open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Hebėjus

**Hebėjus** () – provincija rytinėje Kinijos dalyje. 189 tūkst. km². Administracinis centras – Šidziadžuangas.

## Administracinis suskirstymas

Hebėjus provincija padalinta į 11 prefektūrų lygmens miestų:

* **[[Šidziadžuangas]]** (石家庄市 Shíjiāzhuāng Shì)
* **Tangšanas** (唐山市 Tángshān Shì)
* **[[Činhuangdao]]** (秦皇岛市 Qínhuángdǎo Shì)
* **Handanas** (邯郸市 Hándān Shì)
* **Singtajud** (邢台市 Xíngtái Shì)
* **[[Baodingas]]** (保定市 Bǎodìng Shì)
* **[[Džangdziakou]]** (张家口市 Zhāngjiākǒu Shì)
* **[[Čengdė]]** (承德市 Chéngdé Shì)
* **Cangdžou** (沧州市 Cāngzhōu Shì)
* **Langfangas** (廊坊市 Lángfáng Shì)
* *Hengšui*' (衡水市 Héngshuǐ Shì)

Šie vienetai dalijami į 172 apskričių lygmens administracinius vienetus (22 apskričių lygmens miestus, 108 apskritis, 6 autonomines apskritis ir 36 rajonus). Pastarieji – į 2207 savivaldybių lygmens vienetus (vieną viešąjį miesto biurą, 937 miestus, 979 savivaldybes, 55 etnines savivaldybes, 235 porajonius).

## Geografija

Didžioji Hebėjaus teritorijos dalis yra Šiaurės Kinijos lygumoje. Vakarinėje provincijos pusėje kyla Taihang kalnai, šiaurinėje – Jano kalnai (*Yan shan*). Šiaurėje iš rytų į vakarus per Hebėjų eina Didžiosios Kinijos sienos atkarpa. Aukščiausia provincijos viršukalnė – Siao-utai (*Xiaowutai*; 2882 m).

Rytuose Hebėjų riboja Bohajaus jūra. Provincijos centrinė ir pietinė dalys yra Haihės baseine, šiaurės rytai – Luano upės baseine. Didžiausias ežeras – Baijangdianas (*Baiyangdian*).

Klimatas žemyninis musoninis, sausį temperatūros svyruoja nuo -16 iki -3&nbsp;°C, liepą nuo 20 iki 27&nbsp;°C. Metinis kritulių kiekis 400–800 mm (daugiausiai vasarą).

## Kultūra ir turizmas

Provincijoje kalbama kinų mandarinų dialektais, kurie panašūs į Pekino šnektą, tapusią pagrindu bendrinei kinų kalbai. Vakaruose, kur Hebėjus ribojasi su Šansi, kalbama *Jin* dialektais.

Hebėjaus kinų operos atmainos vadinamos Pingdziu (*Pingju*), Hebei Bangdzi (*Hebei Bangzi*) ir Cangdžou Kuaiban Dagu (*Cangzhou Kuaiban Dagu*). Populiariausia atmaina yra Pingdziu. Jos tekstai artimi šnekamajai kalbai, taigi lengvi suprasti.

Provincijos centre esanti Čiujango (*Qujang*) sritis garsėja Dingdžou (*Dingzhou*) porcelianu.

Hebei virtuvėje vartojama daug kviečių, avienos, pupų.

Tarp turistų lankomų objektų yra:

* Šanhai perėja (*Shanhai guan*). Šios Didžiosios Sienos rytiniame gale esančios perėjos būta strategiškai svarbios. Ming dinastijos valdymas baigėsi, kai 1644 m. generolas U Sangui atvėrė vartus mandžiūrų pajėgoms.
* Didžiosios Sienos atkarpa, statyta Ming laikais.
* Čengde vasaros rūmai (priklauso UNESCO Pasaulio paveldui).
* Dzunhua (*Zunhua*) ir Isian (*Yixian*) esantys Čing dinastijos imperatorių kapai.
* Seniausias akmeninis arkinis tiltas Kinijoje – Džaodžou Andzi (*Zhaozhou Anji*) tiltas, statytas Sui laikais.
* Senoji provincijos sostinė Baoding.
* Sibaipo (*Xibaipo*) miestelis, esantis apie 90 km nuo Šidziadžuango. 1948 m. gegužės 26 d. – 1949 m. kovo 23 d. iš čia veikė Kinijos komunistų partijos Centrinis komitetas.

## Nuorodos
* Žemėlapis
Heilongdziangas

**Heilongdziangas** (kinų k. supapr.: 黑龙江; tradic. 黑龍江; pinyin: *Hēilóngjiāng*; mandžiūr.: *Sahaliyan ula*) – provincija Kinijos šiaurės rytuose. Plotas – 472 tūkst. km². Sostinė – Harbinas.

Provincijos pavadinimas pažodžiui reiškia „Juodojo drakono upę“ (taip kiniškai vadinamas Amūras). Mandžiūriškas pavadinimas reiškia tą patį, iš jo kilęs Sachalino vardas.

## Administracinis suskirstymas

Heilondziangą sudaro trylika prefektūrų lygmens administracinių vienetų (viena prefektūra ir dvylika prefektūrų lygmens miestų):

* **[[Harbinas]]** (kin.: 哈尔滨市, pinyin: Hā'ěrbīn shì)
* **[[Čičiharas]]** (齐齐哈尔市 Qíqíhā'ěr shì)
* **[[Hegangas]]** (鹤岗市 Hègǎng shì)
* **Šuangjašanas** (双鸭山市 Shuāngyāshān shì)
* **[[Dzisi]]** (鸡西市 Jīxī shì)
* **Dačingas** (大庆市 Dàqìng shì)
* **[[Ičunas]]** (伊春市 Yīchūn shì)
* **[[Mudandziangas (miestas)|Mudandziangas]]** (牡丹江市 Mǔdānjiāng shì)
* **[[Dziamusi]]** (佳木斯市 Jiāmùsī shì)
* **Čitaihe** (七台河市 Qītáihé shì)
* **Heihe** (黑河市 Hēihé shì)
* **Suihua** (绥化市 Suíhuà shì)
* **Dasinganlingo prefektūra** (大兴安岭地区 Dàxīng'ānlǐng Dìqū)

Šie vienetai dalijami į 130 apskričių lygmens vienetų: 65 rajonus, 19 apskričių lygmens miestų, 45 apskritis ir 1 autonominę apskritį. Pastarieji dalijami į 1284 savivaldybių lygmens vienetus: 473 miestus, 400 savivaldybių, 58 etnines savivaldybes ir 353 porajonius.

## Geografija

Nemažą provincijos dalį užima kalnai: Didysis ir Mažasis Chinganas, Džangguangcai (*Zhangguangcai*), Laoje (*Laoye*), Vanda (*Wanda*) kalnai. Aukščiausias taškas – Datudingdzi (*Datudingzi*) viršukalnė, 1690 m.

Vidurinė Heilongdziango dalis gan lygi, čia teka Sungario, Nundziango, Mudandziango upės (Amūro intakai).

Klimatas subarktinis. Žiemos ilgos ir šaltos (vid. temp. sausį nuo −31 iki −15&nbsp;°C), vasaros trumpos ir vėsios (vid. temp. liepą 18-23&nbsp;°C). Vidutinis metinis kritulių kiekis 500–600 mm.

## Demografija ir kultūra

Dauguma Heilongdziango gyventojų priklauso kinų chanių etninei grupei, taip pat yra mandžiūrų, korėjiečių, mongolų, hui, rusų, hedženų (*hezhen*) ir kt.

Provincijos sostinės Harbino architektūra eklektiška, stiprios rusiškos įtakos. Harbinas garsėja savo kasmetiniais ledo skulptūrų festivaliais.

## Nuorodos
* Apie Harbino ledo skulptūrų festivalį
Hubėjus

**Hubėjus** () – provincija pietryčių Kinijoje. Plotas – 185,7 tūkst. km². Sostinė – Uhanas.

## Administracinis suskirstymas
Hubėjus padalintas į trylika prefektūrų lygmens administracinių vienetų:

* **Edžou** (鄂州市 Èzhōu Shì)
* **Huang-gangas** (黄冈市 Huánggāng Shì)
* **[[Huangši]]** (黄石市 Huángshí Shì)
* **Dzingmenas** (荆门市 Jīngmén Shì)
* **Dzingdžou** (荆州市 Jīngzhōu Shì)
* **Šijanas** (十堰市 Shíyàn Shì)
* **Suidžou** (随州市 Suízhōu Shì)
* **Siangfanas** (襄樊市 Xiāngfán Shì)
* **Sianningas** (咸宁市 Xiánníng Shì)
* **Siaoganas** (孝感市 Xiàogǎn Shì)
* **[[Ičangas]]** (宜昌市 Yíchāng Shì)
* **[[Enši tudzi ir miao autonominė prefektūra]]** (恩施土家族苗族自治州 Ēnshī Tǔjiāzú Miáozú Zìzhìzhōu)

Uhano miestą galima prilyginti provincijų lygmeniui.

