open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Duokis, tuokis, žudyk

**Duokis, tuokis, žudyk** () – 2025 m. amerikiečių komedinis trileris, kurį režisavo Laura Murphy. Vaidina Lucy Hale, Virginia Gardner, Brooke Nevin, JayR Tinaco ir Jedidiah Goodacre.

Lietuvos kino teatruose pasirodė 2025 m. kovo 14 d.

## Siužetas
Veiksmo centre – jauna moteris, kuri įtaria, kad vienas iš jos simpatijų yra serijinis žudikas.
## Vaidmenys

: *Aktorius – veikėjas*

* Lucy Hale – *Eva Vaugh*
* Virginia Gardner – *Kelly*
* Brooke Nevin – *Valerie*
* JayR Tinaco – *Anthony*
* Jedidiah Goodacre – *Kyle*
* Samer Salem – *Norman*
* Brendan Morgan – *Mitch*

## Filmo gamyba
Pagrindiniai filmavimo darbai buvo baigti 2023 m. pradžioje. Filmą kūrė „BuzzFeed Studios“.

## Išleidimas
Iš pradžių buvo planuota, kad filmas vienu metu 2024 m. gruodžio 6 d. bus išleistas pasirinktuose JAV kino teatruose ir skaitmeninėse parduotuvėse. Likus kelioms savaitėms iki išleidimo, „Lionsgate“ atidėjo išleidimą iki 2025 m. kovo 7 d., kad jis sutaptų su tarptautiniu išleidimu, tačiau skaitmeninės parduotuvės nebuvo informuotos apie šį pakeitimą, todėl filmas buvo prieinamas pradinę išleidimo dieną, o po kelių valandų buvo nedelsiant išimtas.
## Atsiliepimai
Recenzijų suvestinėje „Rotten Tomatoes“ 54% iš 13 kritikų atsiliepimų yra teigiami, o vidutinis įvertinimas – 5,2/10.
## Nuorodos
* 
* 
* 
## Išnašos
Trafalgar Southstars

**Trafalgar Southstars Football Club**, o trumpiau vadinamas **Trafalgar Southstars** – Sent Kitso ir Nevio *([[Sent Kitsas|Sent Kitso]])* futbolo klubas.

## Istorija
1988 m. įkurtas futbolo klubas. Nuo 2019–2020 m. sezono rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje. 2021–2022 m. sezone liko vienuoliktoje vietoje ir iškrito į žemesnį divizioną.

2023 m. sezone žaidė Division One () ir tapo lygos nugalėtojais. 2024 m. rungtyniavo SKNFA Premier League, tačiau liko dešimtoje vietoje ir iškrito į žemesnį divizioną.

## Laimėjimai
; **[[Premier Divizija (Sent Kitsas)|Aukščiausioji lyga]]:**
:  **Čempionai (0)**: 
; **futbolo taurė: **
:  **Nugalėtojai (0)**: –

## Sezonai
; Pastarųjų metų sezonai

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia tradicine apranga.
* Klubo spalvinė gama – .

## Garsesni žaidėjai
; Žaidėjai atstovavę Sent Kitso ir Nevio nacionalinei rinktinei
*  nežinoma
; Užsieniečiai
*  Cadeem Rogers, puolėjas;

## Išnašos

## Nuorodos
* [ facebook paskyra]
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* [ Transfermarkt]
* Globalsportsarchive
Platinum FC

: nemaišyti su FC Platinum (Zimbabvė).

**Vju Forto „Platinum“**, **Platinum Football Club**, o trumpiau vadinamas **Platinum FC** – Sent Lusijos futbolo klubas iš Vju Forto. Dar žinomas kaip **Platinum Vieux Fort**. 

## Istorija

2005 m. įkurtas futbolo klubas. Kitados žaidė Antrame divizione, o nuo 2015 m. rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje. 2018, 2019 ir 2021 m. tapo čempionais.

## Laimėjimai
;  **[[SLFA First Division]]:**
:  **Čempionai (3)**: 2018, 2019, 2021 m.
;  **futbolo taurė: **
:  **Nugalėtojai (0)**: –

## Sezonai
; Pastarųjų metų sezonai

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia tradicine apranga.
* Klubo spalvinė gama – .

## Garsesni žaidėjai
; Žaidėjai atstovavę nacionalinei rinktinei
*  Gregson President, saugas;
*  Kevin Edward, saugas;
*  Bernard Edward, gynėjas;
; Užsieniečiai
* 

## Išnašos

## Nuorodos
* [ facebook paskyra]
* [ SOCCERWAY]
* [ FLASHSCORE]
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Kajus Kontautas

**Kajus Kontautas** (g. 2003 m. rugsėjo 16 d.) – Lietuvos futbolininkas, saugas. Kitados atstovavo Lietuvos jaunimo rinktinėms. 

Žaidėjo tėvas – futbolininkas Gediminas Kontautas.

## Karjera
Atstovavo „Žalgirio“ klubo jaunių, jaunimo ekipoms. Studijavo Jungtinėse Amerikos Valstijose, kur priklausė „Wisconsin Green Bay Athletics“ universiteto komandai.

#### 2025 m. sezonas
2025 m. kovo 7 d. oficialiai pranešta, kad futbolininkas pasirašė pirmąją profesionalo sutartį ir atstovaus Vilniaus „Žalgiriui“.

## Statistika
; A lygos statistika

Spalvų reikšmės: 
: Rungtyniavo A lygoje;
: Pirmoje lygoje;
: Antroje lygoje;

## Pasiekimai
; TBA

## Rinktinės
; U-17 rinktinė
* 2019 m. pakviestas atstovauti Lietuvos U-17 rinktinei.

## Išnašos

## Nuorodos
* [ alyga.lt svetainė]
* SOCCERWAY
* FK ŽALGIRIS
* Transfermarkt
* lietuvosfutbolas.lt
* Globalsportsarchive
Victoria Igbonoba

**Viktorija Igbonoba** (; 2004 m. vasario 12 d.) – Nigerijos futbolininkė, saugė, puolėja. Žaidė Lietuvoje, atstovavo Šiaulių „Gintros“ klubui.

## Karjera
Gimė ir užaugo Nigerijoje. Futbolininkės karjera prasidėjo gimtinėje, Ikorodu mieste. Vėliau rungtyniavo Benine, o 2023 m. persikėlė į Kazchstaną ir atstovavo „BIIK-Kazygurt“. 2023 m. su šiuo klubu iškovojo čempionės titulą. Vėliau rungtyniavo „Ordabasy“ klube.

Priklausė „Dudullu Spor“ klubui (Turkija). 2025 m. pradžioje atstovavo FK „Saned“-Joniškio SC futsalo komandai.

### [[FC Gintra]]
2025 m. kovo 6 d. „Gintros“ klubas oficialiai pristatė naujokę.

2025 m. kovo 8 d. oficialiai debiutavo klube Baltijos lygos rungtynėse Rygoje prieš vietos „RFS“ futbolininkes. Susitikimas baigėsi nulinėmis lygiosiomis (0-0).

2025 m. kovo 16 d. pelnė pirmąjį savo įvartį moterų A lygos rungtynėse prieš MFK Žalgiris. Šiaulietės sutriuškino varžoves rezultatu 6-0.

## Statistika
; A lygos statistika

Spalvų reikšmės:
:  rungtyniavo moterų A lygoje;

## Pasiekimai
;  **su [[FC Gintra]]:**
* **Lietuvos čempionė:** 2025

; BIIK
* Kazachstano čempionė: 2023 m.

## Išnašos

## Nuorodos
* [ gintra.lt] (Apie žaidėją)
* [ SOCCERWAY]
* SOCCERDONNA
* lietuvosfutbolas.lt
BAYS FC

: Nemaištyti su Bay FC (San Fransiskas, Kalifornija, JAV)

**BAYS Football Club** (), o trumpiau vadinamas **BAYS FC** – Sent Lusijos futbolo klubas iš Beksono.

## Istorija
2002 m. įkurtas futbolo klubas. 2022 m. sezone tapo Antrojo diviziono nugalėtojais ir pateko į pajėgiausią šalies lygą. Nuo 2023 m. rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje. Debiutantai tapo čempionais. 

