (*Capilla de la Merced*), Huankų kultūros parkas, kiti istoriniai pastatai. Huankajuje vyksta įvairios šventės ir festivaliai.

## Šaltiniai
Kristina Poplavskaja

**Kristina Poplavskaja** (g. 1972 m. liepos 24 d.) – Lietuvos irkluotoja, dalyvavusi dvejose Olimpinėse žaidynėse (1992 ir 2000 m.).

2000 m. Sidnėjuje kartu su Birute Šakickiene irklavimo porine dviviete valtimi varžybose iškovojo bronzos medalius. Pasaulio irklavimo čempionate 2002 m. Sevilijoje (Ispanija) kartu su B. Šakickiene užėmė 7 vietą.

2001 m. sausio 24 d. apdovanota LDK Gedimino ordinu (Komandoro kryžius).

## Šaltiniai
Konsepsjonas (Peru)

**Konsepsjonas** () – miestas centrinėje Peru, Chunino departamente, Mantaro slėnyje, 3283 aukštyje. Provincijos centras.

## Istorija

Miestas įkurtas Fransisko Pisaro 1536 m. gruodžio 8 d. *La Purísima Concepción de Lapa* pavadinimu.

## Šaltiniai
Čupaka

**Čupaka** (, ) – miestas centrinėje Peru, Chunino departamente, Mantaro slėnyje, 3263 aukštyje, 8 km nuo Huankajaus. Miestas įsikūręs Njahuimpukijo ežero pakrantėje. Provincijos centras.

Mieste vyksta kasmetinė šokių šventė „Las Cruces“.

## Šaltiniai
Tarpjūris

**Tarpjūris** (; , ) – Juzefo Pilsudskio po Pirmojo pasaulinio karo sumanyta federalinė ateities valstybė Vidurio ir Rytų Europoje, kurioje turėjo dominuoti Lenkija. Pagal Pilsudskio sumanymą šią valstybę turėjo sudaryti Baltarusija, Čekoslovakija, Estija, Jugoslavija, Latvija, Lenkija, Lietuva, Rumunija, Slovakija, Suomija, Ukraina, Vengrija.

Ši federalinė valstybė turėjo būti naujas Abiejų Tautų Respublikos variantas, besitęsiąs nuo Baltijos iki Juodosios jūros. Tačiau lietuviai šį planą laikė nauja grėsme naujai atgautai Lietuvos nepriklausomybei, ukrainiečiai – kliūtimi gauti nepriklausomybę. Prieš tokios valstybės kūrimąsi buvo daugelis Vakarų Europos valstybių ir Tarybų Rusija.

Pilsudskio planas nepavyko. Praėjus dvidešimt metų po to visos kandidatės į Tarpjūrio valstybę, išskyrus Žiemos karą kovojusią Suomiją, tapo arba Hitlerio Vokietijos, arba Stalino TSRS dalimi.

## Nuorodos
Turanas

**Turanas** – iraniečių žodis, kuriuo jie nuo seniausių laikų vadina Centrinę Aziją. Pažodžiui jis reiškia „Turo žemė“. Šis regionas driekėsi į šiaurę nuo derlingųjų Senovės Persijos regionų: Chorezmo, Margianos, Sogdo, Ferganos, ir pasižymėjo stepiniu klimatu, klajoklišku gyvenimo būdu. Vietos žmonės buvo laikomi laukiniais, barbarais. Turanas buvo priešpriešinamas civilizuotam arijų kraštui – Iranui.

Pagal padavimus pirmieji Avestos laikais Turane gyveno *Tuirya* iranėnai. Pagal „Šachnamė“ maždaug 1500 m. vėliau šiame krašte gyveno klajoklių gentys, kurias valdė Turas.

XX a. pradžioje žodį *Turanas* ėmė vartoti ir europiečiai, kalbėdami apie Centrinę Aziją. *Turano lyguma* arba *[[Turano žemuma]]* vadinama geografinė teritorija, sudaranti dalį Centrinės Azijos.

## Šaltiniai
Torneo di Viareggio

**Torneo di Viareggio** (lt. *Viaredžo čempionatas*) vienas iš svarbiausių pasaulio jaunimo futbolo čempionatų. Kasmet jis vyksta Italijos Viaredžo mieste. Jis taip pat vadinamas *Coppa Carnevale* (Karnavalo taurės) vardu.

## Laimėtojai

## Klubų pergalės čempionate
* **9** AC Milan
* **9** Juventus FC
* **8** ACF Fiorentina
* **7** Inter
* **6** Dukla Praga
* **6** Torino FC
* **4** UC Sampdoria
* **3** AS Roma
* **2** Atalanta
* **2** Genoa
* **2** Lanerossi
* **1** Napoli
* **1** Bari
* **1** Bologna
* **1** Brescia
* **1** Cesena
* **1** Empoli
* **1** Juventud
* **1** Partizan
* **1** Sparta Praga

## Auksinio berniuko laimėtojai
*Torneo di Vareggio Golden Boy* (lt. Viaredžo čempionato auksinis berniukas) – yra šio čempionato apdovanojimas, kuris skiriamas sėkmingiausiai pasirodžiusiam žaidėjui (įskaitant ir vartininkus). Žaidėją renka speciali komisija, sudaryta iš Italijos sporto žurnalistų.

## Nuorodos
* Oficiali svetainė *(italų kalba)*
Chaucha

**Chaucha** (, ) – miestas centrinėje Peru, Chunino departamente, Mantaro slėnyje, 3390 aukštyje, 45 km į šiaurę nuo Huankajo. Provincijos centras.

Chauchos teritorija nuo seno buvo gyvenama indėnų huankų. 1534 m. balandžio 25 d. Fransiskas Pisaras įkūrė miestą pavadinimu *Santa Fe de Hatun Xauxa* ir paskelbė ją laikinąja Peru sostine. Chaucha buvo sostine iki 1535 m. kai įkurta Lima. Vėliau miestą nustelbė Huankajas ir Chaucha liko nedideliu kolonijiniu miesteliu.

Miestas išlaikęs tradicinę kolonijinę architektūrą, kurios vienas svarbiausių objektų – Chauchos katedra.