Taip pat yra trys tiesiogiai valdomi apskričių lygmens miestai ir vienas tiesiogiai valdomas apskričių lygmens miškininkystės rajonas.

## Geografija
Centrinė ir rytinė Hubėjaus dalys yra Dzianghano lygumoje, o vakarinės bei pakraščiuose esančios teritorijos labiau kalnuotos (Udango (*Wudang*), Dzingšano (*Jingshan*), Daba, Ušano (*Wushan*) kalnai). Šiaurės rytuose yra Dabiešano kalnai, Taihangšano kalnai – šiaurėje, prie sienos su Henanu, Mufu kalnai sudaro sieną su Dziangsi. Aukščiausia viršukalnė – Šennongas (*Shennong*, 3105 m).

Per Hubėjų teka Jangdzė. Vakarų Hubėjuje yra rytinė Trijų tarpeklių dalis (kita priklauso Čongčingui). Jangdzė susilieja su Hanšui (*Hanshui*) Uhano mieste. Hubėjus vadinamas „ežerų provincija“: čia yra tūkstančiai didesnių ir mažų ežerų, iš jų didžiausi – Liangdzi (*Liangzi*) ir Honghu. Hubėjaus ir Henano pasienyje yra Dadziangkou (*Dajiangkou*) rezervuaras.

Klimatas subtropinis, yra keturi metų laikai. Žiemą vidutinė temperatūra svyruoja tarp 1 ir 6&nbsp;°C, vasarą tarp 24 ir 30&nbsp;°C. Uhane temperatūra pasiekia 40&nbsp;°C ir daugiau.

## Demografija, kultūra, turizmas
Dominuojanti etninė grupė – kinai chaniai. Nemažai miao ir tudzia atstovų.

Hubėjaus gyventojus kiti kinai vadina „devyngalviais paukščiais“ (pagal labai agresyvią ir gyvybingą mitologinę būtybę): sakoma, kad "danguje gyvena devyngalviai paukščiai, o žemėje – hubėjiškiai. "

Dabartinio Hubėjaus teritorijoje kadaise buvo unikalią kultūrą išvysčiusi Ču (*Chu*) valstybė (žr. Džou dinastija).

Turistų lankomi Dzingdžou miestas, Udango kalnas, Trys tarpekliai, Uhanas.

## Nuorodos
* Žemėlapis
Hunanas

**Hunanas** () – provincija pietų Kinijoje. Plotas – 211,8 tūkst. km². Sostinė – Čangša. Pavadinimas reiškia „į pietus nuo ežero“.

## Administracinis suskirstymas
Hunanas padalintas į keturiolika prefektūrų lygmens administracinių vienetų:

* **[[Čangša]]** (长沙市 Chángshā Shì)
* **Džangdziadzie** (张家界市 Zhāngjiājiè Shì)
* **[[Čangdė]]** (常德市 Chángdé Shì)
* **[[Ijangas]]** (益阳市 Yìyáng Shì)
* **Juejangas** (岳阳市 Yuèyáng Shì)
* **[[Džudžou]]** (株州市 Zhūzhōu Shì)
* **Siangtanas** (湘潭市 Xiāngtán Shì)
* **[[Hengjangas]]** (衡阳市 Héngyáng Shì)
* **Čendžou** (郴州市 Chénzhōu Shì)
* **Jongdžou** (永州市 Yǒngzhōu Shì)
* **Šaojangas** (邵阳市 Shàoyáng Shì)
* **Huaihua** (怀化市 Huáihuà Shì)
* **Loudi** (娄底市 Lóudǐ Shì)
* **Siangsi [[tudzia]] ir [[miao]] autonominė prefektūra** (湘西土家族苗族自治州 Xiāngxī Tǔjiāzú Miáozú Zìzhìzhōu)

Šie administraciniai vienetai savo ruožtu dalijami į 122 apskričių lygmens vienetus: 34 rajonus, 16 apskričių lygmens miestus, 65 apskritis, 7 autonomines apskritis. Pastarieji – į 2587 savivaldybių lygmens vienetus: 1098 miestus, 1158 savivaldybes, 98 etnines savivaldybes, 225 porajonius ir 8 rajonų viešąsias valdybas.

## Geografija
Hunano provincija yra pietiniame Jangdzės upės krante. Provincijos rytinis, pietinis ir vakarinis kraštai kalnuoti (Ulingo (*Wuling*), Siuefengo (*Xuefeng*), Nanlingo, Luosiao (*Luoxiao*) kalnai). Iš viso kalnai užima 80 % visos teritorijos.

Upės Sjandziangas, Dzidziangas, Juandziangas ir Lišuidziangas (*Xiangjiang*, *Zijiang*, *Yuanjiang*, *Lishui*) įteka į Jangdzę ties Dongtingo ežero, nuo kurio ir kilęs provincijos pavadinimas. Dongtingo ežeras yra antras pagal dydį Kinijoje. Kadangi žemė nusausinama žemdirbystės tikslais, vandens telkinys pavirto į kelis mažesnius ežerus.

Klimatas subtropinis. Sausį temperatūra svyruoja tarp 3 ir 8&nbsp;°C, liepą – tarp 27 ir 30&nbsp;°C. Vidutinis metinis kritulių kiekis 1200–1700 mm.

## Demografija, kultūra, turizmas
Hunane gyvena keturiasdešimt viena etninė grupė. 89,79 % sudaro kinai chaniai, 10.21 % – etninės mažumos: tudzia, miao, dongai, jao, hui, bai, džuangai, uigūrai ir kt.

Hunano virtuvė garsėja čili pipirų gausa.

Dziangjongo srities moterys turėjo savo raštą, vadintą „moterų raštu“ (trad.: 女書; supapr.: 女书; pinyin: Nǚshū). Šis raštas buvo fonetinis (600–700 rašmenų, atitinkančių vietinio dialekto skiemenis) ir išsivystė todėl, kad į moteris, besimokančias „vyrų rašto“ – t. y. hieroglifinio kinų rašto – būdavo žiūrima nelabai palankiai. „Moterų raštas“ buvo akylai saugomas nuo vyrų.

Turistų lankoma Mao Dzeduno gimtinė – Šaošano (韶山 Sháoshān) kaimelis.

## Nuorodos
* Žemėlapis
Sičuanas

**Sičuanas** (**Sičuanis**; ) – provincija pietų Kinijoje. Plotas – 485,0 tūkst. km²; 81,4 mln. gyventojų (2009). Sostinė – Čengdu.

## Administracinis suskirstymas
Sičuanas dalijamas į aštuoniolika prefektūrų lygmens miestų (žr. Kinijos administracinis suskirstymas) ir tris autonomines prefektūras:

* **[[Čengdu]]** (成都 Chengdu)
* ** Mianjangas** (绵阳 Mianyang)
* **Dejangas** (德阳 Deyang)
* **[[Ibinas]]** (宜宾 Yibin)
* **Pandžihua** (攀枝花 Panzhihua)
* **[[Lešanas]]** (乐山 Leshan)
* **Nančongas** (南充 Nanchong)
* **[[Dzigongas]]** (自贡 Zigong)
* **Ludžou** (泸州 Luzhou)
* **Neidziangas** (内江 Neijiang)
* **Guangjuanas** (广元 Guangyuan)
* **Suiningas** (遂宁 Suining)
* **Dzijangas** (资阳 Ziyang)
* **Guang-anas** (广安 Guang’an)
* **Ja-anas** (雅安 Ya’an)
* **Meišanas** (眉山 Meishan)
* **Dadžou** (达州 Dazhou)
* **Badžongas** (巴中 Bazhong)
* **[[Aba tibetiečių ir čiangų autonominė prefektūra]]** (阿坝藏族羌族自治州 Aba zangzu qiangzu zizhizhou)
* **[[Gandzi tibetiečių autonominė prefektūra]]** (甘孜藏族自治州 Ganzi zangzu zizhizhou)
* **[[Liangšano autonominė prefektūra]]** (凉山彝族自治州 Liangshan yizu zizhizhou)

## Geografija
Sičuaną sudaro dvi labai skirtingos geografinės zonos. Rytinę ir tankiausiai gyvenamą pusę užima Sičuano įduba, kurią šiaurėje supa Činlingo () kalnai, o pietuose – Jangdzės upė. Ją drėkina Jangdzės intakai Mindzianas ir Dzialingas. Ši dalis dalinama į prefektūros lygmens miestus. Sičuane dažni rūkai. Keletas miestų labai užteršti, tad saulėtų dienų juose nedaug.