Atstovavo šaliai Karibų salų turnyre. 2024 m. liepos 26 d. rezultatu 1-0 nugalėjo SCSA Eagles (Sint Martenas), tačiau kitame etape, 2024 m. liepos 27 d., patyrė triuškinantį pralaimėjimą prieš CRKSV Jong Holland (Kiurasao) rezultatu 0-3.

## Laimėjimai
;  **[[SLFA First Division]]:**
:  **Čempionai (1)**: 2023 m. 
;  **futbolo taurė: **
:  **Nugalėtojai (0)**: –

## Sezonai
; Pastarųjų metų sezonai

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia tradicine apranga.
* Klubo spalvinė gama – .

## Garsesni žaidėjai
; Žaidėjai atstovavę nacionalinei rinktinei
*  nežinoma
; Užsieniečiai
* 

## Išnašos

## Nuorodos
* [ facebook paskyra]
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* [ Transfermarkt]
* Globalsportsarchive
B1 FC

**B1 Football Club**, o trumpiau vadinamas **B1 FC** – Sent Lusijos futbolo klubas.

## Istorija
2015 m. įkurtas futbolo klubas. Kitados žaidė žemesniuose divizionuose, galiausiai, pateko į Antrą divizioną (II). 2021 m. sezone antrame divizione () iškovojo trečią vietą ir pateko į stipriausią šalies futbolo lygą.

Nuo 2022 m. sezono rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje. Debiutantai tapo šalies čempionais. 2023 m. sezone rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje, tačiau liko devintoje vietoje ir iškrito į žemesnį divizioną.

## Laimėjimai
;  **[[SLFA First Division]]:**
:  **Čempionai (1)**: 2022 m.
;  **futbolo taurė: **
:  **Nugalėtojai (0)**: –

## Sezonai
; Pastarųjų metų sezonai

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia tradicine apranga.
* Klubo spalvinė gama – .

## Garsesni žaidėjai
; Žaidėjai atstovavę nacionalinei rinktinei
*  Andrus Remy, puolėjas;
; Užsieniečiai
* 

## Išnašos

## Nuorodos
* facebook paskyra
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Northern United FC

: nemaišyti su Northern United SC (Naujoji Zelandija); Northern United FC (Ilinojus, JAV)

**Northern United Football Club**, o trumpiau vadinamas **Northern United** – Sent Lusijos futbolo klubas. Dar žinomas kaip **Northern United Gros Islet** bei **Northern United All Stars**.

## Istorija
1985 m. įkurtas futbolo klubas. Eilę metų rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje.

## Laimėjimai
;  **[[SLFA First Division]]:**
:  **Čempionai (0)**: 
;  **futbolo taurė: **
:  **Nugalėtojai (0)**: –

## Sezonai
; Pastarųjų metų sezonai

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia tradicine apranga.
* Klubo spalvinė gama – .

## Garsesni žaidėjai
; Žaidėjai atstovavę nacionalinei rinktinei
*  Giovanni Deterville,
* Erick Gabriel,;
; Užsieniečiai
* 

## Išnašos

## Nuorodos
* [ facebook paskyra]
* [ SOCCERWAY]
* [ FLASHSCORE]
* [ Transfermarkt]
* Globalsportsarchive
Premonoteizmas

**Premonoteizmas** – religijotyros samprata, anot kurios, monoteizmas esti ankstyviausia, pradinė ir visoms kultūroms būdingiausia religijos forma. Politeizmas ir kitos religijos formos, anot šios sampratos šalininkų, esančios premonoteizmo degeneracijos, iškraipymo padarinys. Teigiama, kad kilo kaip atsakas į evoliucionistinį religijos aiškinimą.

Premonoteizmo pagrindėjas – V. Šmitas. Savo darbe „Dievo idėjos kilmė“ (1912–1955 m.) jis įrodinėjo, jog pastarųjų laikų menkai civilizuotų tautų kultūros pasižymi aukščiausios būtybės kultu, kuris esą liudija apie pradinį monoteizmą. Grynu pavidalu jis esą atgimęs kaip krikščionybė.

## Išnašos
Nacionalinis diktantas

**Nacionalinis diktantas** – tarptautinis suaugusiųjų ir moksleivių lietuvių kalbos diktanto rašymo konkursas, nuo 2006 m. organizuojamas VšĮ Pilietinės minties instituto. Prie konkurso organizavimo prisideda ir kitos organizacijos bei valstybės institucijos, tarp kurių – Lietuvos Respublikos kultūros ministerija, Valstybinė lietuvių kalbos komisija, Švietimo, mokslo ir sporto ministerija.

Organizuojamas viešosiose įstaigose – bibliotekose, mokyklose, savivaldybėse. Taip pat suteikiama galimybė rašyti darbo vietoje ar namuose ir parašytą diktantą išsiųsti organizatoriams. Kiekvienais metais diktantą rašo beveik 30 tūkstančių žmonių Lietuvoje ir pasaulyje.

Tekstas konkurso dieną skaitomas per LRT Radiją (jį paprastai diktuoja „Nacionalinio diktanto balsu“ pramintas Marijus Žiedas). Organizatorių teigimu, rengiant Nacionalinį diktantą siekiama skatinti raštingumą bei „paskatinti žmones didžiuotis unikalia lietuvių kalba, kalbėti ir rašyti ja taisyklingai.“ Rengiami du konkurso turai, todėl kasmet rašomi du diktantai. Dalyviai rašo diktuojamus lietuvių autorių sukurtus tekstus, o VLKK kalbininkai parengia viešai skelbiamus diktante randamų rašybos ir skyrybos atvejų paaiškinimus.

## Nuorodos
* Oficiali Nacionalinio diktanto svetainė
* Oficialus „Facebook“ puslapis
* Nacionalinio diktanto konkursas (VLKK svetainė) 

## Išnašos
Junglumas

**Junglumas**, arba **valentingumas** – žodžių ir jų formų galėjimas sakinyje jungtis su kitomis žodžių formomis.

Lietuvių kalbos sakiniuose svarbiausias veiksmažodžių junglumas. Vieni veiksmažodžiai reikalauja vieno linksnio (paprastai vardininko, pavyzdžiui, *Žmogus miega*), kiti – dviejų (*Mergaitė sprendžia uždavinį*), trijų ar daugiau (*Berniukas atidavė draugui pieštuką*). Dažniausiai veiksmažodžiai yra vienvalenčiai, dvivalenčiai ar trivalenčiai. Galintys sudaryti sakinį be palydovų veiksmažodžiai vadinami avalenčiais (*aušta, sninga*). Vieni valentiniai palydovai sakintyje būtini (be jų sakinys būtų nebaigtas, negramatiškas), kitus galima praleisti, jie fakultatyvūs. Sakykime, sakinyje *Brolis pardavė arklį pažįstamam* visus palydovus lemia veiksmažodžio reikšmės, bet galininkas *arklį* yra būtinas, o naudininkas *pažįstamam* – fakultatyvus. Žodžių formos vadinamos laisvaisiais nariais, jeigu jų nesąlygoja veiksmažodžio reikšmė ir jos gali būti laisvai pridedamos arba praleidžiamos. Pavyzdžiui, sakinyje *Keliautojai grįžo ryte * laisvasis narys yra žodis *ryte*. Pagal valentingumą sudaromi veiksmažodžių ir kitų žodžių junglumo žodynai.

## Išnašos
Joniškėlio–Žeimelio siaurasis geležinkelis

**Joniškėlio–Žeimelio siaurasis geležinkelis** – 750 mm vėžės pločio siaurasis geležinkelis, veikęs XX a. šiaurės Lietuvoje tarp Joniškėlio ir Žeimelio GS. Ruože buvo 7 stotys ir stotelės. Išlikę geležinkelio stočių pastatai, tiltai technikos paminklai: plieninis sijinis Joniškėlio geležinkelio tiltas, vienintelis gelžbetoninis arkinis tiltas šiame geležinkelio ruože Švobiškio tiltas.

## Istorija

1916 m. vokiečių kariuomenė strateginiais tikslais nutiesė siaurąjį geležinkelį Joniškis–Žeimelis. Šitaip Žeimelis sujungtas su vakaruose esančiu Joniškiu, o toliau – Ryga ir Šiauliais. XX a. tarpukariu sumanyta Žeimelį sujungti su pietryčiuose esančiu Joniškėliu, o toliau – su Panevėžiu, Biržais, Šiauliais. 1937 m. buvo pradėta tiesti nauja trasa, tačiau darbus sustabdė Lietuvos okupacija ir prasidėjęs II pasaulinis karas.