## Miestų partnerystė
*  La Pasas, Bolivija

## Šaltiniai
Šalčininkų miškų urėdija

**Šalčininkų miškų urėdija** − viena iš 42 miškų urėdijų, turto patikėjimo teise valdanti, naudojanti valstybinius miškus, vykdanti juose kompleksinę miškų ūkio veiklą. Šalčininkų miškų urėdas − Gintaras Paltanavičius. Urėdijos buveinės adresas: Šalčininkai, Nepriklausomybės g. 33. **Šalčininkų miškų urėdija nustojo egzistuoti 2018 m. Nuo 2018 m. egzistuoja Valstybinių miškų urėdijos Šalčininkų regioninis padalinys.**

## Istorija
1957 m. buvo įsteigtas Šalčininkų miškų ūkis, su 5 tuo metu girininkijomis: *Salų*, *Rūdninkų*, *Jašiūnų*, *Šalčininkų* ir *Dieveniškių*. 1978 m. Šalčininkų miškų ūkis įjungiamas į Vilniaus miškų ūkio gamybinį susivienijimą. Gamybinis susivienijimas 1988 m. subyrėjo ir Šalčininkų miškų urėdija tampa savarankiška.

Bendras miškų urėdijos miškų plotas − 54 382 ha. Iš jų − 28 475 ha valstybinės reikšmės miškų. Šalčininkų miškų urėdija yra viena iš miškingiausių miškų urėdijų Lietuvoje, jos miškingumas siekia 49,5 % (vidutinis šalies − 30,9 %). Didžiausia medynų dalis − pušynai (58 %). Eglynai sudaro 22 %, beržynai − 13 %, juodalksnynai − 6 %, drebulynai − 1 %.

## Saugomos teritorijos
Iš Šalčininkų miškų urėdijos administruojamų miškų, valstybiniams parkams ir draustiniams priskiriama 10 020 hektarų. Miškų urėdijoje yra šios saugomos teritorijos:
* Dieveniškių istorinis regioninis parkas
* Gaujos kraštovaizdžio draustinis
* Rūdninkų kraštovaizdžio draustinis
* Stakų kraštovaizdžio draustinis
* Visinčios kraštovaizdžio draustinis
* Kernavo telmologinis draustinis
* Ažubalės pedologinis draustinis
* Šilinės botaninis draustinis
* Šalčios hidrografinis draustinis
* Visinčios hidrografinis draustinis
* Zygmantiškių valstybinis geomorfologinis draustinis
* Merkio ichtiologinis draustinis
* Papio ornitologinis draustinis. 

## Girininkijos
Šalčininkų miškų urėdijos miškai suskirstyti į 8 girininkijas:

|-
| Dainavos || Jašiūnų seniūnija || Sližiūnai
|-
| Dieveniškių || Dieveniškių seniūnija || Dieveniškės
|-
| Girios || Jašiūnų seniūnija || Rūdninkai
|-
| Jašiūnų || Jašiūnų seniūnija || Lenkiškės
|-
| Poškonių || Poškonių seniūnija || Padvarės
|-
| Rūdninkų || Baltosios Vokės seniūnija || Baltoji Vokė
|-
| Šalčininkėlių || Šalčininkų seniūnija || Šalčininkėliai
|-
| Visinčios || Gerviškių seniūnija || Gerviškės
|}

## Literatūra
* Šalčininkų miškų urėdija (sud. Irena Šalkauskienė). - V.: Viešoji įstaiga „Žaliosios girios“, 2003. - 16 p.: iliustr. - ISBN 9955-9638-2-4

## Nuorodos
* Oficialus Šalčininkų miškų urėdijos tinklalapis
Tarma

**Tarma** (, ) – miestas centrinėje Peru, Chunino departamente, Anduose, 3053 aukštyje. Provincijos centras.

## Istorija

Tarma įkurta 1538 m.

## Sportas
* Asociación Deportiva Tarma – futbolo klubas; rungtyniavo aukščiausioje lygoje;
* Namų rungtynes žaidžia Unión Tarma stadione (), talpinančiame 9 tūkst. žiūrovų.

## Šaltiniai
Rokantiškių pilis

**Rokantiškių pilis** (pastatyta XII a.) Rokantiškėse, Pavilnių regioniniame parke stovėjusi pilis.

Spėjama, kad Rokantiškių pilis – viena seniausių Lietuvoje. Iš metraščių, padavimų žinoma, kad ją XII a. pastatė kunigaikštis Alšis. Paskutinis kunigaikščių Alšėniškių palikuonis, Vilniaus vyskupas Povilas Alšėniškis užrašė Rokantiškių pilį karalienei Bonai Sforcai. XVI a. pirmoje pusėje pilis priklausė Goštautams, o XVII a. pirmoje pusėje buvo Pacų nuosavybė. 1636 m. LDK paiždininkis Steponas Pacas puošnioje Rokantiškių pilies rezidencijoje priiminėjo Lietuvos ir Lenkijos valdovą Vladislovą Vazą. 1655 m. rugpjūčio 7 d. pilis buvo sudeginta Maskvos kariuomenės žygio prieš Lietuvą metu. Užėmus Vilnių, piliavietė visai sunyko, apaugo mišku. 

Šiuo metu trapecijos pavidalo aikštėje randami pilies griuvėsių likučiai – buvusios pilies pamatai. Ištirta tik viršutinė kultūrinio sluoksnio dalis. Pagal aptiktas pastatų liekanas, XVI–XVIII a. plytas, čerpes, koklius nustatyta, kad ant šio kalno stovėjo rūmai (45x20 m dydžio). Jų sienos buvo 2 m storio, o langų angos apmūrytos plytomis. Iš pietų pusės būta kiemo, apjuosto gynybine siena, prie kurios vakarinės dalies šliejosi kazematai, o pietvakariniame kampe – vartų gynybos bokštas. Rokantiškių apylinkės suskaidytos labai gilių ir trumpų raguvų, apaugusių ūksmingais eglynais.

Netoli Rokantiškių piliavietės yra išlikęs buvusio Strielčiukų kaimo pavadinimas, manoma, kad jame gyveno pilies gynėjai.

## Galerija

Rokantiskiu pilis 1.JPG|Rokantiškių piliavietė 
Rokantiskiu pilis 2.JPG|Rokantiškių pilies koklių šukės 
Rokantiskiu pilis 3.JPG|Rokantiškių piliavietės schema  


## Nuorodos
* Lietuvos pilys
La Oroja

**La Oroja** (, ) – miestas centrinėje Peru, Chunino departamente, Anduose, 3750 aukštyje, prie Mantaro upės. Jauli provincijos centras.

