Riedmenys

**Riedmenys** (nuo veiksmažodžio *riedėti* – „judėti sukantis; važiuoti“) – transporto priemonės, pritaikytos važiuoti bėgių keliu, kurias naudoja geležinkelių transportas. Tai riedamosios transporto priemonės, judamasis bėginio transporto inventorius. Plačiąja prasme riedmenimis vadinami traukiniai ir jų traukiamos transporto priemonės. Pastovus riedmenų tvarkymas, saugojimas ir priežiūra vykdoma depe. Autonominiai riedmenys yra garvežys ir šilumvežis, kadangi jie viduje turi energinio aprūpinimo sistemą – kiti riedmenys priklauso arba nuo autonominių riedmenų, arba nuo elektros tiekimo laidais.

Lietuvos geležinkelių teisės aktai numato, kad riedmenys yra traukos priemonės (lokomotyvai), vagonai, dyzeliniai ir elektriniai traukiniai, automotrisės ir specialieji riedmenys (specialios paskirties mechanizmai). Riedmenų kėbulas gali būti uždaras arba atviras (kai kurių krovininių ir specialiųjų riedmenų), uždarieji kartais būna su šilumine izoliacija (pvz., keleiviniai, krovininiai izoterminiai vagonai). Riedmenys sukabinami į sąstatą sankabomis, dažniausiai automatinėmis.

## Rūšys

Pagrindinės riedmenų kategorijos:
* Pagal valdymą:
** Traukos riedmenys – juda savarankiškai ir gali traukti kitus riedmenis. Tai lokomotyvas, drezina, variklinis vagonas, anksčiau ir garvežys. Traukos riedmenys turi variklį – vidaus degimo (motorvežis, dyzelinis variklinis vagonas, mechaninė drezina), elektrinį (elektrovežis, elektrinis motorvagonis), turbininį (turbovežis).
** Prikabinamieji riedmenys – juda tik prikabinti prie traukos riedmenų arba dėl gravitacijos. Pagrindinė forma – vagonas.
* Pagal paskirtį:
** Keleiviniai riedmenys – skirti žmonėms pervežti, tarp jų dažniausi keleiviniai vagonai;
** Krovininiai riedmenys – skirti prekėms vežti, dažniausiai tai prekiniai vagonai;
** Specialieji riedmenys – skirti bėgių kelių tiesimo, remonto ir priežiūros darbams, tai įvairios bėginės mašinos ir kranai.

## Lietuvoje

Pirmieji riedmenys Lietuvoje atsirado apie 1860 m. tiesiant Sankt Peterburgo–Varšuvos geležinkelį. Jie priklausė Rusijos imperijai. Pirmieji nepriklausomos Lietuvos riedmenys buvo išnuomoti iš vokiečių, pasitraukiančių po I pasaulinio karo. Tai įvyko po to, kai 1919 m. liepos 4 d. Lietuva pasirašė sutartį, pagal kurią visi šalyje buvę, bet vokiečiams priklausę geležinkeliai perduoti Lietuvai. Iš Lietuvos pusės sutartį pasirašė Vyriausybė, dirbusi Kaune (premjeras Mykolas Sleževičius ir susisiekimo ministras Voldemaras Vytautas Čarneckis), iš vokiečių – Vokietijos vyriausybės įgaliotinis Lietuvoje Cimerlė (*Zimmerle*) ir karo geležinkelių atstovas inžinierius Kleinmanas. Vadovaujantis šia sutartimi buvo perduoti ne tik geležinkelio ruožai, bet ir nuomojami už nustatytą mokestį riedmenys.

Pirmųjų riedmenų perdavimas įsigaliojo 1919 m. liepos 6 d. ir nors Lietuvai atiteko dėvėti riedmenys, tačiau palaipsniui jų skaičius augo:

1922 m. iš Rusijos buvo gauta 34 garvežiai, 101 keleivinis vagonas ir 1903 prekiniai vagonai, kurie turėjo būti pritaikyti europinei vėžei. Per visą tarpukario laikotarpį riedmenų parkas buvo nuolat atnaujinamas, jie buvo gaminami ir Lietuvoje.

## Galerija

Carrozzaz1.jpg | Keleivinis vagonas
ITL Hbillns DD Neustadt.jpg | Prekinis vagonas
Д1-593, Литва, Шяуляйский уезд, станция Шяуляй (Trainpix 91065).jpg | Dyzelinis traukinys „D1“
Rc original livery.jpg | Elektrovežis
ER20CF.jpg | Šilumvežis
ПТ4-153, Литва, Шяуляйский уезд, ПЧ Шяуляй (Trainpix 121914).jpg | Garvežys
ZT250S.10-121, Литва, Каунасский уезд, станция Каунас (Trainpix 146338).jpg | Specialieji riedmenys


## Šaltiniai