1941–1944 m. 35 km ruožą nutiesė vokiečiai. Geležinkelis ėjo per Mūšos upę, tekančią po Švobiškio tiltu. Jau 1941 m. rudenį čia veikė darbo stovykla. Pagrindiniai darbininkai buvo rusų karo belaisviai, apgyvendinti ant Mūšos skardžio pastatytuose mediniuose barakuose. Geležinkelis baigtas baigiantis karui 1944 m. Tų metų vasarą vykstant mūšiams jis buvo panaudotas karo reikmėms – į pafrontę buvo vežami šaudmenys, maistas ir amunicija, iš Žeimelio į Panevėžį buvo pervežami sužeistieji.

XX a. 7-ajame dešimtmetyje ruožas išardytas.

## Stotys
* Joniškėlio geležinkelio stotis
* Švobiškio geležinkelio stotis
* Grūžių geležinkelio stotis
* Vaškų geležinkelio stotis
* Butniūnų geležinkelio stotis
* Lauksodžio geležinkelio stotis
* Žeimelio geležinkelio stotis

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Участок Ионишкелис — Жеймелис (закрыт) (Railwayz.info)
Ecclesiam Suam

***Ecclesiam Suam*** – programinė popiežiaus Pauliaus VI enciklika, paskelbta 1964 m. rugpjūčio 6 d., vykstant Antrajam Vatikano susirinkimui. Tai pirmoji Pauliaus VI enciklika.

Bažnyčios dialogas su pasauliu – kertinė šios enciklikos tema. Šis dialogas esąs neišvengiamas, norint skleisti katalikiškąjį tikėjimą. Dievo dialogas su žmogumi suprantamas kaip Bažnyčios santykių su pasauliu provaizdis. Akcentuojama, jog dialogui būtina pagarba asmeniui bei pasiruošimas išklausyti; neįsiklausymas, siekimas dominuoti, pasitikėjimo trūkumas gali kliudyti bendravimui.

Dialogas su netikinčiaisiais esąs komplikuotas ar negalimas, nepaisant to, Bažnyčia puoselėjanti viltį, jog ateisiąs metas, kai pozityvi komunikacija būsianti užmegzta ir su jais. Ateizmas traktuojamas kaip sunkiausia šiuolaikinio pasaulio problema, tačiau pastebima, jog neretai jį įkvepia teisingumo ir progreso idealai.

Enciklikoje teigiama, jog privalu užmegzti dialogą su kitų religijų išpažinėjais; kitoms religijoms irgi būdingos dvasinės ir dorovinės vertybės, nors teisinga religija tesanti krikščionybė. Pastebima, jog dialogas su kitais krikščionimis jau užmegztas, jis vertinamas kaip teigiamas. Šiuo dialogu Bažnyčia siekianti iškelti tai, kas krikščionims bendra, o ne tai, kas juos skiria. Pabrėžiama, kad, vesdama dialogą, Bažnyčia tikėjimo sąskaita neturinti nusileisti ir eiti į kompromisus. Anot Pauliaus VI, Bažnyčia turinti būti atskira nuo pasaulio, tačiau ne atskirta. Perspėjama dėl radikalaus konservatyvumo bei perdėm didelio liberalumo.

## Išnašos

## Nuorodos
* Enciklikos tekstas
Tommaso Giacomel

**Tomazas Džakomelis** (, g. 2000 m. balandžio 5 d. Štercinge, Italijoje) – italų biatlonininkas, olimpinis vicečempionas mišrioje estafetėje, pasaulio vicečempionas asmeninėse lenktynėse, mišrioje estafetėje ir vienetų mišrioje estafetėje.

## Karjera
Biatlonu susidomėjo, pradėjęs lankyti sporto mokyklą. 2017 m. debiutavo Italijos rinktinėje. Dalyvavo jaunių ir jaunimo čempionatuose, IBU taurėje. 2020 m. Nove Meste debiutavo pasaulio taurės varžybose, užėmė 27 vietą sprinte. 2020–2021 m. sezone Oberhofe iškovojo pirmąjį pasaulio taurės medalį – bronzą estafetėje. 2021 m. debiutavo pasaulio čempionate Pokljukoje, buvo 70 vietoje asmeninėse lenktynėse ir 6 vietoje estafetėje. 2022 m. debiutavo Pekino olimpinėse žaidynėse, dalyvavo sprinto (61 vieta) ir estafetės (7 vieta) varžybose. 2022–2023 m. sezono pradžioje Estešunde iškovojo pirmąjį pasaulio taurės medalį individualiose rungtyse – sidabrą asmeninėse lenktynėse, o 2024–2025 m. sezone Rūpoldinge iškovojo pirmąją pergalę – tapo čempionu masinio starto rungtynėse. 2025–2026 m. sezone iškovojo 4 pasaulio taurės varžybų pergales, kurį laiką buvo lyderis bendroje taurės įskaitoje. 2026 m. žiemos olimpinėse žaidynėse tapo vicečempionu mišrioje estafetėje. Olimpinėse masinio starto lenktynėse pasijuto blogai, išvežtas į ligoninę, kur jam atlikta nedidelė širdies operacija, dėl to sezono nebaigė, bendroje taurės įskaitoje liko šeštas.

## Pasiekimai
Lentelės sudarytos pagal Tarptautinės biatlono sąjungos statistinius duomenis.

### Olimpinės žaidynės

### Pasaulio čempionatai

### Pasaulio taurė

:**nuo 2022–2023 sezono pasikeitė taškų skaičiavimo sistema*

### Asmeninės prizinės vietos

:**[[Biatlono pasaulio taurė|Pasaulio taurės]] ir [[Biatlono pasaulio čempionatas|Pasaulio čempionatų]] rezultatai.*
:***Lentelių duomenys atnaujinti 2026-03-22.*

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Tommaso Giacomel, The Biatlon Family, IBU
OpenCritic

**OpenCritic** – kompiuterinių žaidimų apžvalgas agreguojantis tinklalapis. Šios apžvalgos surenkamos iš skirtingų portalų, žurnalų ar kitų šaltinių ir pateikiamos vienoje vietoje. Apibendrinimui skiriamas galutinis balas, atsižvelgiant į bendrą vidurkį.

2015 m. rugsėjo 30 d. tinklalapį oficialiai įkūrė vienas iš „Riot Games“ darbuotojų Matthew Enthoven kartu su grupe žmonių. Tikslas buvo pasiūlyti „Metacritic“ alternatyvą, kuri remtųsi patikimesniais aritmetinio vidurkio skaičiavimais, nepriklausomai nuo to, kiek žaidimas buvo finansiškai sėkmingas. Tokiu būdu bandoma išvengti sąlygų, suteikiančių pranašumą atitinkamiems žaidimo platintojams skelbiant galutinį verdiktą. Svetainėje nėra skelbiami atsiliepimai žaidimams, išleistiems iki jos atsiradimo, nebent buvo pristatytos naujesnės kartos kompiuteriams skirtos žaidimų versijos.

Nuo 2019 m. „OpenCritic“ tam tikrų žaidimų profiliuose pradėjo teikti informaciją apie „laimikio dėžes“ (loot box) ir galimą monetizacijos įtaką žaidimo progresui.

2024 m. liepos 31 d. tinklalapį įsigijo kanadiečių žiniasklaidos bendrovė „Valnet“.

## Klasifikavimas
Žaidimo vertinimas išreiškiamas skirtingais kriterijais: apskaičiuojamas bendras svarbiausių apžvalgininkų vidurkis šimtabalėje sistemoje, iš jų žaidimą rekomendavusiųjų procentas ir nurodoma pozicija visų tinklalapyje registruotų žaidimų sąraše.

Lankytojams lengviau susigaudyti padeda kiekvieno žaidimo puslapyje naudojamos žymos:

## Išnašos
Venia D'rkynas

**Venia D'rkynas** (, tikras vardas **Aleksandras Litvinovas**, ; 1970 m. birželio 11 d. Dolžanskojes kaime, Luhansko sritis, Ukrainos TSR – 1999 m. rugpjūčio 21 d. Koroliove, Rusija) – rusų dainų autorius ir atlikėjas, bardas, poetas, gitaristas.