La Oroja – vienas pagrindinių Peru metalurgijos ir kasybos pramonės centrų. Švino, cinko, vario, sidabro gavyba. La Orojos metalurgijos kombinato kaminai – vieni aukščiausių Pietų Amerikoje. Geležinkeliai į Limą, Sero de Paską, Huankają. Dėl intensyvios pramonės oras mieste labai užterštas. Taip pat sunkiaisiais metalais užteršta dirva, Mantaro upė.

## Šaltiniai
Chuninas (Peru)

**Chuninas** (, ) – miestas centrinėje Peru, Chunino departamente, Anduose, 4170 aukštyje, į pietus nuo Chunino ežero. Provincijos centras. Per miestą eina kelias ir geležinkelis Huankajas – Sero de Paskas.

## Šaltiniai
Chuninas

**Chuninas** () gali reikšti šiuos objektus:
* **Argentina**;
** Chuninas – miestas Buenos Airių prov;
** Chuninas – miestas Mendosos prov.;
** Chunin de los Andesas – miestas Neukeno prov;
* **Peru**;
** Chunino departamentas;
** Chunino provincija;
** Chuninas – miestas;
** Chunino ežeras.
Deron Williams

**Deronas Maiklas Viljamsas** (, g. 1984 m. birželio 26 d.) – buvęs JAV krepšininkas.

2011 m. vasario 23 d. buvo iškeistas New Jersey „Nets“ komandai į kitus du žaidėjus. 2011 m. liepos 19 d. NBA lokauto metu pasirašė vienerių metų sutartį su Turkijos Stambulo „Beşiktaş“ klubu.

2015 m. liepos 14 d. Viljamsas sudarė sutartį su Dalaso „Mavericks“. 2017 m. vasario 27 d. prisijungė prie Klivlando „Cavaliers“.
## Apdovanojimai ir pasiekimai
### NBA
* 3× NBA „Visų žvaigždžių“ rungtynių žaidėjas (2010–2012 m.)
* 2× antrosios NBA simbolinės komandos žaidėjas (2008, 2010 m.)
* Pirmosios NBA simbolinės naujokų komandos žaidėjas (2006 m.)
### NCAA
* 2× „Big Ten“ konferencijos simbolinės komandos žaidėjas (2004, 2005 m.)
* Antrosios „All-American“ simbolinės komandos žaidėjas (2005 m.)
* Ilinojaus „Fighting Illini“ pagerbti Nr. 5 marškinėliai
### Kiti
* Stambulo „Beşiktaş“ įamžinti Nr. 8 marškinėliai (2011 m.)
## Išnašos

## Nuorodos
* NBA.com puslapis apie žaidėją
* 2005 NBA naujokų biržos puslapis apie žaidėją
La Mersedas

**La Mersedas** (, ) – miestas centrinėje Peru, Chunino departamente, 751 m aukštyje. Čančamajo provincijos centras. Per miestą eina kelias Tarma–Satipas.

## Šaltiniai
Satipas

**Satipas** (, ) – miestas centrinėje Peru, Chunino departamente, 632 m aukštyje, prie Perenės upės. Provincijos centras. Keliai į Konsepsjoną ir La Mersedą.

1945 m. miestą nusiaubė žemės drebėjimas, kurio metu žuvo daugiau nei 200 žmonių.

## Šaltiniai
Al Bano ir Romina Power

**Al Bano ir Romina Power** buvo italų pop muzikos duetas sudarytas iš sutuoktinių Albano Carrisi ir Romina Power. Gyvavo 1975-1998 m. 1984 m. laimėjo San Remo festivalį. Iki 1996 m. pardavė 65 mln. diskų kopijų.

Al Bano ir Rominos Power duetas geriausiai žinomas dėl jų dainų *Felicità, Ci Sara, Sharazan, Sempre sempre, Liberta* ir *Nostalgia Canaglia*.

## Diskografija
* *Atto I* (1975)
* *1978* (1978)
* *Aria Pura* (1979)
* *Sharazan – cantan en espannol* (1981)
* *Felicitа* (1982)
* *Felicidad* (1982)
* *Che Angelo Sei* (1982)
* *Que Ángel Será – cantan en espannol* (1983)
* *Effetto Amore* (1984)
* *Sempre Sempre* (1986)
* *Siempre Siempre* (1986)
* *Libertà!* (1987)
* *Libertad* (1987)
* *Fragile* (1988)
* *Fragile (Spanish)* (1989)
* *Fotografia Di Un Momento* (1990)
* *Fotografía De Un Momento* (1990)
* *Corriere Di Natale* (1990)
* *Weihnachten Bei Uns Zu Hause* (1990)
* *Navidad Ha Llegado* (1991)
* *Vincerai* (1991)
* *Vencerás* (1991)
* *Notte E Giorno* (1993)
* *El Tiempo De Amarse* (1993)
* *Emozionale* (1995)
* *Ancora- Zugabe* (1996)
* *Grandes exitos* (1997)

## Nuorodos
*

|-
Margiris

**Margiris** (m. 1336 m.) – legendinis Žemaičių kunigaikštis, Pilėnų gynėjas, aprašytas kronikininko Vygando Marburgiečio.

## Kilmė
Spėjama, kad kilęs iš Didžiojo Lietuvos kunigaikščio Butvydo (kiti vardai Butivydas/Putavyras/Pukaveras, m. 1291 ar 1295 m.) šeimos. Jo broliai galėjo būti didieji kunigaikščiai Vytenis (valdė 1295–1316 m.), Gediminas (1316–1341 m.), Kijevo kunigaikštis Teodoras ir Polocko kunigaikštis Vainius.

Tai, jog Margiris buvo kilęs iš kilmingos šeimos, leidžia spėti kronikose aprašyta jo 1329 m. dvikova su Bohemijos karaliumi Jonu Liuksemburgiečiu. Jeigu Margiris kilme nebūtų lygus karaliui, dvikova būtų neįvykusi. Tačiau Margiris pažeidė dvikovos taisykles ir už tai turėjo sumokėti. Išpirką jis mokėjo Šventosios Romos imperijos imperatoriaus Liudviko IV monetomis, pagrobtomis 1326 m. žygyje į Brandenburgo markgrafystės žemes.