Vakarinę provincijos pusę užima Tibeto plynaukštė. Ji kyla į daugiau nei 4000 km aukštį. Čia yra keli Istorinio Tibeto regionai. Šiaurės vakaruose (Ngavos prefektūra, Mindzingo ir Dadu aukštupiai) yra Amdas. Vakaruose (Gardzės prefektūros ryčiausia dalis) yra Gjalrongas, o už jo toliau yra Khamas. Pastarajį drėkina Jalongo upė. 

Piečiausiame Sičuano kampe (Liangšano prefektūra) prasideda Junano-Guidžou kalnynas. Čia vyrauja nuosu etninė grupė su savita kultūra.

## Demografija, kultūra, turizmas
Didžiausia etninė grupė – chaniai, vakaruose gyvena nemažai tibetiečių, i, čiangų, nasi.

Į UNESCO Pasaulio paveldo sąrašą įtraukta keletas Sičuanyje esančių gausiai turistų lankomų objektų, tarp jų – Dziudžaigou nacionalinis parkas, Emeišanas, Didysis Lešano Buda, Sičuano pandų rezervatai.

Sičuano opera garsėja „bian lian“ – „veidų keitimo“ menu. Jo meistrai sugeba per akimirksnį pakeisti ant veido dėvimą kaukę.

Apie Sičuano virtuvę skaitykite str. Sičuano virtuvė.

## Nuorodos
* Žemėlapis
Algimantas Jakučionis

**Algimantas Jakučionis** (g. 1940 m. rugsėjo 7 d.) – inžinierius kelininkas, Šiaulių miesto ūkio ir visuomenės veikėjas.

## Biografija
Gimė 1940 09 07. 1941 06 14 su motina buvo ištremtas į Kalnų Altajų. Tėvas žuvo Rešiotų lageryje 1942 02. Žuvus tremtyje ir motinai, 1947m. kartu su našlaičiais parvežtas į Lietuvą.
1964 m. baigė Kauno politechnikos institutą. Dirbo Pasvalio KSER 27, Šiaulių m. kelių statybos-remonto valdyboje(nuo meistro iki viršininko). Kelių projektavimo instituto „Kelprojektas“ Šiaulių skyriaus viršininkas(1984-2010). Daugelio Lietuvos automobilinių kelių projektų autorius.Sudarė ir išleido knygą "UAB Kelprojekto Šiaulių skyriui-50m".

1988–1991 m. Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdžio dalyvis. 1990–1995 m. Šiaulių savivaldybės tarybos deputatas.Lietuvos politinių kalinių ir tremtinių sąjungos narys.
Algimantas Černiauskas (1949)

**Algimantas Černiauskas** (g. 1949 m. rugsėjo 23 d. Marijampolėje) – Lietuvos architektas, Šiaulių miesto politinis ir visuomenės veikėjas.

## Biografija
1967–1970 m. studijavo Kauno politechnikos institute, 1973 m. baigė Vilniaus inžinerinį statybos institutą.

1973–1990 m. dirbo Miestų statybos projektavimo instituto Šiaulių skyriaus architektas, 1985–1990 m. vyr. architektas. 1990–1994 m. Šiaulių miesto vyriausiasis architektas, Architektūros ir urbanistikos skyriaus vedėjas. 1992–1994 m. Šiaulių miesto valdybos narys. Nuo 1996 m. Vilniaus Gedimino technikos universiteto dėstytojas. 1996–2004 m. savivaldybės įmonės „Šiaulių planas“ direktoriaus pavaduotojas, vyr. architektas. Nuo 2004 m. studijos „A&U“ savininkas ir vadovas.

## Visuomeninė veikla
1980–1990 m. LKP narys. 1990–1992 m. Šiaulių savivaldybės tarybos deputatas. Lietuvos architektų sąjungos narys, 1980–1989 m. Lietuvos architektų sąjungos Šiaulių skyriaus pirmininkas.

## Darbai
* 1975 m. Radviliškio detalusis planas
* 1978 m. profilaktoriumas Plungėje
* 1976 m. Skuodo detalusis planas
* 1974–1985 m. Šiaulių gyvenamųjų rajonų (Dainai, Turgaus, Ežero) detalusis planas
* 1986 m. Saulės laikrodžio aikštė Šiauliuose (su kitais architektais)
* 1994 m. bendrovės „Lietuvos draudimas“ pastato Šiauliuose projektas
* 1997–2000 m. Šiaulių centrinės dalies specialusis planas
* 1998 m. Telšių apskrities administracijos pastatas
* 2000 m. parduotuvė „Iris“ (Šiauliai)
* 2001 m. parduotuvė „Iki“ (Telšiai)
* 2002 m. Telšių centrinė turgavietė

## Šaltiniai
Guangsi

**Guangsi džuangų autonominis regionas** (; ) – džuangų etninės grupės autonominis regionas pietų Kinijoje. Plotas – 237,8 tūkst. km². Sostinė – Naningas.

## Administracinis suskirstymas
Guangsi regionas padalintas į 14 prefektūrų lygmens miestų:

* **Baisė** (百色市 Baise shi)
* **[[Beihajus]]** (北海市 Beihai shi)
* **Čongdzuo** (崇左市 Chongzuo shi)
* **Fangčeng-gangas** (防城港市 Fangchenggang shi)
* **Guigangas** (贵港市 Guigang shi)
* **[[Guilinas]]** (桂林市 Guilin shi)
* **Heči** (河池市 Hechi shi)
* **Hedžou** (贺州市 Hezhou shi)
* **Laibinas** (来宾市 Laibin shi)
* **Liudžou** (柳州市 Liuzhou shi)
* **[[Naningas]]** (南宁市 Nanning shi)
* **Čindžou** (钦州市 Qinzhou shi)
* **Udžou** (梧州市 Wuzhou shi)
* **Julinas** (玉林市 Yulin shi)

## Geografija
Guangsi ribojasi su Junnanu, Guidžou, Hunanu, Guangdongu, Vietnamu, Tonkino įlanka.

Guangsi – kalnuotas regionas: čia kyla Nanlingo, Juečengo (*Yuecheng*), Haijango (*Haiyang*), Dajao (*Dayao*), Damingo, Dujao (*Duyao*), Fenikso (*Fenghuang*), Junkai (*Yunkai*) kalnai. Aukščiausias taškas – Mao-er viršukalnė (2141 m).

Klimatas subtropinis. Vidutinė metinė temperatūra 17-23&nbsp;°C, krituliai 1250–1750 mm.

## Demografija ir turizmas
Guangsi yra džuangų tautos autonominis regionas, taip pat čia gyvena dongų. Šiaurinėje regiono dalyje yra stačiausios pasaulyje Longmeno ryžių terasos.

Vienas garsiausių Kinijos kraštovaizdžio taškų yra aplink Guiliną ir Jangšuo (*Yangshuo*) miestelį, kur kyla karstinių kalvų viršūnės.

## Išnašos

## Nuorodos
* Puslapis keliautojams (angliškai)
* Žemėlapis
Pietų Čungčongo provincija

**Pietų Čungčongo provincija, Čunčong Namdo** (hangul 충청 남도 = *Ch’ungch'ŏng-namdo*) – provincija vakarinėje Pietų Korėjos dalyje. Šiaurėja ribojasi su Kiongi, pietuose – su Šiaurės Jolos, rytuose – su Šiaurės Čungčongo provincija. Vakaruose remiasi į Geltonąją jūrą. Administracinis centras – Hongsiongas.

## Administracinis skirstymas
Pietų Čungčongas padalintas į 8 miestus (*si*, 시), 7 apskritis (*gun*, 군).

### Miestai

### Apskritys

## Šaltiniai
Vidinė Mongolija

**Vidinė Mongolija** (mongol.*= Öbür Monggol*; ) – mongolų autonominis regionas šiaurės ir rytų Kinijoje. Plotas – 1,199 mln. km². Sostinė – Hohotas.

Vidinė Mongolija taip vadinama, kad būtų atskirta nuo Mongolijos valstybės. Kinija Mongolijos valstybę ir Tuvą vadina Išorine Mongolija. Patys mongolai regioną vadina Pietine Mongolija.