## Biografija
A. Litvinovas (geriau žinomas kaip Venia D'rkynas) gimė 1970 m. birželio 11 d. Dolžanskojes kaime, Luhansko sritis, Ukrainos TSR. Tėvas – Michailas Litvinovas – mokyklos direktorius, motina – matematikos mokytoja. Menais pradėjo domėtis anksti – nuo 7 metų jau rašė eilėraščius, nuo 12 metų tapė aliejumi, išmoko groti gitara, o nuo 14 metų – vadovavo mokyklos vokaliniam ir instrumentiniam ansambliui (VIA).

1987 m. baigė mokyklą aukso medaliu ir įstojo į Rygos karinę ir politinę mokyklą, bet ten nestudijavo, o iš karto perėjo į Donecko politechnikos instituto Geologinės žvalgybos fakultetą. 1988 m. jis buvo pašauktas į kariuomenę, o po tarnybos dirbo vairuotoju, rašė dainas. Vėliau dirbo fizikos mokytoju bei statybininku.

1991 m. perėjo į Luhansko žemės ūkio instituto Žemės ūkio mechanizacijos fakultetą. Tų pačių metų rudenį susipažino su mergina Polina, su kuria 1994 m. susituokė. 1994 m. gruodžio 12 d. jiems gimė sūnus Denisas. Tais pačiais metais jis ir pradėjo muzikanto karjerą – dalyvavo muzikiniame ir poetiniame festivalyje. 

### Mirtis
1997 m. spalio 19 d. pasikrikštijo. Tais pačiais metais susirgo Hodžkino limfoma (piktybinis navikas), nuo kurio vėliau ir mirė. Ši liga turėjo įtakos V. D'rkino kūrybai: daugelyje vėliau parašytų dainų jis ragino nešvaistyti gyvenimo laiko veltui. Gydėsi chemoterapija.

1998-1999 m. liga pradėjo sparčiai progresuoti. Gegužės 3-4 d. įvyko krizė, susijusi su niokojančiu chemoterapijos poveikiu, nedaug trūko, kad V. D'rkynas būtų miręs. Po krizės pradėtos rinkti lėšos gydymui ir labdaros koncertai. Birželį jo būklė dar labiau pablogėjo, o mėnesio pabaigoje jam buvo nustatyta dar sunkesnė diagnozė – limfosarkoma. Dar mėnesį gydytojai bandė jį gydyti, bet rugpjūčio 11 d. išsiuntė namo be vilties pasveikti. Po 10 dienų V. D'rkynas mirė Koroliove (Maskvos sritis). Palaidotas Dolžanskojės mieste, Luhansko sritis.

1988-1999 m. jis parašė daugiau kaip tris šimtus dainų, tačiau tik pusė jų buvo išleistos.

## Šaltiniai
Kiyani Johnson

**Kijani Džonson** (; 1997 m. lapkričio 1 d.) – Kanados futbolininkė, puolėja. Žaidė Lietuvoje, atstovavo Šiaulių „Gintros“ klubui.

## Karjera
Gimė ir užaugo Kanadoje. Futbolininkės karjera prasidėjo gimtinėje, studijavo universitete, atstovaudama universiteto komandai pelnė net 31 įvartį. 

Profesionalės karjerą pradėjo Graikijoje, kur žaidė du sezonus. Vėliau persikėlė į Čekiją, kur priklausė Prahos „Sparta“ klubui.

### [[FC Gintra]]
2025 m. kovo 7 d. „Gintros“ klubas oficialiai pristatė naujokę.

2025 m. kovo 8 d. oficialiai debiutavo klube Baltijos lygos rungtynėse Rygoje prieš vietos „RFS“ futbolininkes. Susitikimas baigėsi nulinėmis lygiosiomis (0-0).

2025 m. kovo 16 d. pelnė pirmąjį savo įvartį moterų A lygos rungtynėse prieš MFK Žalgiris. Šiaulietės sutriuškino varžoves rezultatu 6-0.

Gavo sunkią kryžminių kelio raiščių traumą ir praleido likusią sezono dalį.

2026 m. vasario 2 d. paskelbta, kad futbolininkė ir toliau atstovaus „Gintros“ klubui.

## Statistika
; A lygos statistika

Spalvų reikšmės:
:  rungtyniavo moterų A lygoje;

## Pasiekimai
;**[[FC Gintra]]**
* **Lietuvos čempionė**: TBA

; BIIK
* Kazachstano čempionė: 2023 m.

## Išnašos

## Nuorodos
* [ gintra.lt] (Apie žaidėją)
* [ SOCCERWAY]
* SOCCERDONNA
* lietuvosfutbolas.lt
* Globalsportsarchive.
Juozo Tumo-Vaižganto ir knygnešių muziejus

**Juozo Tumo-Vaižganto ir knygnešių muziejus** – knygnešystės ir Juozo Tumo-Vaižganto memorialinis muziejus Ustronės kaime, Panevėžio rajono Krekenavos seniūnijoje. Įsikūręs kaimo sodybos svirne, Krekenavos regioninio parko teritorijoje, Vadakties kairiajame krante, medžių apsuptame slėnyje. Pasiekiamas nuo kelio  ties Vadaktų kaimu pasukus (stovi rodyklė) ir pavažiavus apie 1 km žvyrkeliu iki stovėjimo aikštelės. Priklauso Panevėžio rajono savivaldybės viešajai bibliotekai.

Veikia knygnešystės ir J. Tumo-Vaižganto gyvenimo ir kūrybos ekspozicijos. Knygnešystės ekspozicijoje pasakojama apie spaudos draudimo laikotarpį ir Garšvių knygnešių draugijos veiklą, eksponuojamos knygos, nuotraukos, tautodailininko Leono Juozonio nutapyti knygnešių portretai. J. Tumo-Vaižganto ekspozicijoje rodomos rašytojo knygos, rankraščiai, laiškų faksimilės, nuotraukos, saugoma iš Naujamiesčio bažnyčios perduota rašytojo kėdė. Eksponatai surinkti iš pavienių asmenų, bibliotekų, knygnešių artimųjų. Muziejaus kieme įrengta didelė erdvė poilsiui su pikniko zona, informaciniais stendais, suoleliais. Rengiami žaidimai, organizuojami renginiai, siūlomos edukacinės programos.

## Istorija
Ustronės sodybos pastatus XIX a. pabaigoje surentė sodybos savininko Povilo Vidugirio broliai meistrai Antanas ir Vaclovas Vidugiriai. Jiems padėjo knygnešys Kazimieras Ūdra. Jo pasiūlymu sodybos svirne įrengtos dvi slėptuvės nelegaliai literatūrai saugoti. Šiomis slėptuvėmis naudojosi gretimame Garšvių kaime susikūrusi knygnešių draugija (veikė 1885–1895 m.): iš Tilžės atgabenta draudžiama spauda svirne buvo saugoma, rūšiuojama ir platinama į atokiausias Lietuvos vietas. Gerai įrengtų slėptuvių caro žandarai kratų metu nerasdavo. 1902–1905 m. antrajame svirno aukšte dažnai apsistodavo rašytojas Juozas Tumas-Vaižgantas, tuo metu tarnavęs Vadaktėlių parapijos klebonu. Jis padėdavo knygnešiams rūšiuoti spaudą, ją slėpti, platino lietuviškas knygas, pats jas skaitydavo. Gyvendamas svirne J. Tumas-Vaižgantas sukūrė autobiografinių apsakymėlių ciklą „Aukštaičių vaizdeliai”.

Sovietmečiu svirnas priklausė Krekenavos tarybiniam ūkiui, vėliau – Tarpūkinės gyvulininkystės įmonei. 1981 m. paskelbtas Lietuvos kultūros paminklu, 1984–1985 m. restauruotas, atkuriant pirminę išvaizdą. 1987 m. pastate įrengta ekspozicija, skirta J. Tumui-Vaižgantui, 1991 m. – knygnešiams. 1992 m. svirnas perduotas Panevėžio rajono viešajai bibliotekai, įkurtas muziejus. 1993 m. Sodybos kompleksas įtrauktas į Kultūros vertybių registrą kaip architektūrinis, etnokultūrinis, istorinis, kraštovaizdžio ir memorialinis kultūros paveldo objektas.