Kronikos mini ir Margirio sūnų, kuris iškeliavo į Prancūziją ir ten vedė nežinomo vardo Klermono grafienę.

## Kronikos
Pasak Vygando Marburgiečio Pilėnų pilis stovėjo Trapėnų žemėje. Ją užpuolęs Vokiečių ordinas, tačiau lietuviai narsiai gynėsi, nors jėgos buvo nelygios. Tada „pagonys, , nesitikėdami, kad galės išlaikyti pilį, sumetė į ugnį be galo didelius turtus ir patys išsižudė: sako, kad ten viena pagonė senutė kirviu šimtą jų užkapojo, o vėliau ir pati galvą susiskaldė“.

Vėlesni autoriai pilies gynėjus ir jų žūtį dar labiau išaukštino. Istorikas Albertas Vijūkas-Kojelavičius rašė: „Pilyje buvo keturi tūkstančiai karių, subėgusių ten vos išgirdus apie priešą su savo šeimynomis iš aplinkinių kaimų. Gynėjai ilgai kamavo priešą, kaudamiesi ne tik prie gynybinio pylimo, bet ir sėkmingai išsiverždami pro atvirus vartus ir užpuldami supančiuosius. Kai daugybė pilėnų žuvo, o dar daugiau buvo sužeista, kai sumažėjus gynėjui skaičiui, ėmė blėsti viltis apginti pilį, ypač dėl to, kad visaip – vienur pakasais, kitur taranais – susilpnintos sienos menkai jau besaugojo, griebtasi visiškai beviltiško sumanymo; nenorėdami pasiduoti priešui, jie nukreipė ginklus prieš save ir savo artimuosius. Sukrovę didžiulį laužą, į ugnį sumetė viską, ką priešas galėjo išgrobstyti. Jie išžudė ir sumetė į liepsnas žmonas, vaikus, visus, kurie nepajėgė ar dėl lyties, ar dėl amžiaus pakelti ginklo. Surengę saviškiams šitokį galą, patys prašėsi nukaujami viršininko, o šis paskutinis persismeigė kalaviju…“

## Populiariojoje kultūroje
* Vladislovas Sirokomlė. poema „Margiris“.
* Vytautas Klova. opera „Pilėnai“.
* Konstanty Gorski. Opera "Margier". 

## Šaltiniai
Tomas Kančelskis

**Tomas Kančelskis** (g. 1975 m. rugpjūčio 19 d. Šiauliuose) – buvęs Lietuvos profesionalus futbolininkas, futbolo treneris.

## Biografija

Tėvas futbolininkas Česlovas Kančelskis, brolis futbolo treneris ir arbitras Deivis Kančelskis.

T. Kančelskis pradėjo savo karjerą Mažeikių klube Romar, su kuriuo laimėjo A lygą 1993 m. sezone. Kitą sezoną Tomas prisijungė prie savo miesto komandos Kareda Šiauliai, su kuriuo laimėjo A lygą (1997 ir 1998) bei Lietuvos taurę (1996 ir 1999). 1995 m. jis pradėjo savo karjerą Lietuvos nacionalinėje rinktinėje.

2000 m. tęsė savo karjerą FBK Kauno komandoje, su kuria laimėjo 6 A lygos ir tris taurės titulus per 7 metus. Po puikaus pasirodymo Lietuvoje 2007 m. sausį Tomas buvo išnuomuotas Škotijos Hearts klubui. 2008 m. sausio pabaigoje, neįsitvirtinęs Edinburgo klube, sugrįžo į Kauną.

Nuo 2010 m. futbolo klubo „FK Šiauliai“ antrosios komandos trenerio asistentas, nuo 2011 m. rugpjūčio mėn. – „FK Šiauliai“ vyr. trenerio asistentas. 2012 m. tapo Šiaulių komandos vyr. treneriu. 2013 m. lapkričio 7 d. atsistadydino iš vyriausiojo trenerio pareigų.

## Pasiekimai

* A lyga: 1993, 1997, 1998, 2000, 2001, 2002, 2003, 2004, 2006 m.
* LFF taurės laimėtojas: 2002, 2004, 2005 m.
* LFF supertaurės laimėtojas: 2007 m.

## Išnašos
Glinskio maištas

**Glinskio maištas** – Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės kunigaikščio Mykolo Glinskio 1508 m. sukilimas prieš Lietuvos didįjį kunigaikštį Žygimantą Senąjį.

## Priežastis
Vyko per 1507–1508 m. LDK ir Maskvos Didžiosios kunigaikštystės karą. Dėl staigaus Mykolo Glinskio iškilimo ir didelės įtakos Lietuvos didžiajam kunigaikščiui Aleksandrui kilo Ponų Tarybos narių opozicija, vadovaujama Trakų vaivados Jono Zaberezinskio. Priešininkų apkaltintas ketinimu atimti iš Žygimanto Senojo Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės sostą ir nušalintas nuo vyriausybės – Ponų Tarybos nario pareigų, Mykolas Glinskis sukėlė maištą. Jis siekė bent atskirti nuo Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės stačiatikių gyvenamąsias žemes ir tapti jų kunigaikščiu.

## Eiga
Maištas prasidėjo 1508 m. vasario 2 d. Trakų vaivados Jono Zaberezinskio, Mykolo Glinskio svarbiausio politinio priešininko, nužudymu Gardine. Mykolas Glinskis su broliais Vasilijum ir Ivanu bei kitais giminaičiais 1508 m. kovo mėn. pasidavė Maskvos didžiojo kunigaikščio Vasilijaus III globai. Maištas vyko Baltarusijoje ir dalyje Ukrainos, bet vietos gyventojai Glinskio nerėmė. Jį parėmė Krymo chanas Menglis Girėjus ir Moldavijos valdovas Bogdanas III.

Maištininkai, 1508 m. gegužės pabaigoje neįstengę užimti Slucko ir Minsko, Oršoje susijungė su Maskvos didžiosios kunigaikštystės kariuomene. Čia ją liepos 13 d. sumušė Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės kariuomenė, padedama lenkų samdinių, kuriai vadovavo Lietuvos didysis etmonas Konstantinas Ostrogiškis.

Glinskio maištą numalšinus, Lietuvos Didžioji Kunigaikštystė ir Maskva spalio 8 d. sudarė taiką. Mykolui Glinskiui su šalininkais leista išvykti į Maskvą.