## Administracinis suskirstymas
Vidinė Mongolija padalyta į 12 prefektūrų lygmens administracinių vienetų:

* *[[Hohotas|Hohoto]] miestas* (kiniškai – Huhehaote: 呼和浩特市 Hūhéhàotè shì)
* *[[Baotou]] miestas* (包头市 Bāotóu shì)
* *[[Uhajus|Uhajaus]] miestas* (乌海市 Wūhǎi shì)
* *Čifengo miestas* (赤峰市 Chìfēng shì)
* *Tongliao miestas* (通辽市 Tōngliáo shì)
* *Ordoso miestas* (E-erduosi: 鄂尔多斯市 È'ěrduōsī shì)
* *Hulunbuiro miestas* (Hulunbei-eras: 呼伦贝尔市 Hūlúnbèi'ěr shì)
* *Bajan Nuro miestas* (Bajannao-eras: 巴彦淖尔市 Bāyànnào'ěr shì)
* *Ulančabo miestas* (Ulančabu: 乌兰察布市 Wūlánchábù shì)
* *Silin Golo aimakas* (Silinguole: 锡林郭勒盟 Xīlínguōlè méng)
* *Alšos aimakas* (Alašanas: 阿拉善盟 Ālāshàn méng)
* *Hingano aimakas* (Sing-anas: 兴安盟 Xīng'ān méng)

## Geografija

Vidinės Mongolijos pietinę dalį užima Ordoso plynaukštė (Hvanghės vidurupio vingyje) ir Inšano kalnai (aukštis iki 2400 m), šiaurės rytuose iškilę Didžiojo Chingano kalnai.

Klimatas žemyninis, subtropinis bei vidutinių platumų. Būdingos pusdykumės ir dykumos (Gobis, Alašanas), stepės, kalnuose – miškai.

## Demografija ir kultūra
Daugiausia Vidinėje Mongolijoje gyvena kinų chanių. Antra pagal dydį etninė grupė – mongolai (17 %). „Mongolais“ Kinijoje vadina ir tokias grupes kaip buriatai, oiratai. Dar gyvena daūrų, evenkų, oročinų, hujų, mandžiūrų, korėjiečių.

Pagal įstatymą Vidinėje Mongolijoje visi ženklai gatvėse, komercinės įstaigos bei valstybiniai dokumentai turi būti parašyti dviem kalbomis – oficialiąja kinų ir mongolų. Yra trys mongoliški TV kanalai. Nemažai mongolų, ypač jaunesnių, laisvai šneka kiniškai, miestų teritorijose mongolų kalba buityje vartojama vis rečiau. Tačiau kaimo vietovėse kalba išlieka. Vidinės Mongolijos mongolai išlaikė senąjį mongolišką raštą (Mongolijos valstybėje vartojama kirilica).

Svarbus mongolų kultūros elementas – stepės. Jos vaizduojamos mene, pabrėžiamos klajokliškos mongolų tradicijos.

Virtuvei būdingi pieno produktai, aviena. Didelėje Kinijos dalyje žinomi *Mengniu* ir *Yili* mongoliški pieno produktai.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Žemėlapis
Ningsia

**Ningsia hujų autonominis regionas** () – hui etninės grupės autonominis regionas vidurio Kinijoje. Plotas – 66 tūkst. km². Sostinė – Inčuanas.

## Administracinis suskirstymas
Ningsia regionas padalintas į penkis prefektūrų lygmens miestus:

* **[[Inčuanas]]** (银川 Yinchuan)
* **Šidzuišanas** (石嘴山 Shízuǐshān)
* **Džongvei** (中卫 Zhongwei)
* **Udžongas** (吴忠 Wuzhong)
* **Gujuanas** (固原 Guyuan)

## Geografija ir klimatas
Ningsia ribojasi su Šaansi, Gansu ir Vidine Mongolija. Per regioną teka Geltonoji upė.

Ningsia – gan sausas dykumingas regionas. Kad galėtų auginti regione plačiai paplitusį dygliuotąjį ožerškį, Ningsia gyventojai privalo kliautis irigacija.

Klimatas kontinentinis. Liepą vidutinė temperatūra 17–24&nbsp;°C, sausį nuo -7 iki -10&nbsp;°C. Temperatūra gali pakilti iki 39&nbsp;°C karščio vasarą, nukristi iki -30&nbsp;°C šalčio žiemą. Vidutinis metinis kritulių kiekis 190–700 mm.

## Demografija ir kultūra
Ningsia – musulmoniškos hui etninės grupės regionas.

Turistų lankomos šios vietos:
* Vakarų Sia valstybės laikų kapavietės šalia Inčuano.
* Helano kalnynas.
* 108 stūpos prie Čingtongsia (*Qingtongxia*).
* Baisikou pagodos-dvynės.
* Dykumų tyrimų punktas Šapatou (*Shapatou*) regione.

## Nuorodos
* Žemėlapis
Šiaurės Džolos provincija

**Šiaurės Džolos provincija, Džolapukto** () – provincija Pietų Korėjos pietvakariuose. Šiaurėje ribojasi su Pietų Čungčongu, pietuose – su Pietų Džola, rytuose – su Šiaurės ir Pietų Kiongsangu. Vakaruose remiasi į Geltonąją jūrą. Administracinis centras – Džondžu.

Provincija įkurta 1896 m. iš šiaurinės senosios Čolos provincijos dalies. Sostine tapo visos ankstesnės provincijos sostine buvęs Džondžu. Vakarinėje dalyje vyrauja kalnai, rytinėje žemumos, teka Somdžino, Mankjongo, Tondžino, Kemo upės.

## Administracinis skirstymas
Šiaurės Džolos provincija padalinta į 6 miestus (*si*, 시) ir 8 provincijas (*gun*, 군).

### Miestai

### Apskritys

## Šaltiniai
Tibeto autonominis regionas

**Tibeto autonominis regionas** (, ) – provincijos lygio Kinijos autonominis regionas, didele dalimi sutampantis su istoriniu Tibeto regionu. Išsidėstęs šalies pietvakariuose, Tibeto kalnyne, vidutiniame 4000 m aukštyje.

## Istorija

Tibeto autonominis regionas nevisiškai sutampa su istoriniu Tibeto regionu, kadangi į jį neįtraukta Amdo apskritis ir kai kurios kitos istorinės tibetiečių žemės, atsidūrusios kitų regionų administracijoje. Dabartinė provincija apima istorinius Tibeto regionus U-cangą (įskaitant Ngarį), Čangtangą ir vakarinį Khamą.

Precedentas šiam administraciniam vienetui susiformavo XVIII a., kuomet Čing dinastijos Kinija, užvaldžiusi Tibetą, padalino jį į „vidinį“ ir „išorinį“. „Vidinis Tibetas“ buvo padalintas tarp Qinghai ir Sičuano provincijų, o „Išorinis Tibetas“ buvo administruojamas kaip Tibeto provincija, ir jos teritorijos beveik atitiko dabartinio autonominio regiono ribas.

XX a. pradžioje, Tibetui įgijus *de facto* savivaldą, dalai lama kontroliavo tik Tibeto provincijos teritoriją, kaip nepripažinta valstybė. Tibeto autonominis regionas sudarytas naujai 1959 m., Kinijai prijungus Tibetą.

## Valdymas

Nors Tibeto autonominis regionas vadinamas „autonominiu“, realios autonomijos turi tik kai kuriais kalbos, švietimo ir kultūros klausimais, o kitais aspektais valdomas kaip ir kitos Kinijos provincijos. Pavyzdžiui, ligoninės Tibete praktikuoja tradicinę tibetietišką mediciną, o vaikai mokyklų pirmosiose klasėse mokosi ne tik bendrinės kinų, bet ir tibetiečių kalbos (aukštesnėse klasėse ir Tibete esančiuose universitetuose pereinama prie išvien kinų kalbos).

Regiono gubernatoriumi skiriamas tibetietis, tačiau realią valdžią turi regioninio Komunistų partijos padalinio sekretorius, kuriuo paprastai skiriamas hanis.

## Administracinis skirstymas
Tibeto AR skirstomas į 6 prefektūrinio lygio miestus ir 1 prefektūrą (šios į 74 apskritis).