## Architektūra
Sodybos svirnas – liaudiškos architektūros, dviejų aukštų su pusrūsiu. Kompaktinio stačiakampio plano, su priesvirniu. Pamatas (pusrūsis) – akmens mūro, sienos – medinių rąstų. Stogas pusiau valminis, dengtas malksnomis. Pastato perimetru įrengtas priesvirnis, į jį veda mediniai laiptai su dekoruotais turėklais.

## Šaltiniai
Banavės ryžių terasos

**Banavės ryžių terasos** (, ) – kalnuose įrengtos drėkinamos ryžių terasos Filipinuose, Lusono salos šiaurėje, Banavės miesto apylinkėse (Ifugao provincija, Kordiljeros administracinis regionas). Šios terasos įrengtos daugiau nei prieš 2000 metų kelete Banavės apylinkių kaimų gyvenančių ifuagao tautos žmonių.

Centrinės Kordiljeros kalnuose gyvenanti ifugao tauta ryžių terasas pradėjo įrenginėti apie I a. m. e. Su primityviais darbo įrankiais jie sugebėjo kalnų šlaitus paversti terasomis bei įrengti drėkinimo sistemas. Apskaičiuota, kad terasos užima 10 360 km² plotą, o jų bendras ilgis – 20 100 km. Ryžiai buvo ne tik svarbi ifugao pragyvenimo dalis, bet jų terasų priežiūra – sutelkiantis bendruomeninis darbas, reikalavęs didelės kooperacijos.

XXI a. daug ifugao tautos žmonių emigravo į didesnius miestus, tad daugelis terasų buvo apleistos, jų teritorijoje pradėtos statybos. 1995 m. Banavės ryžių terasos įtrauktos į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą kaip „neprilygstamo grožio gyvasis kultūrinis kraštovaizdis“ (platesnio objekto „Filipinų Kordiljerų ryžių terasos“ dalis), bet tuo pat ir į objektų, kuriems gresia pavojus, grupę. 2012 m., atlikus paveldo rekonstrukcijos darbus, iš šios įrašų grupės išbrauktas. Banavės ryžių terasos – populiarus turistinis objektas, gausiausiai lankomas yra Batado kaimas.


Rice Terraces Banaue.jpg|Terasų reginys
Batad, Banaue Rice Terraces with Homes Cira 2000.jpg|Namai tarp terasų Batade
Banaue RiceTerraces.jpg|Terasos sudarytos ant stačių šlaitų
531 Banawe Rice Terraces, Dec 1980 (52286702463).jpg|Užlietos terasos (1980 m.)


## Šaltiniai
Braciškiai

**Braciškiai** (***Braciškė, Bračiškė***) – buvęs kaimas Klaipėdos rajono savivaldybėje, 2 km į pietryčius nuo Priekulės, šiauriau Klaipėdos–Tilžės geležinkelio.

## Etimologija
Su priesaga *-išk-* padaryta iš pavardės *Brãcas* (of. *Bratz*), kuri greičiausiai yra vokiškos kilmės. Panašu, kad forma su *-išk-* pakeitė kitą, senesnę vardo formą be jos.

## Istorija

Minimas nuo 1785 m. iki II pasaulinio karo. Priklausė Priekulės parapijai, buvo Priekulės dvaro palivarkas.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* 
*
Verupė

**Verupė** – nedidelė upė Kauno rajone, Babtų seniūnijoje, Gynios kairysis intakas. Priklauso Nevėžio upės baseinui. Santakos atstumas nuo Gynios žiočių – 5,2 km, upės ilgis – 10,2 km. Verupės kodas LR upių klasifikatoriuje – 12110036.

Prasideda Babtų miške, teka lygiu, atviru kraštovaizdžiu šiaurės kryptimi, iš rytų aplenkdama Babtus. Vidurupyje kerta kelią . Upės vaga daugiausiai sureguliuota. Natūrali, vingiuota, apaugusi krūmokšniais ir medžiais tėkmė srūva žemupyje. Į Gynią įteka sureguliuota vaga į šiaurę nuo Pagynės, paribyje su Janušoniais, šalia kelio . Upių santaka nežymi, nusekusi (aukščiau ant Gynios stovi Janušonių tvenkinio užtvanka).

Intakai: Baunė (kairysis).

Gretimos gyvenvietės: Šašiai, Babtai, Antagynė, Janušoniai, Pagynė. *Vėrupės* vardu pavadinta gatvė Babtuose.

## Šaltiniai
Milkurpiai

**Milkurpiai** – buvęs kaimas Klaipėdos rajono savivaldybėje, 1 km į pietryčius nuo Priekulės, abipus Minijos.

## Etimologija
Vilius Pėteraitis pavadinimą kildina iš pavardės *Milkurpis*, kuri gali būti sudėta iš asmenvardžių *Milius* ir *Kurpius*. Pavardė *Milkurpis* gerai paliudyta šiose apylinkėse. Pirmąjį komponentą Pėteraitis kildina iš vardo *Emilis* ar panašaus, nors galima kilmė ir iš dvikamienių asmenvardžių, plg. *Milvydas, Daumilas* ir pan. Antrasis dėmuo kildintinas iš amato *kur̃pius* ‚batsiuvys‘.

## Istorija

XVIII a. pabaigoje buvo mažas kaimas ir Kliošių karališkosios girininkijos būstinė. Vietovė iki XX a. vidurio buvo kaip miškininkų sodyba ir urėdija. Girininkijos ūkis XX a. pradžioje buvo dvaras.

## Gyventojai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* 
*
Protnešiai

**Protnešiai** (arba ***Tautrimai***) – buvęs kaimas Klaipėdos rajono savivaldybėje, 1 km į šiaurės rytus nuo Priekulės, kairiajame Minijos krante. Dabar tai Stragnų I kaimo dalis.

## Etimologija

1540 m. Minijos kaime užrašytas asmuo *Matz Pratnesch*. Asmenvardis retas, gali būti pravardinės kilmės arba reikšti užsiėmimą (pvz., seniūno arba šaltyšiaus padėjėjas ar pan.). Valentinas Kiparskis sieja su , kurį Blesė laiko perdirbiniu iš *prātietis, prātnieks* ‚gudrios galvos, protingas, duodantis patarimus‘ ar pan. Veikiant lietuviškai vietovardžių tradicijai, pakinta vardo struktūra – įgyja priesagą *-išk-*. Tautrimų pavadinimas – iš lietuvių asmenvardžio *Tautrimas*.

## Istorija

Minimi 1785 m. kaip Priekulės valsčiaus karališkasis valstiečių kaimas. 1939 m. prijungti prie Voveriškių. Priklausė Priekulės parapijai.

## Gyventojai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* 
*
Strykis

**Strykis** – buvęs kaimas Klaipėdos rajono savivaldybėje, 5 km į pietvakarius nuo Priekulės ir 2 km į rytus nuo Drevernos, dešiniajame Vilhelmo kanalo krante, Tyrų pelkės
pakraštyje. Dabar tai šiaurės vakarinė Jokšų kaimo dalis.

## Etimologija
Vilius Pėteraitis pavadinimą kildina iš pavardės *Strykis* ar panašios, tokia pavardė užfiksuota į šiaurę nuo Klaipėdos. Tačiau gali būti, kad čia, prie marių, vietovardį galima sieti su  ‚plona lentelė kam nors nulyginti‘,  ‚galąstuvas‘, šie – savo ruožtu iš vok. tarm. *strīk*. Tiek pavardės paplitimas, tiek apeliatyvų *strỹkas, skrykis, striķis* etimologija leidžia numanyti žodį ar asmenvardį atneštą iš Kuršo.

## Istorija

Minimas 1785 m. kaip karališkasis palivarkas. Vieta buvo žinoma kaip nelegalus žuvų turgus. Toje vietoje, kur Vilhelmo kanalas susijungia su Drevernos upe, stovėjo kanalo prižiūrėtojo sodyba. Išnyko XX a. viduryje, iki tol tebebuvo palivarkas.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* 
*
Bertuliškė

**Bertuliškė** (seniau ***Tendžiai, Tendiškė***) – buvęs kaimas Klaipėdos rajono savivaldybėje, 2 km į rytus nuo Slengių, šalia kelio . Dabar tai rytinė Klemiškės II kaimo dalis, buvusi dvarvietė, vietovę mena Palivarko gatvė. Išlikusios dvaro liekanos.