## Šaltiniai
Moralė

**Moralė** ( – dorovinis; *moralitaser* – būdas, charakteris, tinkamas elgesys) kaip sąvoka turi keletą reikšmių.

Pirmoji, nusakančioji (deskriptyvioji) reikšmė, apibūdina autoritetingas gero ir blogo žmonių elgesio normas (moralės normas), kurias nustato bendruomenė, visuomenė, papročiai, religija, filosofija ar asmeninė sąmonė. Kitaip – tai doro, moralaus elgesio normos, grindžiamos atitinkama pasaulėžiūra, kurių atitinkamoje aplinkoje turėtų laikytis konkretūs žmonės.

Pagal antrąją, normatyvią universaliąją reikšmę, moralė (dorovė) nusako dorovingo elgesio idealą, kurį esant tam tikroms sąlygoms labiausiai pageidautinu laiko visi racionalūs žmonės. Šie idealai dažnai yra pakankamai bendražmogiški, mažiau priklausomi nuo bendruomeninių sąlygų.

Trečioji reikšmė yra tiesiogiai siejama su etika kaip sisteminiu filosofiniu mokslu, nagrinėjančiu dorovę, žmonių visuomeninius ir individualius santykius gėrio ir blogio atžvilgiu.

Lietuvių kalboje tarptautinį žodį *moralė* atitinka žodis **dorovė**.

## Kilmė
Moralė yra paprotinės kilmės. Pirmykštėje visuomenėje papročiai buvo universalūs ir pakankamas individų elgesio normavimo būdas, nes bendruomenės solidarumą lėmė materialinės kovos už būvį sąlygos. Pagal papročius buvo tvarkomos visos gyvenimo sritys, o moralės normos nesiskyrė nuo papročių visumos. Atsirandant privatinei gamybos priemonių nuosavybei, individo santykis su visuomene kito: individas tapo savininku, sąlyginai nepriklausomu nuo visuomenės. Visuomenės interesai ėmė nebesutarti su kiekvieno individo interesais. Kiekvienas galėjo subjektyviai vertinti savo ir kitų poelgius, tai yra būti moralės proceso subjektu. Privataus ir visuomeninio interesų antagonizmas dažniausiai verčia žmogų apriboti savo interesus. Tokiam elgesio motyvų turiniui formuoti ir skatinti klasinėje visuomenėje atsirado speciali socialinės veiklos sritis – dorovinis auklėjimas, buvo sudaryti moralės normų kodeksai, suformuluoti ir teoriškai pagrįsti moralės principai. Tokiu būdu klasinėje visuomenėje moralė ilgainiui atsiskyrė nuo papročių ir tapo sudėtingu reiškiniu su savo pagrindiniais elementais – normomis ir principais.

## Įvairumas ir kaita
Moralė įvairuoja etniškai ir kinta istoriškai. Etninį moralės normų įvairumą sąlygoja skirtinga tautų gyvensena ir psichologija. Moralės principų kaitą sąlygoja visuomenės dvasinės kultūros pokyčiai, ekonomikos struktūros kaita. Galima išskirti tam tikras moralės istorijos pakopas. Istoriškai moralės principai skiriasi vertinamuoju turiniu, tai yra dorumo samprata.

## Visuomeninė reikšmė

Moralė, kaip elgesio reguliatorius, nėra savarankiška. Žmogaus elgesį sąlygoja visuomenės ekonominiai santykiai ir materialiniai interesai, dvasinė kultūra ir t. t. Moraliniai santykiai su kitais socialiniais reiškiniais taip pat istoriškai kinta ir dėl to moralės socialinis vaidmuo nėra vienodai efektyvus.
Moralę tiria filosofijos šaka etika.

## Taip pat skaitykite
* Moralės norma

## Išnašos
Alina Orlova

**Alina Orlova** (tikroji pavardė *Orlovskaja*, g. 1988 m. birželio 28 d. Visagine, Lietuvoje) – lietuvių dainuojamosios poezijos kūrėja ir atlikėja.

## Biografija
Alina, gimusi kaip Alina Orlovskaja, vaikystę praleido Visagine. Alinos tėvas yra lenkas, o mama gimusi Voroneže. Atlikėjos tėvai susitiko Kazachstane ir šeimyninį gyvenimą tęsė Lietuvoje, kur ir gimė Alina.

## Muzikinė veikla

A. Orlova kuria dainų tekstus pati, atlieka „koverius“. Dainuoja 3 kalbomis: lietuvių, rusų, anglų.

2008 m. sausio 22 d. Vilniaus Šv. Kotrynos bažnyčioje ir 2008 m. sausio 30 d. Kauno valstybiniame dramos teatre pristatė debiutinį albumą „Laukinis šuo Dingo“. Albumą išleido kompanija „MetroMusic“. Albume yra 16 Alinos Orlovos atliekamų dainų. Daina iš albumo pavadinimu „Nesvarbu“ „Pravdos“ naujokų apdovanojimuose pelnė Geriausia dainos titulą.

2008 m. gegužę debiutinį albumą dainininkė pristatė Rusijos publikai, vėliau surengė koncertus Liverpulyje, Londone, Lenkijoje ir Airijoje. Dalyvavo „Europavox“ festivalyje Prancūzijoje bei kitur.

2010 m. albumas „Laukinis šuo dingo“ prancūzų leidybinės kompanijos „Fargo records“ išleistas Vakarų Europos ir Skandinavijos šalyse.

Škotijos grupės Travis vokalistas Francis Healy pastebėjęs Alinos dainą „Vaiduokliai“, įtraukė ją į septynių dainų EP pavadinimu „Play. Stop. Rewind“, kurį išleido įrašų kompanija „LIPA Records“. Taip pat šią dainą („Vaiduokliai“) kylanti britų atlikėja sujungė su Snoop Dogg daina „Drop It Like Its Hot“.

2010 m. liepos 1 d. dainininkė pristatė 2-ąjį albumą „Mutabor“, kurią išleido „Monako produkcija“. 2010 m. gruodžio 17 d. rusų žurnalas „Kommersant Weekend“ išrinko Alinos dainą „Лихорадка“ įsimintiniausia besibaigiančių metų rusiška daina..