### Prefektūros lygio miestai
* Lasa (centras – Lasa)
* Šigadzė (centras – Šigadzė)
* Čamdo (centras – Čamdo)
* Loka/Šenangas (centras – Dzetangas)
* Njingči (centras – Baji)
* Nagču (centras – Nagču)

### Prefektūros
* Ngari prefektūra (centras – Šičuanhė)

## Demografija
Tibeto autonominis regionas – rečiausiai gyvenama Kinijos provincija. 2000 m. duomenimis 92,8 % gyventojų – tibetiečiai, 6,1 % – kinai, taip pat negausios vietinių tautelių monpų, lobų grupės. Dauguma gyventojų išpažįsta budizmą (lamaizmą) ir šamanistinius tikėjimus (bon).

Nors tradiciškai didelė dalis Tibeto gyventojų buvo klajokliai-piemenys, pastaraisiais metais centrinė valdžia siekia įkurdinti žmones gyvenvietėse. Urbanizacija paskutiniais dešimtmečiais sparčiai auga ir yra pasiekusi beveik 30%.

## Ekonomika

Tibete yra gan daug dirbamos žemės, tačiau jos naudojimą riboja aukštis ir klimatas. Auginami miežiai, rugiai, soros, grikiai, kviečiai. Iš gyvūnų laikomi jakai, ožkos, avys. Kalnuose vykdoma kalnakasyba, energijos išgavimui naudojama hidroenergija. Tolimesniam ekonomikos vystymui trukdo krašto atokumas ir infrastruktūros stoka, tačiau pastaraisiais metais tai keičiasi, Kinijai daug investuojant į geležinkelių ir kelių tiesimą, oro uostų statybą.

## Šaltiniai
Būrys (karyba)

**Būrys** – karinis vienetas, dažniausiai iš 25–60 karių. Paprastai susideda iš 3-4 skyrių. 2-8 būriai sudaro kuopą. Būrys – mažiausias karinis vienetas, vadovaujamas karininko, paprastai leitenanto.

## Būriai artilerijoje

### Pabūklų būrys
**Pabūklų būrys**, *ugnies būrys* (; ) – artilerijos ugnies vienetas, susidedantis iš 2–4 pabūklų skyrių. Pabūklų būrys naikina taikinius ir atlieka kitus ugnies uždavinius veikdamas kaip baterijos dalis ar savarankiškai.

### Minosvaidžių būrys
**Minosvaidžių būrys** (; ) – minosvaidžių ugnies vienetas. Paprastai priklauso minosvaidžių baterijai arba sunkiųjų ginklų kuopai. Minosvaidžių baterijos būriai ugnies uždavinius atlieka kartu šaudydami kaip baterija, arba savarankiškai, kai kiekvienas būrys šaudo į savo taikinį. Sunkiųjų ginklų kuopos minosvaidžių būrys veikia savarankiškai, visais arba pavieniais minosvaidžiais.

### Valdymo būrys
**Valdymo būrys** (; ) – artilerijos valdymo padalinys, susidedantis iš žvalgybos, aprūpinimo ir ryšių skyrių.
Batalionas

**Batalionas** – karinis vienetas, paprastai sudarytas iš 300-1200 karių, kuriam vadovauja pulkininkas leitenantas. Susideda iš 2–8 kuopų arba baterijų. Keli batalionai sudaro pulką. Dažniausiai batalionas būna mažiausias karinis dalinys, galintis vykdyti atskiras operacijas, be to, mažiausias dalinys, turintis savo štabą.

Batalionai būna: pėstininkų (mechanizuotasis, motorizuotųjų pėstininkų, motorizuotųjų šaulių, šaulių, pėstininkų aeromobilusis), tankų, parašiutų desantinis, desantinis šturmo, jūrų pėstininkų, žvalgybos (žvalgybos aeromobilusis), armijos aviacijos, inžinerinis, ryšių, elektroninės kovos, automobilių, logistikos, medicinos ir kt.

Lietuvos kariuomenėje motorizuotųjų pėstininkų batalioną sudaro vadovybė, 3 motorizuotųjų pėstininkų kuopos, sunkiosios ginkluotės kuopa, aprūpinimo ir aptarnavimo padaliniai.

Pradžioje batalionas reiškė kovos rikiuotę. XVII a. ši rikiuotė buvo suskaidyta į sudedamąsias dalis, kurios buvo pavadintos batalionais.

## Išnašos
Laktozė

**Laktozė** (kitaip „pieno cukrus“) – disacharidas, sudarytas iš gliukozės ir galaktozės, randama piene (apie 2~8 proc.). Gaunama iš rūgščių išrūgų, sūrių gamybos produkto, arba iš išrūgų ar pieno filtracijos kietųjų nuosėdų. Laktozė ( arba *lactis*) reiškia pieną, o *-ozė* galūnė reiškia cukrų. Jos formulė C12H22O11.

## Istorija

Laktozę piene atrado Fabrizio Bartoletti apie 1619 m., ją, kaip cukrų, atpažino Carl Wilhelm Scheele 1780 m.

## Struktūra ir reakcijos

Laktozė yra disacharidas, išvestas per galaktozės ir gliukozės kondensacijos reakciją, kurios metu susiformuoja β-1→4 glikozidinis ryšys.

Laktozės monohidrato kristalai turi tomahauko formą, kurią galima pamatyti per šviesinį mikroskopą.

## Laktozės gamyba

Pieno išrūgos arba išrūgų ar pieno filtracijos nuosėdos yra koncentruojamos iki 60-65 % kietųjų medžiagų ir kristalizacijos rezervuaruose lėtai šaldomos nuo 50-60 °C iki 15-20 °C. Per 48 valandas susidaro dideli laktozės kristalai. Kristalai atskiriami, nuplaunami skysčių likučiai ir po to išdžiovinami. Vidutinis išdžiovintų kristalų dydis būna apie 200-250µ. Galutiniam produktui paruošti laktozės kristalai gali būti papildomai malami į smulkesnes frakcijas.

## Laktozės netoleravimas

Dalis žmonių netoleruoja pieno, nes jų organizme trūksta laktozę skaidančio fermento. Šio fermento trūkumas gali būti įgimtas arba atsirasti po įvairių žarnyno susirgimų. Taip pat dėl senatvės apie 75% pasaulio žmonių praranda galimybę gaminti laktozę skaidantį fermentą.

Lietuvoje laktozės netoleruoja apie 30 % gyventojų.

## Šaltiniai
Polisacharidai

**Polisacharidai** – polimerai, susidarę iš daug monosacharidų molekulių. Polisacharidų molekulių dydis būna nuo kelių dešimčių iki milijonų monosacharidų liekanų.
Polisacharidai netirpsta vandenyje ir nėra saldūs. Krakmolo ir kitų polisacharidų, kurie kaupiami kaip atsarginės medžiagos, molekulės geba susilankstyti ir tapti ypač kompaktiškos.
Gamtoje ypač paplitę keturi polisacharidai, sudaryti iš gliukozės: krakmolas, glikogenas, celiuliozė ir chitinas. Jie nesaldūs, jų gausu grūduose ir daržovėse.
Jovaiša

;Jovaiša
* Eugenijus Jovaiša (g. 1950 m.), archeologas, VPU profesorius;
* Eugenijus Kazimieras Jovaiša (g. 1940 m.), dailininkas odininkas;
* Kazimieras Jovaiša (1890−1984), pedagogas, chorvedys;
* Leonas Jovaiša (1921−2017), edukologas, VU profesorius (Eugenijaus Jovaišos tėvas);
* Liudas Jovaiša (g. 1973 m.), istorikas, VU docentas;
* Marius Jovaiša (g. 1973 m.), verslininkas, fotografas (Leono Jovaišos sūnus);
* Sergejus Jovaiša (g. 1954 m.), krepšininkas;
* Vytautas Jovaiša (g. 1931 m.), pedagogas, chorvedys.
;Jovaišaitė
* Jadvyga Jovaišaitė, baleto artistė.

Pavardė, žinoma įvairiomis formomis: *[[Jovaišas]], Jãvaiša, Jãvaišas, Javai̇̃šis, Javoiša, Javoišas, Jèvaiša, Jė́vaiša, Jevai̇̃šis, Jievai̇̃šis, Jóvaiša, Jovai̇̃šis*. Tai archajiškas dviskiemenis asmenvardis: šaknis *jo-* sietina su ,  (pirminė reikšmė – „eiti“, plg. , het. *ii̯a* „eiti, vaikščioti“), šaknis *vaiš-* siejama su , toliau – su *viẽšės, viešė́ti*.

## Šaltiniai
Pietų Džolos provincija

**Pietų Džolos provincija, Džolanamdo** () – provincija Pietų Korėjos pietvakariuose. Šiaurėje ribojasi su Šiaurės Džola, rytuose – su Pietų Kiongsangu. Rytuose ir pietuose skalauja Geltonoji jūra. Joje provincijai priklauso ~2000 salų, iškurių 3/4 negyvenamos. Administracinis centras – Namako gyvenvietė Muano apskrityje.