## Etimologija

Pavadinimas su priesaga *–išk-* padarytas iš pavardės *[[Bertulis]]*. Tai greičiausiai priesagos *-ul-* vedinys iš krikšto vardo *Bartholomeus* trumpinio *Bertas, Bertis, Bertys* ar panašaus. Pavadinimas *Grünheide* – iš  ‚žalias‘, ir *Heide* ‚šilas‘. Tendžių ir Tendiškės pavadinimas – iš pavardės *Tendỹs* (1759 m. minimas *Mikkel Tendis* iš Tendžių). Pavardės kilmė neaiški.

## Istorija

Buvęs karališkasis dvaras. Priklausė Klaipėdos parapijai. XX a. pradžioje rytiniu pakraščiu nutiestas Klemiškės–Plikių geležinkelis, šiaurės rytinėje kaimo dalyje įrengta Bertuliškės geležinkelio stotelė, po II pasaulinio karo panaikinta.

## Gyventojai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* 
*
Janušonių tvenkinio tiltas

**Janušonių tvenkinio tiltas** – kelių tiltas Kauno rajone, Babtų seniūnijoje, nutiestas per Janušonių tvenkinį kelio  5,26 km, pusiaukelėje tarp Babtų ir Vandžiogalos. Stovi žvyrkelyje tarp pylimo ir tvenkinio rytinio kranto, Kikonių ir Rokiškio kaimų paribyje. Tilto aplinka mažai urbanizuota, apylinkėse vyrauja dirbami laukai. 2019 m. stebėjimų duomenimis, vidutinis metinis paros eismo intensyvumas buvo 159 automobiliai per parą, iš kurių 11 – sunkusis transportas.

1967 m. pastatytas gelžbetoninis tiltas per Nevėžio kairįjį intaką Gynią. Žemiau tilto (už 2,1 km) upės slėnyje  pastačius užtvanką, 1977 m. suformuotas tvenkinys. Ties tiltu tvenkinio plotis siekia apie 120 m. Prie statinio nuo Antagynės pusės veda apie 80 m ilgio semiamas kelio pylimas. 

2024 m. atlikta tilto rekonstrukcija, pakeičiant ar sustiprinant pagrindines konstrukcijas, išlaikant tą pačią tilto tarpatramių schemą. Prasta tilto būklė, susiformavę konstrukcijų įtrūkimai ir aptrupėjimai, nebegaliojančios sovietmečio projektinės apkrovos lėmė tilto rekonstrukcijos būtinybę. Rangos darbų sutartis, kurios vertė –  1,9 mln. Eur, pasirašyta su UAB „Tiltuva“. 

Sankasos aukštis svyruoja 2-2,5 m. Upės vidutinis debitas – 0,71 m³. Tiltą sudaro trys tarpatramiai 8,78+11,44+8,73 m. Perdangos konstrukcija karpyta, sudėta iš penkių tėjinio skerspjūvio sijų, be skersinių diafragmų. Tarpines atramas sudaro po penkis polius, kurie viršuje apjungti rėmsijėmis. Užpiltiniai ramtai įrengti ant senųjų kaltinių polių ir naujų gręžtinių polių. Sijos atremtos ant elastomerinių guolių. Tilto ilgis – 35,7 m, plotis – 8,2 m,  kelio juostos – dvi po 3,0 m, ant tilto paklotas asfaltas.

## Šaltiniai
Babtų tiltas per Gynią

::*Apie automagistralės tiltą per Nevėžį žr. [[Babtų tiltas]]*

**Babtų tiltas per Gynią** – kelių tiltas automagistralėje  prie Babtų miestelio, Kauno rajone, nutiestas per Nevėžio intaką Gynią, jos žemupyje. Šalia tilto, Kauno pusėje stovi lankytino objekto rodyklė „Žydų holokausto vieta“, Klaipėdos pusėje – automagistralės užbaigimo atminimo akmuo „Kaunas–Klaipėda 1987“, įrengta atokvėpio aikštelė. Tilto prieigos pažymėtos įspėjamaisiais kelio ženklais apie laukinių gyvūnų pavojų (abipus tilto auga miškas).

1939 m. užbaigtos Žemaičių plento statybos. Tuo metu nuo Babtų kryžkelės iki Gynios tilto paplentė buvo apsodinta vaismedžiais, daugiausia obelimis. Medžiai jau buvo ūgtelėję, vedė vaisius. Tai buvo pirmas Lietuvoje mėginimas paplentėmis sodinti vaismedžius. Naujas tiltas per Gynią buvo gelžbetoninės rėminės konstrukcijos, jo statyba kainavo daugiau kaip 30  tūkst. Lt. Tuoj už tilto prie Babtų ąžuolų šilo keliui tiesti buvo padaryta apie 12 m gylio iškasa, pasižymėjusi ypatingo kietumo moliu, kurį teko sprogdinti.

Autostrada Kaunas-Klaipėda pradėta tiesti 1971 m. Šiuolaikinį tiltą 1975 m. pastatė Kauno tiltų statybos valdyba Nr. 1. Transporto statinį sudaro du vienodos konstrukcijos tiltai abipus skiriamosios juostos, skirti priešingų krypčių eismui. Kairioji ir dešinioji pusės pastatytos tais pačiais metais. Tiltas sijinis, karpytasis, trijų tarpatramių (14,10+14,10+14,10), 50 m ilgio. Į vieną perdangą sudėta po aštuonias tėjinio skerspjūvio sijas. Važiuojamosios juostos danga 11,85 m pločio. Šalitilčiai - surenkamieji, 1,65 m pločio, apriboti metaliniais 0,70 m aukščio atitvarais. 

Tilto abiejose pusėse taurai - gelžbetoninės, 1,30 m skersmens kolonos, viršuje apjungtos monolitiniu rygeliu. Atramas sudaro po dvi kolonas. Ramtai - užpiltiniai, poliniai, vienaeiliai. Poliai apjungti dviem stačiakampio skerspjūvio rygeliais (0,40 x 0,90 m). Į vieną rygelį atremtos pirma - penkta sijos, kitas rygelis yra po šešta - aštunta sijomis.


Tiltas per Gynią, Babtai.jpeg|Tiltas aukštupio pusėje
Gynios tiltas, Babtai.jpeg |Senųjų konstrukcijų liekanos upės vagoje
Babtų tiltas, Gynia.jpeg|1,3 m skersmens kolona


## Šaltiniai

## Nuorodos

* Babtų seniūnija. Istorija
* Lietuva senose fotografijose. Žemaičių plento Gynios tiltas prie Babtų, pastatytas 1936 m. *facebook.com*
Liepgiriai (Klaipėda)

**Liepgiriai** – buvęs kaimas Klaipėdos rajono savivaldybėje, 1 km į pietus nuo Radailių, kairiajame Eketės krante. Dabar tai pietinė Radailių kaimo dalis.

## Etimologija
Pavadinimas kilęs nuo žodžių *líepa* ir *girià*. Pavadinimas *Friedrichsgnade* pavadintas Fridricho I vardu (nes kurį laiką dvaro žemę nuomojo jo vardu pavadinta ligoninė). Antrasis žodis iš  ‚malonė‘.

## Istorija

Buvęs dvaras. Kaimas įkurtas 1701 m. buvusioje tarnybinėje landkamerio žemėje, kurią perleido Klaipėdos Fridricho ligoninei. 1713 m. iš ligoninės ją persinuomojo Christoph Klein. 1725 m. vietovė minima kaip *Hospitale Friedrichs Gnade*, 1796 m. – *Spitale Dwars*. 1833 m. nurodomas kaip nuomojamas palivarkas, priklausantis apskrities ligoninei, su 11 gyventojų. XX a. pradžioje buvo vidutinė dvaro sodyba su keliais pastatais. Priklausė Plikių parapijai. Sovietmečiu dvaras sunaikintas.

## Gyventojai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* 
*
Vėveriškiai

**Vėveriškiai** – buvęs kaimas Klaipėdos rajono savivaldybėje, 7 km į šiaurės rytus nuo Klaipėdos ir 7 km į pietus nuo Kretingalės. Dabar tai yra šiaurinis Mazūriškių kaimo pakraštys.

## Etimologija
Pavadinimas su lietuviška priesaga *-išk-* pavardytas iš pavardės *Vėveris*, kuri sietina su latvišku asmenvardžiu *Vēveris* – šis iš germanizmo *vēveris* ‚audėjas‘. Pavardė gausiai paliudyta Kretingalės–Karklės apylinkėse.