## Diskografija

### Studijiniai albumai

### Singlai

## Apdovanojimai ir nominacijos

## Išnašos

## Nuorodos

* Oficiali svetainė
* Alina Orlova svetainėje Myspace
* 
* Alinos Orlovos nuotraukų ir piešinių galerija 
* Alinos Orlovos dainų žodžiai ir vaizdo klipai
Skiemuo

**Skiemuo** – trumpiausias garsinės kalbos vienetas, vienu kartu ištariama garsinė žodžio dalis, kurios pagrindą sudaro balsis arba dvibalsis (grynasis dvibalsis, mišrusis dvibalsis). Skiemuo susideda iš vieno arba kelių garsų.

Kiek žodyje yra balsių ir grynųjų dvibalsių arba mišriųjų dvigarsių, tiek jame yra skiemenų. Priebalsiai patys vieni negali sudaryti skiemens. Jie į skiemenį įeina tik šliedamiesi prie balsio: *a - kis, na - mas, duo - na, lau - kas, kal - nas*.

Lietuvių kalbos skiemens centrą (pagrindą) sudaro balsiai ir dvibalsiai.

## Skirstymas
### Skiemenų skirstymas pagal skiemens pagrindą sudarančius garsus
* **Ilgieji skiemenys** – pagrindą sudaro ilgieji balsiai, grynieji dvibalsiai ar mišrieji dvigarsiai (*ą - žuo - las, so - das, snie - gas, kal - nas, Vil - nius*)
* **Trumpieji skiemenys** – pagrindą sudaro trumpieji balsiai (*aš, tu, ge - ri, ta - da*)

### Skiemenų skirstymas pagal kirčiavimą
* **Kirčiuoti skiemenys**
* **Nekirčiuoti skiemenys**Pvz., žodyje *traukinys* kirčiuotas yra žodžio galo skiemuo, o kiti skiemenys nekirčiuoti (trau - ki - *nys*).

### Skiemenų skirstymas pagal skiemens gale esančio garso kokybę
* **Atvirieji skiemenys** – baigiasi balsiu arba dvibalsiu
* **Uždarieji skiemenys** – baigiasi priebalsiu

### Žodžių skirstymas pagal skiemenų skaičių
* **Vienskiemeniai žodžiai** (*po, jis, ten*)
* **Dviskiemeniai žodžiai** (*ne - šė, ve - dė, bro - lis, kė - dė*)
* **Daugiaskiemeniai žodžiai** – žodžiai sudaryti iš trijų, keturių, penkių ar daugiau skiemenų (*pa - sa - kė, pa - si - siū - lė, ap - si - džiaug - da - vo, pa - si - va - ži - nė - da - mas*).
Butautas

**Butautas** (krikšto vardas **Henrikas**; m. 1380 m. gegužės 7 d. Praha) – Lietuvos kunigaikštis, Šventosios Romos imperijos karinis veikėjas.

## Biografija

### Kilmė
Kilęs iš Lietuvos kunigaikščių Gediminaičių giminės, Didžiojo Lietuvos kunigaikščio Kęstučio sūnus. Broliai Patrikiejus, Vytautas, Tautvilas, Žygimantas Kęstutaitis. Pirmą kartą jį mini Janas Dlugošas, aprašydamas 1336 m. lietuvių reidus į Mozūriją. Bet mini kaip Gedimino sūnų, todėl ši informacija laikoma nepatikima.

Žinomas Lietuvoje paliktas jo sūnus Vaidutis (apie 1365–1422 m.), kuris apie 1381 m. išvyko į Europą, 1387 m. studijavo Paryžiuje. 1401 m. pusbrolis Jogaila jį pakvietė į Lenkiją, kur jis tapo Jogailos universiteto rektoriumi 1401–1402 m.

### Butauto sąmokslas
Pirmi patikimi duomenys skelbia, kad 1365 m. Algirdui ir Kęstučiui išvykus į Voluinę padėti broliui Liubartui, Butautas, susitaręs su bajorais ketino užgrobti valdžią Lietuvoje. Tačiau Vilniaus pilininkas Dirsūnas sužinojo apie jo planus. Sąmokslui nepavykus didžiūno Dirsūno sulaikytas ir įkalintas Vilniuje. Bet jo bendrininkas Survila išgelbėjo jį ir užmušė Dirsūną. Butautas, Survila ir penkiolika jų šalininkų turėjo bėgti. 1365 m. liepos 25 d. atvyko į Įsrutį pas Vokiečių ordino kryžiuočius. Vėliau Karaliaučiuje pakrikštytas Henriko vardu. 1365 m. rugpjūčio mėn. jo vedama kryžiuočių kariuomenė per Ukmergę pasiekė Vilnių, bet jo neužėmė. Per 12 dienų reidą buvo nuniokota Kernavė ir Maišiagala.

### Prahoje
Po nepavykusio žygio Survila pasiliko Karaliaučiuje, o Butautas nuvyko į Prahą pas Šv. Romos imperatorių, Vokietijos ir Čekijos karalių Karolį IV. Butautas paminėtas kaip kelių susitarimų liudininkas. Su karaliumi 1368–1369 m. dalyvavo žygyje į Italiją pas popiežių Urboną V.

Karaliaus Karolio IV rūmuose apsilankiusį vokiečių poetą Šondochą () Butauto istorija įkvėpė parašyti poemą *Lietuvis* (*Der Littauer*) apie Lietuvos karalių, kuris atsivertė į krikščionybę.

1370–1372 m. Butautas gyveno imperatoriaus dvare Prahoje. Iš Karolio IV gavo kunigaikščio titulą ir vasalo teisėmis vokiečių žemių.

Mirė Prahoje praėjus dvejiems metams po jo globėjo Karolio IV mirties, 1380 V 7. Palaidotas Šv. Tomo bažnyčioje, rūsiuose prie centrinio altoriaus. 1413 m. jo brolis Vytautas užsakė Rekviem mišias jo atminimui, todėl kartais neteisingai nurodoma jo mirties data.

## Šaltiniai
Erdvilas

**Erdvilas** (**Gerdvilas**, , , , ) – XIII a. pirmosios pusės žemaičių vyresnysis kunigaikštis.

Paminėtas Ipatijaus metraštyje tarp 21 Lietuvos kunigaikščio, 1219 m. Lietuvos-Voluinės taikos sutarties dalyvio. Iš dviejų žemaičių vyresniųjų kunigaikščių, sutarties dalyvių, nurodytas pirmuoju, prieš Vykintą. Manoma, valdė Žemaitijos rytinę dalį, kurios didžiūnai vėliau veikiausiai rėmė Mindaugą. Jo sūnus galėjo būti Treniota, nors neatmestina ir kitų istorikų versija, kad Treniotos tėvas buvo Vykintas.