## Administracinis skirstymas
Pietų Džola padalinta į 5 miestus (*si*, 시) ir 17 apskričių (gun, *군*).

### Miestai

### Apskritys

## Šaltiniai
Girdzijauskas

**Girdzijauskas** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Girdzijauskienė (ištekėjusi moteris) ir Girdzijauskaitė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

*Arvydas Girdzijauskas – pedagogas, dirigentas;
* Juozapas Girdzijauskas (g. 1935) – Lietuvos literatūros tyrinėtojas, habilituotas humanitarinių mokslų daktaras;
*Stasys Girdzijauskas – inžinierius, ekonomistas, pedagogas;
*Vytautas Girdzijauskas (1904) – medikas;
*Vytautas Girdzijauskas (1930) – rašytojas prozininkas.
Gylys (reikšmės)

* Adolfas Gylys – teisininkas, VAGK pirmininkas
* Antanas Gylys – gydytojas psichiatras
* Jonas Gylys – inžinierius energetikas
* Leonas Gylys – vargonininkas, pedagogas, chorvedys
* Mykolas Gylys (1863) – knygnešys
* Mykolas Gylys (1895) – kunigas, spaudos bei politinis veikėjas
* Povilas Gylys (1947) – choro dirigentas, pedagogas
* Povilas Gylys (1948) – ekonomistas, buvęs užsienio reikalų ministras
* Vytautas Gylys – pedagogas
* Vytautas Jonas Gylys – diplomatas, teisininkas
Jakubėnas

**Jakubėnas** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Jakubėnienė (ištekėjusi moteris) ir Jakubėnaitė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

*Alfonsas Jakubėnas – teisininkas, politikas;
*Kazys Jakubėnas – teisininkas, pasipriešinimo dalyvis;
*Petras Jakubėnas – inžinierius, karinis veikėjas;
*Povilas Jakubėnas – knygnešys, teologas;
*Vladas Jakubėnas – kompozitorius, muzikos kritikas.
Kairys

;Kairys
* Algirdas Stanislovas Kairys – karininkas;
* Andrius Kairys – pedagogas, chorvedys;
* Antanas Kairys – zootechnikas, politikas;
* Arūnas Kairys – inžinierius mechanikas, išradėjas;
* Donaldas Kairys – krepšinio treneris;
* Jonas Kairys – gydytojas, politikas;
* Juozapas Kairys – kompozitorius, dirigentas;
* Juozas Kairys – pedagogas, dirigentas;
* Jurgis Kairys – lakūnas, konstruktorius;
* Evaldas Kairys – krepšininkas;
* Klemensas Kairys – kunigas, poetas;
* Ksaveras Kairys – ekonomistas, visuomenės veikėjas;
* Simonas Kairys – politikas;
* Steponas Kairys – inžinierius, politikas, signataras.
;Kairienė
* Albina Norkutė-Kairienė – partizanė-ryšininkė, politinė tremtinė;
* Aloiza Paškievič-Kairienė – baltarusių poetė, visuomenės veikėja;
* Lavija Šurnaitė-Kairienė – TV laidų vedėja;
* Natalija Nagač-Kairienė – baleto artistė, pedagogė;
* Ona Leonaitė-Kairienė – advokatė, redaktorė;
* Rasa Kairienė – diplomatė, ambasadorė.

## Etimologija
Viena dažniausių lietuviškų pavardžių. Paplitusi daugiausia Žemaitijoje, Panevėžio, Biržų, Tauragės apylinkėse, Kaune, Klaipėdoje. Kilusi nuo žodžio *kairỹs* „kas viską dirba kaire ranka, kairiarankis“.

## Šaltiniai
Šiaurės Kiongsango provincija

**Šiaurės Kiongsango provincija, Kiongsang Pukto** () – provincija Pietų Korėjos rytuose. Šiaurėje ribojasi su Kangvono, vakaruose – su Šiaurės Džolos, pietuose – su Pietų Kiongsango provincijomis. Rytuose skalauja Japonijos jūra. Provincija kalnuota (Tebeko, Sobeko kalnai). Administracinis centras – Tegu.

## Administracinis skirstymas
Šiaurės Kiongsango provincija padalinta į 10 miestų (*si*, 시) ir 13 apskričių (*gun*, 군).

### Miestai

### Apskritys

## Šaltiniai
Valensija (krepšinio klubas)

**Valensijos „Basket“** – Ispanijos krepšinio klubas, žaidžiantis ACB lygoje bei „Eurolygoje“.

Pagal remėjus komanda vadinta „Valencia-Hoja del Lunes“ (1986–1987 m.), „Pamesa Valencia“ (1987–2009 m.), „Power Electronics Valencia“ (2009–2011 m.).

## Istorija

1986 m. įkurta Valensijos krepšinio komanda kaip Valensijos futbolo klubo padalinys. 1988 m. komanda iš antrojo Ispanijos krepšinio diviziono pakilo į ACB lygą. 1995 m. „Valensija“ vėl buvo iškritusi į antrąjį divizioną, bet kitais metais grįžo į ACB.

1998 m. komanda iškovojo pirmąjį trofėjų – Karaliaus taurę. Netrukus „Valensija“ tapo reguliaria Ispanijos lygos atkrintamųjų varžybų dalyve. 2002–2003 m. komanda iškovojo pirmąjį tarptautinį trofėjų – ULEB taurę. Šis laimėjimas suteikė kelialapį į kitų metų „Eurolygą“, kurioje tuometinei „Pamesai“ pritrūko vos vienos pergalės iki finalo ketverto.

Vėliau Valensijos krepšinio klubas dar kelis kartus laimėjo Europos taurę arba žaidė finale, o 2017 m. vedama Pedro Martineso pirmą kartą istorijoje laimėjo Ispanijos lygą. Tuo tarpu „Eurolygoje“ komanda į aukštesnius apdovanojimus nepretendavo. 2021 m. iškrito į Europos taurę, bet po sezono sugrįžo į „Eurolygą“ (su kvietimu).

## Sudėtis

## Pasiekimai

* Ispanijos krepšinio taurė: 1998 m.
* FIBA Europos taurė: 2003, 2010, 2014, 2019 m., antra vieta – 2012, 2017 m.
* Ispanijos supertaurė: 2017, 2025 m.
* ACB lyga: 2017 m.

## Lietuviai
; Žaidėjai
* Robertas Javtokas (2010–2011 m.)
* Mindaugas Timinskas (2005–2008 m.)

## Treneriai


*  Tonis Fereras (1986–1987, 1989 m.)
*  Antonis Sera (1987–1989 m.)
*  Chosė Antonijas Figeroa (1989–1991 m.)
*  Fernandas Chimenesas (1991 m.)
*  Manu Morenas (1992–1995 m.)
*  Herbas Braunas (1995 m.)
*  Mihailas Vukovičius (1995–2000 m.)
*  Luisas Kasimiras (2000–2002 m.)
*  Pakas Olmosas (2002–2004, 2011–2012 m.)
*  Pablas Lasas (2004–2005 m.)
*  Čeču Muleras (2005, 2006 m.)
*  Rikardas Kasasas (2005–2006 m.)
*  Fotijas Kacikaris (2006–2008 m.)
*  Nevenas Spahija (2008–2010 m.)
*  Manolas Huseinas (2010 m.)
*  Svetislavas Pešičius (2010–2011 m.)
*  Velimiras Perasovičius (2012–2015 m.)
*  Karlesas Duranas (2015 m.)
*  Pedras Martinesas (2015–2017, 2024– m.)
*  Čusas Vidoreta (2017–2018 m.)
*  Chaumė Ponsarnau (2018–2021 m.)
*  Žoanas Penjaroja (2021–2022 m.)
*  Aleksas Mumbru (2022–2024 m.)


## Šaltiniai
Narbutas

* Adolfas Narbutas (1913–1984) – pedagogas, chorvedys;
* Edmundas Narbutas – lietuvių kilmės JAV architektas;
* Kazimieras Narbutas (1738–1807) – filosofas;
* Motiejus Narbutas (1934–2005) – menininkas, skulptorius;
* Sigitas Narbutas (g. 1959 m.) – istorikas, bibliografas, vertėjas;
* Simonas Narbutas (g. 1942 m.) – energetikas, pedagogas;
* Teodoras Narbutas (1784–1864) – istorikas, tautosakos tyrinėtojas;
* Vytautas Narbutas (1930–1994) – pedagogas, dainininkas, chorvedys;
* Vytautas Narbutas (1930–2025) – geologas, prozininkas.