## Istorija

Minimi 1723 m., 1785 m. buvo Klemiškės valsčiaus bajoriškoji valstiečių gyvenvietė. 1939 m. prijungti prie Trušelių bendruomenės. Po karo išnyko.

## Gyventojai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* 
*
Lapiniškė

**Lapiniškė** (arba ***Lapiniškiai***) – buvęs kaimas Klaipėdos rajono savivaldybėje, 5 km į pietryčius nuo Kretingalės. Dabar tai yra šiaurės rytinė Trakių kaimo dalis.

## Etimologija

Greičiausiai priesagos *-išk-* vedinys iš lietuviškos pavardės *Lãpinas*, ji užfiksuota netolimuose Grauminės ir Šlapšilės kaimuose, labiau paplitusi Dovilų ir Priekulės apylinkėse.

## Istorija

XIX a. pradžioje buvo kilmingoji miškininkų gyvenvietė, priklausiusi *Lindenhof* kilmingajam palivarkui. XX a. pradžioje buvo dvaras. Priklausė Plikių parapijai. Zembrickis nurodo 1785 m. kaip Bachmano dvaro palivarką, o XX a. pradžioje nebėra jokios informacijos, kad tai gyvenama vieta. Dabar vietos gyventojai šiuo vardu vadina mišką prie Katkų
ir Skudžių.

## Gyventojai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* 
*
Šunpetriai

**Šunpetriai** – buvęs kaimas Klaipėdos rajono savivaldybėje, 1 km į pietvakarius nuo Laistų.

## Etimologija

Vilius Pėteraitis pavadinimą kildina iš asmenvardžio *Šunpetris*. Dėl darybos plg. dar *[[Šulpetriai]]* prie Ylakių, *[[Juodpetriai]]* prie Tauragės. Pãvardės *Schompeter, Schompeteris* ir panašios užfiksuotos Klaipėdos krašto šiaurinėje dalyje. Asmenvardžių su *Šun- / Schun-* duomenų bazėse neužfiksuota galbūt dėl to, kad vokiečių rašyboje įsigalėjęs kitas fonetinis variantas, kuris, nepaisant gana aiškios etimologijos, galėjo būti reguliarus ir vietinių gyventojų kalboje, kaip *n* > *m* prieš *p*. Pavardė pravardinės kilmės, sudaryta iš šaknies *Šun-*, kuri iš  ir vardo *Petras*.

## Istorija

1785 m. minimas *Schompeten Johnel* karališkasis valstiečių kaimas. 1939 m. prijungti prie Laistų bendruomenės. Priklausė Kairių parapijai.

## Gyventojai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* 
*
Gibišai

**Gibišai** – buvęs kaimas Klaipėdos rajono savivaldybėje, 2 km į pietus nuo Rimkų geležinkelio stoties, kairiajame Smeltalės krante. Dabar tai yra vakarinė Laistų kaimo dalis, esanti ties riba su Klaipėda.

## Etimologija
Pavadinimas asmenvardinės kilmės. 1503 m. apylinkėse minimas asmuo *Hans Gibbisch*, kurio žemėje įkuriamas Gedminų dvaras, 1511–1520 m. minimi *Hans Gibbeis, Math Gibbeis* ir *Peter Gibbeis*, 1640 m. *Martin Gibbisch*, kuris išsipirko iš lažo ir įkūrė ūkį. Pavardės *Gi̇̀bišas, Gi̇̀bėšas* paplitusios tik Klaipėdos krašte ir apie Karteną, labiausiai telkiasi į šiaurę nuo Klaipėdos. Pavardės kilmė neaiški – siejamas su kuršišku asmenvardžiu *Gybbe*, plg. Latvijos Kurše paplitę asmenvardžiai *Gibe, Gibedats, Gibeke*. Asmenvardis su tokia šaknimi fiksuojamas ir Prūsijoje – *Gibbune*. Galbūt kilęs iš  ‚linkti, smegti‘,  ‚ menkėti, geibti‘.

## Istorija

1640 m. minimas *Martin Gibbisch*, už 500 guldenų išsipirkęs iš lažo. Į pietvakarius nuo kaimo buvo gynybiniai įtvirtinimai paupyje (vok. Schanzen). XX a. pabaigoje per Gibišų kaimo žemes nutiestas geležinkelis į Klaipėdos tarptautinę keltų perkėlą. Priklausė Kairių parapijai.

## Gyventojai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* 
*
Babtų šilo holokausto vieta

**Babtų šilo holokausto vieta** arba **Babtų ir Vandžiogalos žydų žudynių vieta ir kapas** – holokausto vieta, esanti Kauno rajone, Babtų seniūnijoje, 2 km į šiaurės vakarus nuo Babtų miestelio. Į šią vietą veda miške įrengtas kalvotas keliukas nuo atokvėpio aikštelės prie Babtų Gynios tilto. Automagistralėje  nuo Kauno pusės pastatyta lankytino objekto rodyklė („1 km“).

Per Antrąjį pasaulinį karą nužudytų žydų egzekucijos vietoje Nevėžio upės prieigose, Jugintų miško (Babtų šilo) įkalnėje įrengtas aukų atminimo memorialas. Kaip nacionalinės reikšmės paminklas, nuo 1993 m. įrašytas į Kultūros vertybių registrą. Saugoma teritorija užima 1127 m² dydžio plotą. Iškaltas įrašas hebrajų kalba ant paminklo vertikalios plokštės: „*Čia guli palaidoti nekalti ir nukankinti Babtų ir Vandžiogalos miestelių žmonės, kurie buvo nužudyti fašistų 8 Elul 5701/1941 rugpjūčio 31. Jų atmintis išliks amžinai gyvųjų žemėje*“. Ant aikštelės įkomponuota juodo granito Dovydo žvaigždė ir plokštė su lietuvišku atminimo įrašu.

## Istorija

1941 m. tarp rugpjūčio 28 ir rugsėjo 2 d. nacistinės Vokietijos valdžios suorganizuotos egzekucijos metu nužudyti ir užkasti 83 Babtų ir 252 Vandžiogalos žydai (iš viso 335 žmonės).

Vokiečių kariuomenė Babtus užėmė 1941 m. birželio 24 d. Iš buvusių šaulių buvo surinktas „partizanų“ (baltaraiščių) būrys, vykdęs valsčiaus viršaičio ir vietos policijos viršininko nurodymus. Jau pirmomis okupacijos dienomis prasidėjo komunistų, komjaunuolių ir sovietinių aktyvistų areštai. Buvo sušaudyti keli iš areštuotųjų, tarp jų ir 6 žydai. 

Visuotinis žydų persekiojimas Babtuose prasidėjo 1941 m. rugpjūčio mėn. Iš pradžių žydai buvo suregistruoti. Po kelių dienų 34 suaugę žydai buvo suimti ir uždaryti miestelio sinagogoje. Čia pat atgabenta ir 30 Vandžiogalos žydų. Žydams taip pat buvo privaloma susimokėti paskirtą kontribuciją.

Žudynių dienos rytą Babtų šile liepta kelioms dešimtims Babtų miestelio ir aplinkinių vietovių vyrų iškasti apie 50 m ilgio, 1 m pločio ir 2 m gylio griovį. Pabaigus kasimo darbus, į žudynių vietą atvyko du sunkvežimiai 1-ojo bataliono 3-iosios kuopos kareivių (apie 50 vyrų). Jiems vadovavo karininkai B. Norkus, J. Barzda ir A. Dagys. Suimtieji žydai iš miestelio į žudynių vietą atvaryti pėsčiomis, dalis negalinčių eiti (seneliai, mažamečiai vaikai) atvežti vežimais. Aukos buvo išrengiamos ir grupėmis atvedamos prie griovio krašto, kur pagal karininko komandą kareivių sušaudomos į nugaras. Prie šaudymo prisidėjo ir pora vietinių baltaraiščių. Pasikeisdami šaudė visi atvykę 3-iosios kuopos kareiviai. Žudynės truko kelias valandas. 

Liudytojų parodymais, buvo sušaudyta apie 300–400 Babtų ir Vandžiogalos žydų. Pagal K. Jėgerio raportą, buvo sušaudyti 83 Babtų ir 252 Vandžiogalos žydai (iš viso 335 žmonės). Pagal vieną paliudijimą, žydų žudynes stebėjo ir fotografavo vienas iš vokiečių.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Žydų (litvakų) senosios kapinės ir žudynių vietos Kauno rajone *krs.lt*
Klaipėdos–Pėžaičių siaurasis geležinkelis

**Klaipėdos–Pėžaičių siaurasis geležinkelis** – buvusi 1000 mm pločio vėžės siaurojo geležinkelio linija, veikusi 1906–1944 m. Klaipėdos krašte nuo Klaipėdos iki Pėžaičių. Linijos ilgis 34,8 km, pagrindinė kryptis – iš šiaurės vakarų link pietryčių ir atgal. Turėjo dvi atšakas – nuo Klemiškės išsišakojo Klemiškės–Plikių siaurasis geležinkelis, nuo Dovilų – Dovilų–Laugalių siaurasis geležinkelis. Nedidelė dalis ruožo buvo elektrifikuota – Klaipėdoje ir stoties rajono apylinkėse. Išlikęs arkinis tiltukas per upelį dabartinėje Klemiškės gatvėje.

## Istorija

Statybos darbai prasidėjo 1898 m., ruožas atidarytas 1906 m. spalio 22 d. Ruožą eksploatavo akcinė bendrovė „Klaipėdos siaurasis geležinkelis“ (), įkurta 1904 m. Kai kuriose stotyse ir stotelėse buvo atliekami ir prekių krovos darbai (Klaipėdoje, Paupiuose, Klemiškėje, Mižeikiuose, Lėbartuose, Bobiuose, Doviluose, Stučiuose, Margiuose, Agluonėnuose, Pėžaičiuose). Ruože naudoti 2 elektriniai lokomotyvai, 5 garvežiai, 8 keleiviniai vagonai, 3 bagažo vagonai ir 78 prekiniai vagonai. Didžiausia įkalnė ruože buvo 1:81.

1923 m. Lietuvai užėmus Klaipėdos kraštą, geležinkelis atiteko Klaipėdos miestui, jį eksploatavo „Ostdeutsche Eisenbahn-Gesellschaft“ bendrovė. 1938 m. ruože dirbo 49 geležinkeliečiai, per metus buvo pervežta 65,3 tūkst. keleivių ir 66,8 tūkst. tonų krovinių. 1940 m. geležinkelis perduotas „Städtische Werke Memel AG“ akcinei bendrovei, nors jį ir toliau eksploatavo „Ostdeutsche Eisenbahn-Gesellschaft“ bendrovė.. II pasaulinio karo metais keleivių skaičius daugiau nei padvigubėjo, kadangi keliaudavo kareiviai.

Pasibaigus II pasauliniam karui ir užėjus sovietams geležinkelis uždarytas, bėgiai išardyti, garvežiai atiduoti į metalo laužą, daugybė buvusių stotelių sunaikinta.

## Tvarkaraščiai

1914 m. tvarkaraštis pagrindinėse stotyse:

1939 m. vasarą ruože kasdien važinėjo keletas traukinių, visi priklausė 2-3 klasėms. Kai kurie iš jų važiuodavo link Plikių (išsišakodavo nuo Klemiškės) arba link Laugalių (išsišakodavo nuo Dovilų).

* Kitos stotelės ruože: 2,7 Bachmann / 8,4 Jacken / 11,6 Szillupen / 14,6 Löbardten / 19,4 Dawillen Post / 22,4 Stutten / 27,1 Grabsten / 31,3 Paaschken

## Stočių ir stotelių žemėlapiai

## Galerija

Pėžaičių siaurojo geležinkelio stotis.JPG|Buvusi Pėžaičių geležinkelio stotis
Pėžaičių siaurojo geležinkelio tiltas.JPG|Buvęs Pėžaičių siaurojo geležinkelio tiltas
Klaipėdos siaurojo geležinkelio tilto liekanos prie Agluonėnų.JPG|Klaipėdos siaurojo geležinkelio tilto liekanos prie Agluonėnų


## Šaltiniai
Cichan Čarniakevič

**Cichanas Čarniakevičius** (; g. 1986 m. sausio 22 d.) — Baltarusijos vertėjas, literatūros kritikas, poetas.

## Biografija
2008 m. baigė baltarusių kalbos ir literatūros studijas Baltarusijos valstybiniame pedagoginiame universitete. Dirbo Tarptautinėje Baltarusijos rašytojų sąjungoje.

Nuo 2014 m. Baltarusijos PEN centro narys. Nuo 2016 m. – Baltarusių rašytojų sąjungos narys.

## Profesinė veikla
Nuo 2023 m. gyvena Vilniuje. Verčia lietuvių poeziją į baltarusių kalbą. Tarp verstinių autorių – Greta Ambrazaitė, Dovilė Bagdonaitė, Mantas Balakauskas, Marius Burokas, Sigitas Geda, Jurgita Jasponytė, Antanas A. Jonynas, Donaldas Kajokas, Kornelijus Platelis, Vytautas Stankus, Antanas Šimkus.

2025 m. sudarė rinkinį „Miestas ant kalno. Lietuvių poezijos antologija“. Knyga vienija 29 šiuolaikinės lietuvių poezijos autorius, kurių daugelis į baltarusių kalbą išversti pirmą kartą.

## Bibliografija

; Knygos

* Чарнякевіч, Ц. Вандроўнік : кніга пра паэта Уладзіміра Някляева [*Klajoklis: knyga apie poetą [[Uladzimiras Niakliajevas|Uladzimirą Nyakliajevą]]*] / Ціхан Чарнякевіч. Мінск : Лімарыус, 2016. 206 с., [4] л. іл. ISBN 978-985-6968-54-2

; Vertimai

* Алексіевіч, С. Час second-hand: (канец чырвонага чалавека) [*Naudotas laikas: (raudonojo žmogaus pabaiga)*] / Святлана Алексіевіч; [пераклад з рускай мовы В. Стралко і Ц. Чарнякевіча]. Мінск : Логвінаў, 2013. 383 с. ISBN 978-985-562-096-0
* Горад на гары. Анталёгія літоўскай паэзіі [*Miestas ant kalno. Lietuvių poezijos antologija*] / Уклад. і прадм. Ц. Чарнякевіча; рэд. М. Мартысевіч, А. Хадановіч. Беласток: Выдавецкае агенцтва «Экапрэс», 2025. 304 с. ISBN 978-83-67471-31-2

## Šaltiniai
Hideyasu Tanaka

**Hidejasu Tanaka** (, *Hideyasu Tanaka*; g. 2003 m. liepos 6 d.) – futbolininkas kilęs iš Japonijos, saugas („vingeris“), puolėjas. 

## Karjera
Kitados atstovavo FC Tokyo jaunimo komandoms. 2019 m. persikėlė į Toko Gakuen aukštąją mokyklą. 2023 m. vasarą prisijungė prie Valmiera klubo (Latvija). Žaidė Valmiera II komandoje Pirmoje lygoje. 2024 m. pirmoje pusėje rungtyniavo FC Jazz (Suomija).

### FK Transinvest
2025 m. prisijungė prie FK Transinvest (Galinės kaimas, Vilniaus rajonas). 2025 m. klubas rungtyniavo Antroje lygoje.

2025 m. kovo 8 d. debiutavo Pirmos lygos rungtynėse prieš FK Jonava. Japonas žaidė startinėje sudėtyje ir vienuoliktą minutę užsidirbo geltoną kortelę. 65 minutę buvo pakeistas, kai rezultatas buvo lygus (0-0). Vilniaus rajono atstovai rungtynių pabaigoje palaužė varžovus ir nugalėjo minimalia persvara (1-0).

2026 m. sausio 10 d. pranešta, kad futbolininkas lieka „Transinvest“ klube.

2026 m. vasario 23 d. debiutavo TOPLYGA rungtynėse prieš FA Šiauliai. Susitikimą pradėjo kaip atsarginis, o aikštėje pasirodė po keitimo 64 min. vietoje Jehoro Hlušačo. Rungtynės baigėsi esant lygiam rezultatui 2–2.

## Statistika
; A lygos statistika

Spalvų reikšmės: 
: rungtyniavo A lygoje;
: Pirmoje lygoje;

## Laimėjimai
; su Vilniaus rajono „Transinvest“
: TBA

## Išnašos

## Nuorodos
* toplyga.lt svetainė
* SOCCERWAY
* Transfermarkt
* lietuvosfutbolas.lt
* [ Globalsportsarchive]