## Legenda
Erdvilo vardas duotas ir vienam legendinių lietuvių kunigaikščių Lietuvos metraščių Plačiajame sąvade (Bychovco kronika) ir kai kuriuose Platesniojo, Viduriniojo sąvado (Ališavos kronika) nuorašuose. Iš jų tas vardas pateko į A. Rotundui priskiriamą Trumpą pasakojimą apie Lietuvos kunigaikščius ir M. Strijkovskio kronikų. Šis mitologinis personažas su istoriniu Erdvilu neturi nieko bendra.

## Kiti straipsniai
* Lietuvos valstybės susidarymas
* Palemono dinastija

## Šaltiniai

* 2. Zenonas Ivinskis. Erdvilas. Lietuviškoji enciklopedija VII. red. Vaclovas Biržiška. Kaunas: Spaudos Fondas. 1939 m. 994–995.
Loihi

**Loihi** – povandeninis ugnikalnis, besiformuojantis Ramiojo vandenyno dugne apie 30 km į pietus nuo Havajų salos. Tai pats jauniausias iš trijų aktyvių Havajų karštojo taško ugnikalnių (kiti du – Mauna Loa ir Mauna Kea). Šioje vietoje konvekciniai Žemės mantijos srautai pradegina Ramiojo vandenyno litosferos plokštę, kuri po truputį (apie 10 cm per metus) slenka į šiaurę-šiaurės vakarus. Šiuo metu Loihi nuo vandenyno dugno pakilęs apie 3000 m, iki vandenyno paviršiaus jam dar likę „augti“ 975 m., taigi, jeigu jo kūgis (šiuo metu ~660 km³) kils panašiu greičiu kaip ir netolies esančio Kilauės ugnikalnio, vandenyno paviršių jis pasieks po keliasdešimt tūkstančių metų. Manoma, kad jo aktyvumas artimiausius kelis šimtus tūkstančių metų turėtų vis didėti.

Loihi viršukalnėje yra į kalderą panaši 3,7 km ilgio ir 2,8 km pločio depresija ir trys vulkaniniai krateriai. Vienas iš jų – Pele‘s Pit (Pele įduba) susidarė 1996 m. liepos mėn., kai įsmuko anga, suformuodama 600 m skersmens ir 2-300 m gylio įdubą vertikaliomis sienomis. 1997 m Havajų universiteto mokslininkai Loihi viršūnėje įrengė povandeninę stebėjimo stotį.

Ugnikalnis aktyviai išmeta terminius vandenis. 1999 čia pastebėti iki tol nežinomi į medūzą panašūs gyvūnai, supantys iki 160&nbsp;°C įkaitusias kraterių angas.

## Išnašos

## Šaltiniai

* Hazlett, R. W., and D. W. Hyndman. 1996. *Roadside Geology of Hawaii*
* Havajų vulkanologijos centras
* Lōihi Seamount – JAV Geologijos tarnybos tinklalapis
GM H platforma

**GM H platforma** gali reikšti dvi visiškai skirtingas platformas, kurias General Motors gamino skirtingais metais:
* GM H platforma (RWD) – kompaktinės klasės galiniais varomiems automobiliams pritaikyta platforma (1971–1980);
* GM H platforma (FWD) – didelės klasės priekinais ratais varomiems automobiliams pritaikyta platforma (1986-dabar).
GM H platforma (RWD)

**GM H platforma** buvo kompaktiniams galiniais ratais varomiems automobiliams pritaikyta platforma, kurią nuo 1971 iki 1980 metų gamino koncernas General Motors.

### Automobiliai
Platformą naudoję automobiliai:
* 1971-1977 - Chevrolet Vega
* 1973-1977 - Pontiac Astre
* 1975-1980 - Chevrolet Monza
* 1975-1980 - Buick Skyhawk
* 1975-1980 - Oldsmobile Starfire
* 1976-1980 - Pontiac Sunbird
Danutė Stanelienė

**Danutė Stanelienė** (dar *Danutė Markauskienė*, 1922 m. balandžio 20 d. Pelucmurgių kaime, dabar Liubavo seniūnija Kalvarijos savivaldybėje – 1994 m. rugpjūčio 8 d. palaidota Vilniuje) – Raudonosios Armijos viršila, viena žinomiausių Raudonosios Armijos kulkosvaidininkų, pilna Šlovės ordino kavalierė (pirmoji taip apdovanota moteris Raudonojoje Armijoje). Kariavo 167-ajame šaulių pulke 16-oje Lietuviškojoje divizijoje Baltarusijoje, Lietuvoje, Rytų Prūsijoje. Apdovanota visų trijų laipsnių Šlovės ordinais (1943, 1944, 1945), kas prilyginama Tarybų Sąjungos Didvyrio vardui, tik retesnis dalykas.

Gimė 1922 m. balandžio 20 d. Pelucmurgių kaime (dabar Liubavo seniūnija Kalvarijos savivaldybėje) valstiečių šeimoje. Baigė 4 klases. Karo pradžioje buvo evakuota į Jaroslavlio sritį, kur dirbo kolūkyje.

1942 m. savanore stojo į Raudonąją Armiją. Baigė kulkosvaidininkų kursus. Fronte nuo 1942 m. gruodžio.

1943 m. gruodžio 16 d. kautynėse pakeitė kulkosvaidžių skyriaus vadą. Po to, kai likę skyriaus kariai buvo sužeisti ar nukauti Stanelienė likusi viena ugnimi palaikė atakuojančius savo pėstininkus. Už tai eilinė Stanelienė buvo apdovanota 3-iojo laipsnio Šlovės ordinu (Nr. 1303).

1944 m. liepos 1-10 d. seržantė Stanelienė netoli Polocko (Baltarusija) kulkosvaidžio ugnimi atrėmė 10 vokiečių kontratakų ir sunaikino apie 40 vokiečių kareivių. Už tai ji buvo apdovanota 2-jo laipsnio Šlovės ordinu (Nr. 3968).