***Narbutaitė***
* Nelė Gricienė-Narbutaitė (1937–2023) – choro dirigentė ir pedagogė;
* Onutė Narbutaitė (g. 1956 m.) – kompozitorė, Lietuvos kompozitorių sąjungos narė.

***Narbutienė***
* Angelė Narbutienė (g. 1956 m.) – Lietuvos ir Panevėžio rajono politinė bei visuomenės veikėja;
* Ona Narbutienė (1930–2007) – Lietuvos muzikologė, renginių vedėja.

Taip pat:
* Narbutai (reikšmės)

Pavardė paplitusi visoje Lietuvoje. Archajinės dviskiemenės darybos: sandas *nar-* siejamas su žodžiais *norė́ti, nóras* (kitur interpretuojama sąsaja nuo *narsus, nartus*), o sandas *but-* – su *būti, būtis, butas*.

## Šaltiniai
Jorko Kyšulio pusiasalis

**Jorko Kyšulio pusiasalis** arba ***Keip Jorko pusiasalis*** () – pusiasalis šiaurės rytų Australijoje, šiauriniame Kvynslende, įsiterpęs tarp Karpentarijos įlankos (vakaruose) ir Koralų jūros (rytuose). Šiaurėje užsibaigia Jorko kyšuliu – šiauriausiu Australijos žemyno tašku (jį taip pavadino Džeimsas Kukas 1770 metais, Jorko miesto garbei). Toliau į šiaurę plyti Toreso sąsiauris, skiriantis pusiasalį nuo Naujosios Gvinėjos.

Ilgis ~800 km, plotis iki 600 km, plotas ~325 000 km².

## Geografija
Jorko Kyšulio pusiasalio vakaruose plyti lygumos, rytuose – Didžiojo Vandenskyros kalnagūbrio šiaurinė dalis – Geležinis kalnagūbris (aukštis iki 1612 m, Atertono kalnas). Jorko Kyšulio pusiasalio vidurinėje ir pietinėje dalyse – 2 dideli karstiniai rajonai.

Dirva labai nederlinga ir sunkiai dirbama.

Pagrindinės upės: Arčeris, Mičelas, Džilbertas, Normanbis.

Būdingi eukaliptų miškai, rytuose – visžaliai drėgnieji atogrąžų miškai.

## Klimatas
Klimatas pusiasalyje tropinis ir musoninis. Drėgnasis metų laikas trunka nuo lapkričio iki balandžio, sausasis – nuo gegužės iki spalio. Temperatūra aukšta – vidutinė nuo 18 iki 27 °C. Temperatūra neviršija 40 ir nenukrenta žemiau 5 °C. Metinis kritulių kiekis viršija 2000 mm.

## Ekonomika
Pusiasalio vakarinėje dalyje yra boksito telkinys.

Pagrindines pramonės šakos – turizmas, kasyba, žvejyba ir gyvulininkystė.

Didžiausi miestai: Kernsas, Mariba, Atertonas. Pagrindinis uostas – Port Stiuartas.

## Istorija
Jorko Kyšulio pusiasalį 1606 m. pirmasis iš europiečių atrado olandas Vilemas Jansonas. Iki 1770 m. pusiasalis vadintas Karpentarijos Žeme (*Carpentaria Land*).

## Šaltiniai
Pietų Kiongsango provincija

**Pietų Kiongsango provincija, Kiongsang Namdo** () – provincija Pietų Korėjos pietryčiuose. Šiaurėje ribojasi su Šiaurės Kiongsangu, vakaruose – su Šiaurės ir Pietų Džolos provincijomis. Pietuose skalauja Korėjos sąsiauris. Svarbiausia upė – Nakdongas. Provincijos sostinė – Čangvonas.

## Administracinis skirstymas
Pietų Kiongsango provincija padalinta į 8 miesų (*si*, 시) ir 10 apskričių (gun, 군).

### Miestai

### Apskritys

## Šaltiniai
Mockus

;Mockus
* Algimantas Mockus – kino operatorius, režisierius;
* Algirdas Mockus – dviratininkas;
* Alvydas Mockus - politikas;
* Antanas Mockus (1918) – tautosakininkas, pedagogas;
* Antanas Mockus Šivickas – Kolumbijos politikas;
* Arvydas Mockus – politikas;
* Darius Mockus (1965) – verslininkas;
* Izidorius Mockus – Lietuvos rezistentas;
* Jonas Mockus – matematikas, akademikas;
* Kazys Mockus – pedagogas, žurnalistas, vertėjas;
* Mindaugas Mockus – krepšininkas;
* Mykolas Ksaveras Mockus – JAV lietuvių visuomenės veikėjas, pastorius;
* Petras Mockus-Mockevičius – pedagogas, prozininkas, poetas;
* Robertas Mockus – vargonininkas, chorvedys;
* Vytautas Mockus – ekonomistas, politikas.

;Mockienė
* Birutė Mockienė-Petraitytė – chorvedė, pedagogė;

## Etimologija
Pavardė kilusi iš krikšto vardo *Mãtas, Motiẽjus* (plg. ).

## Šaltiniai
Valaitis

;Valaitis
* Antanas Valaitis (1890) – pedagogas, kultūros istorikas
* Antanas Valaitis (1906) – politikas
* Aurimas Valaitis – plaukikas
* Eimantas Valaitis – futbolininkas
* Jonas Valaitis (1888) – pedagogas, politikas
* Jonas Valaitis (1893) – kooperatininkas, visuomenės veikėjas
* Jonas Valaitis (1904) – žurnalistas, redaktorius
* Jonas Valaitis (1922) – medikas, politikas
* Lena Valaitis – Vokietijos lietuvių dainininkė
* Leonardas Valaitis – žurnalistas, satyrikas, poetas
* Teodoras Kazimieras Valaitis – skulptorius, tapytojas

Dažna pavardė (ypač Suvalkijoje ir Vakarų Lietuvoje). Su patronimine priesaga padaryta iš asmenvardžio *Vãlius* (< *Vãlentas, Valenti̇̀nas*).

## Šaltiniai
Bekeris

***[[Becker]]*** – vokiška pavardė.

**Bekeris** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Bekerienė (ištekėjusi moteris) ir Bekerytė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Boleslovas Bekeris – inžinierius mechanikas;
* Borisas Bekeris – vokiečių tenisininkas;
* Fridrichas Bekeris – tautosakos rinkėjas ir vertėjas į vokiečių kalbą;
* Jurekas Bekeris – vokiečių rašytojas;
* Leizeris Bekeris – dailininkas, fotografas;
* Povilas Bekeris – muzikos pedagogas, dirigentas, kompozitorius;
* Stasys Bekeris – pedagogas, chorvedys, vargonininkas.
Vaclovas Tričys

**Vaclovas Tričys** (g. 1945 m. rugsėjo 6 d. Ukmergėje) – chemikas, ekologas, pedagogas, Šiaulių miesto mokslo, politinis ir visuomenės veikėjas, profesorius.

## Biografija

1968 m. baigė Kauno politechnikos institutą (KPI), chemikas technologas, 1977 m. baigė KPI aspirantūrą, 1991 m. docentas, 2003 m. profesorius.

1968–1986 m. dirbo pramonėje. Nuo 1986 m. KPI Šiaulių politechnikos fakulteto Bendrųjų disciplinų katedros vedėjas, Šiaulių universiteto (ŠU) Technologijos fakulteto Mechaninės technologijos katedros vedėjas, Šiaulių universiteto Technologijos fakulteto profesorius (2003), nuo 2002 iki 2008 m. Šiaulių universiteto prorektorius mokslui.

1988–1991 m. Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdžio dalyvis, LPS Šiaulių miesto tarybos narys. 1990-1995 m. Šiaulių savivaldybės tarybos deputatas.

## Mokslinė veikla

Mokslinės veiklos sritys – medžiagų inžinerija, aplinkos inžinerija. Paskelbė per 140 mokslinių ir metodinių publikacijų. Sukūrė 18 išradimų, penkis pramonės pavyzdžius, užregistravo 1 europatentą. Su bendraautoriais parengė mokomųjų knygų: "Metalų elektrocheminis dengimas", "Plastikai ir kompozitai", "Polimerų ir kompozitų mechanika", "Energetinių želdinių augintojo vadovas", monografiją "Mokslinė veikla: šiuolaikinės tendencijos", mokslo studiją "Biokuro išteklių plėtros galimybių tyrimas Šiaurės Lietuvoje". Organizavo respublikines ir tarptautines mokslines konferencijas, simpoziumus, seminarus ir kitus mokslo renginius. Vadovavo ir vykdė Vyriausybės, savivaldybių, įmonių užsakytus aplinkosauginius projektus, ES fondų remtus projektus. 

Lietuvos mokslininkų sąjungos prezidiumo narys, LMS „Salduvės“ skyriaus valdybos pirmininkas.
Rimvydas Tamulaitis

**Rimvydas Tamulaitis** (g. 1963 m. liepos 26 d. Joginiškių km. Šakių raj.) – fizikas, ekologas, pedagogas, Šiaulių miesto ir Šiaulių rajono politinis ir visuomenės veikėjas.

## Biografija

1986 m. baigė Vilniaus universiteto Fizikos fakultetą, fizikos dėstytojas. Nuo 1993 m. Kurtuvėnų regioninio parko direktorius.

Lietuvos žaliųjų judėjimo dalyvis nuo jo įkūrimo, 1988–1991 m. Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdžio dalyvis, LPS Šiaulių miesto tarybos narys. 1995 m. Lietuvos liberalų sąjungos narys, 2003 m. Liberalų ir centro sąjungos narys. 1990–1995 m. Šiaulių savivaldybės tarybos deputatas.

Šiaulių apskrities Turizmo tarybos narys. Lietuvos regioninių parkų asociacijos prezidentas. Zanavykų draugijos narys. Šiaulių miesto Lions klubo narys. Žmona Loreta, vaikai Austėja, Gabija, Skomantas
Alavijiniai

**Alavijiniai** (*Aloeaceae*) – lelijažiedžių (*Liliidae*) poklasio lelijiečių (*Liliales*) eilės augalų šeima. Pagal kitą sistematiką – plėnūninių (*Asphodelaceae*) šeima.

## Gentys
* Alavijas *Aloe*
* *[[Asphodeline]]*
* *[[Asphodelus]]*
* *[[Bulbine]]*
* *[[Bulbinella]]*
* *[[Eremurus]]*
* *[[Gasteria]]*
* *[[Haworthia]]*
* *[[Jodrellia]]*
* Knipofija *Kniphofia*
* *[[Lomatophyllum]]*
* *[[Poellnitzia]]*
* *[[Trachyandra]]*


Image:Babosa1.jpg|*Aloe arborescens*
Image:Aloe_saponaria_3.jpg|*Aloe saponaria*
|*Asphodelus aestivus*
Image:Gasteria_batesiana_1.jpg|*Gasteria batesiana*
Image:Haworthia_coarctata_yc.jpg|*Haworthia coarctata*
Image:(MHNT) Haworthiopis attenuata var. radula.jpg|*Haworthia attenuata*
Alenka Gotar

**Alenka Gotar** (g. Liublianoje) – Slovėnijos dainininkė, sopranas.

1996 m. baigė Bazelio muzikos akademiją, 1999 m. pradėjo studijuoti Zalcburgo Mocarto universitete. 2000 m. gavo baigimo diplomą. Atlieka solo arijas įvairiuose operos teatruose. Taip pat su orkestru gastroliavo daugelyje Europos šalių. Atlieka tiek barokinę, tiek moderniąją muziką. Alenka Gotar taip pat dirba muzikos mokytoja.

2007 m. vasario 4 d. Alenka Gotar laimėjo Slovėnijos nacionalinę Eurovizijos atranką ir atstovavo savo šalį Helsinkyje su daina *Cvet z juga* („Gėlė iš pietų“). Surinkusi 66 taškus, Alenka užėmė 15 vietą.

## Nuorodos

* Oficiali svetainė 
* Daina Cvet z juga

|-
Baso sąsiauris

**Baso sąsiauris** () – sąsiauris Australijos žemyno pietryčiuose, skiriantis Tasmanijos salą nuo likusio žemyno (per Viktorijos valstiją). Sąsiaurio vakaruose prasideda Indijos vandenynas, o rytuose – Didysis vandenynas. Plotis apie 240 km, ilgis apie 490 km. Plačiausia vieta 350 km yra tarp šiaurės rytų Tasmanijoje esančio *Cape Portland* ir Viktorijos valstijos pietryčiuose esančio *Point Hicks*. Gylis 50–70 m, vidutinis gylis 60 m.

Pirmasis sąsiaurį perplaukė Metju Flindersas 1798 m. ir pavadino jį savo laivo gydytojo ir Australijos žemyno tyrinėtojo Džordžo Baso (*George Bass*) garbei.

Per paskutiniojo ledynmečio epochą sąsiauris buvo išsausėjęs, vadinamuoju sausumos tiltu tuomet į Tasmaniją atsikėlė Australijos aborigenai. Prieš 8000 tūkstančius metų pakilus jūros lygiui ir atsiradus sąsiauriui, Tasmanijos aborigenai liko izoliuoti nuo likusių gentainių žemyne. Dar Fliderso saloje aborigenai gyveno prieš 4000 tūkstančius metų.

Sąsiauryje daug salų. Dėl dugno nelygumų sąsiauryje skendo laivai, todėl 1848 m. sąsiaurio saloje pastatytas švyturys. Tai užtikrino pakankamai saugų sąsiauriu plaukiančių laivų kelią.

Sąsiauryje siautėja didelių greičių vėjai, todėl pakrantės nusėtos laivų duženomis, užfiksuota ir laivų, dingusių be žinios.

Basas sąsiauryje yra virš 50 salų, dvi iš jų apgyvendintos: Kingo sala ir Flinderso sala.

Sąsiauryje rasta keletas naftos ir dujų telkinių.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* google.co.uk / Bass Strait (*žemėlapis*)
* youtube.com / We’re Back! Crossing BASS STRAIT – Free Range Sailing (*vaizdo siužetas: Jachta per Baso sąsiaurį*)
Strasbūro SIG

**Strasbūro SIG** – Prancūzijos krepšinio klubas.

## Pasiekimai
* Prancūzijos čempionas: 2005 m.
* Prancūzijos antrosios lygos čempionas: 1999 m.
* Prancūzijos taurės laimėtojai: 2015 ir 2018 m.
Nansi SLUC

**Nansi SLUC** – Prancūzijos krepšinio klubas, įsikūręs Nansi mieste.

## Pasiekimai

* 2002 m. Koračo taurės laimėtojai
* 2005 m. Semaine des As laimėtojai
* 2008, 2011 m. Prancūzijos čempionai
Nalarboro lyguma

**Nalarboro lyguma** () – dideli, bemedžiai lygumų plotai, į šiaurę nuo Didžiosios Australijos įlankos. Lotyniškai *nullus* yra niekas nulis, *arbor* – medžiai. Aborigenai šią vietą vadina *Oondiri* – bevandenė.

Pati lyguma yra didžiausias vientisas klinties gabalas. Užima apie 260 000 km². Tęsiasi nuo Pietų Australijos iki Vakarų Australijos.

## Išnašos
Eric Girard

**Eric Girard** (g. 1964 m. liepos 3 d. Šolėje, Prancūzija) – prancūzų krepšinio treneris.

## Karjera
Krepšininko karjerą pradėjo kaip provincijos klubo „Jallais“ žvaigždė. Vėliau jis pateko į Pro B lygą, kur tapo komandos kapitonu. Savo kaip žaidėjo karjeroje Eric Girard nepasiekė labai didelių rezultatų. Nuo 1992 m. gimtojo miesto krepšinio komandos trenerio asistentas, nuo 1996 m. Šolė klubo vyriausiasis treneris. Su šiuo klubu 1998 ir 1999 metais iškovojo Prancūzijos taurę, 1999–2000 metais žaidė Eurolygoje. 2001 metais tapo Havro „STB“ klubo treneriu, 2004 metais perėjo į Strasbūro „SIG“, su šiuo klubu 2005–2006 metų sezone žaidė Eurolygoje, 2006–2007 metų sezone – ULEB taurės varžybose.

## Nuorodos
* www.euroleague.net
Gilužiai (Molėtai)

**Gilužiai** – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 2 km į pietryčius nuo Girsteitiškio. Kaimas stovi dešinėje pusėje kelio , o kitoje kelio pusėje yra Gilužio ežeras. Gilužiai įtraukti į paminklosaugos sąrašą kaip gatvinis kaimas.

## Istorija

1570–1598 m. buvo Alantos dvaro Girsteikiškio valsčiaus kaimas, minimas kaip ***Antagilužiai***. 1652 m. kaimas minimas Videniškių bažnyčios krikšto metrikų knygoje. 1654 m. minimi *Gilužiai*.

## Gyventojai

## Šaltiniai