1944 m. spalio 8 d. mūšyje dėl Vainuto (Lietuva) sunaikino vokiečių snaiperį, tris automatininkus ir vieną pėstininką paėmė nelaisvėn. Už tai buvo apdovanota 1-iojo laipsnio Šlovės ordinu (Nr. 38) ir tapo pilnu Šlovės ordino kavalieriumi bei pirmąja moterimi, tapusia tokiu kavalieriumi.

## Po karo
1945 m. viršila D. Stanelienė buvo demobilizuota. Dirbo LTSR Ministrų taryboje bei Aukščiausioje Taryboje referente.

Mirė 1994 m. rugpjūčio 8 d. Palaidota Vilniuje.

## Nuorodos
* Станилиене (Маркаускене) Дануте Юргио. 20. 4. 1922 - 8. 8. 1994. Полный Кавалер ордена Славы

## Apdovanojimai
* 1, 2 ir 3 laipsnių Šlovės ordinai 
* Spalio revoliucijos ordinas
* 1 laipsnio Tėvynės karo ordinas
* Darbo raudonosios vėliavos ordinas
* TSRS medaliai
GM H platforma (FWD)

**GM H platforma** yra didelės klasės automobiliams pritaikyta platforma, kurią nuo 1986 metų gamina General Motors. Platforma yra varoma priekiniais ratais, ji pakeitė iki tol naudotą galinais ratais varomą GM G platformą. Šiuo metu platformą naudoja Buick Lucerne automobilis.

### Automobiliai
Automobiliai preityje naudoję arba dabar naudojantys platfomą:
* 1986–2005 – Buick LeSabre
* 1986–1999 – Oldsmobile 88
* 1987–2005 – Pontiac Bonneville
* 2006-dabar – Buick Lucerne
Pakistano vėliava

**Pakistano vėliava** – vienas oficialių Pakistano valstybinių simbolių. Priimta 1947 m. rugpjūčio 11 d., kelios dienos prieš nepriklausomybės paskelbimą (tuomet buvo Pakistano dominija). Jos kūrėjas – Amiruddin Kidwai. Vėliavos pagrindinė spalva yra tamsiai žalia, simbolizuojanti musulmonų daugumą Pakistane, o kairys kraštas yra baltas, simbolizuojantis likusias religines mažumas. Vėliavos centre pavaizduotas baltas mėnulis, reiškiantis progresą, ir penkiakampė žvaigždė – šviesos ir žinių simbolis. Vėliava iškeliama per kelias svarbias šaliai dienas, tarp kurių yra Respublikos ir Nepriklausomybės dienos.
## Šaltiniai
Uzbekijos vėliava

**Uzbekijos vėliava** – oficialus Uzbekijos valstybės simbolis, priimtas 1991 m. lapkričio 11 d.

Mėlyna spalva atspindi vandenį ir dangų, balta simbolizuoja šventą ramybę, žalia – gamtą, o raudoni dryžiai – gyvenimo galią.

Pusmėnulio vaizdavimas yra susijęs su Uzbekijos istorinėmis tradicijomis. 12 žvaigždžių simbolizuoja Zodiako ženklus. Skaičius dvylika (dvylika metų mėnesių) rodo astronomijos ir mokslinės minties išsivystymą Uzbekijoje.
Stanislovas Kiška II

**Stanislovas Kiška** (m. 1554 m. spalio mėn.) – Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės valstybės ir karinis veikėjas, 1544–1554 m. Vitebsko vaivada, nuo 1552 m. Breslaujos seniūnas.

## Biografija

Kilęs iš Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės ir Abiejų Tautų Respublikos lenkų ir čekų kilmės lietuvių didikų giminės. Tėvas Petras Kiška, motina Ona Radvilaitė. Broliai Petras Kiška (1519–1550), Mikalojus Kiška (m. 1587 m.).

Žmona kunigaikščio Jono Radvilos duktė Ona Radvilaitė, vaikai Stanislovas Kiška, Elžbieta Kiškaitė, Jonas Kiška. Po jo mirties Ona Radvilaitė ištekėjo už Selcų bajoro Kristupo Sadovskio.

Vedybomis įgijo didelių žemės valdų. Sekdamas pusbroliu Mikalojumi Radvila Juodoju ėmė remti protestantus. Sunkiai sirgdamas, su broliu Mikalojumi, prižiūrimi Mikalojaus Radvilos Juodojo ir jo pusbrolio Mikalojaus Radvilos Rudojo, 1554 m. pasidalijo mirusio brolio Petro turtą. 1554 m. spalio mėn. testamentu mažamečių 3 vaikų globą po mirties pavedė Mikalojui Radvilai Juodajam.

## Valstybės tarnyba

1544–1554 m. Vitebsko vaivada, nuo 1552 m. Breslaujos seniūnas.

## Šaltiniai

## Nuorodos

|-
Petras Kiška

**Petras Kiška** (m. 1534 m.) – Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės valstybės ir karinis veikėjas, Drohičino seniūnas, 1521–1532 m. Polocko vaivada, nuo 1532 m. Тrakų kaštelionas ir Žemaitijos seniūnas.

## Biografija

Kilęs iš Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės lenkų ir čekų kilmės lietuvių didikų giminės. Tėvas Stanislovas Kiška, motina Petro Mantigirdo duktė Sofija. Sūnūs Stanislovas Kiška (m. 1554 m. spalio mėn.), Petras Kiška (1519–1550 m.), Mikalojus Kiška (m. 1587 m.).

## Valstybės tarnyba

1521–1532 m. Polocko vaivada, nuo 1522 m. Drohičino seniūnas, nuo 1532 m. Trakų kaštelionas ir Žemaitijos seniūnas. Dėl iš tėvo sukaupto ir paveldėto turto priklausė turtingiausių Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės didikų dešimtukui – pagal 1528 m. Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės kariuomenės surašymą nuo 3584 dūmų su daugiau, kaip 23 000 valstiečių išrengdavo 224 raitelius.
## Šaltiniai

## Nuorodos

|-
GM platformos

General Motors (GM) gamintos ir šiuo metu gaminamos platformos yra naudojamos globaliai. Pastaruoju metu koncernas savo platfomoms vadinti naudoja terminą *architektūra*, vietoje termino *platforma*.

## Dabartinės platformos
Šiuo metu koncerno gaminamos platformos ir ant jų gaminami automobiliai, kuri yra parduodami JAV rinkoje: