Užpalių Vytauto Didžiojo tiltas

**Užpalių Vytauto Didžiojo tiltas** – automobilių tiltas, kertantis Šventosios upę Užpalių miestelyje, Utenos rajone, kelyje  (Astiko g.). Gelžbetoninio tilto projekto autorius - inžinierius Pranciškus Markūnas. 

## Istorija

Pasakojama, kad senais laikais tiltas buvo ne dabartinėje vietoje, bet apie 500 metrų į pietus, ties J. Basanavičiaus g. 37. Jis buvo pastatytas iš ąžuolinių rąstų, kurių liekanos aptinkamos ir dabar. Vėliau statytą, taip pat medinį tiltą sudegino Pirmojo pasaulinio karo metu carinės Rusijos kariuomenė. Rusų armijai traukiantis, prie tilto buvę privežta žibalo, dervos. Buvo palikti keli kareiviai, gavę užduotį sudeginti tiltą. Nors vokiečiai juos apšaudė, vienas kareivis buvęs sužeistas, tačiau užduotį rusai įvykdė - tiltas buvo sudegintas. Užėjus vokiečiams, greitosiomis buvęs suręstas mažas tiltelis, tačiau jis buvęs per žemas, tad pakilęs upės vanduo dažnai jį apsemdavęs. Todėl buvęs pasamdytas žydas, kuris, kol bus pastatytas naujas tiltas, sekmadieniais ir turgaus dienomis perkeldavęs valtimi žmones iš vieno kranto į kitą. 

Dabartinis tiltas Užpaliuose pastatytas 1930 m., per vieną vasarą. Tai 60 m ilgio, 7,20 m pločio, 6,0 m aukščio tiltas, kainavęs 112 639,22 lt. Nepaisant sunkių statybos sąlygų šaltiniuotose pakrantėse statyba buvo baigta spalio-lapkričio mėnesį. Tai buvo 1930-ieji - Vytauto Didžiojo metai. Darbo priimti atvažiavusi komisija, sudaryta ne tik iš vietinės valdžios atstovų, bet ir inžinierių iš Kauno, ministerijos pareigūnų. Komisijai stebint, ant tilto suvažiavę apie 12 sunkvežimių pakrautų smėliu - tiltas per bandymus tenusėdęs 5 cm.

1932 m. rugpjūčio 2 d. Hidrometrinis biuras prie tilto įrengė vandens matavimo stotį. Per Antrąjį pasaulinį karą, pasak užpalėnų pasakojimų, jį bandė subombarduoti traukdamiesi tiek rusai, tiek vokiečiai, bet nė viena bomba į tiltą nepataikė.

Tilto turėkluose buvo įmontuotos metalinės plokštės, papuoštos Vyčio ženklu ir ąžuolo lapais, su užrašu: „*Tiltas statytas 1930 - Vytauto Didžiojo metais*“. Pokaryje, sovietmečiu, šios plokštės, nors nelengvai, bet apie 1951 m. buvo nuplėštos. Taip keletą dešimtmečių liko styroti ištrupintas betonas, surūdiję varžtai. Prasidėjus atgimimo sąjūdžiui ir kai kuriems miestelio gyventojams ėmus kelti šį klausimą spaudoje, Utenos rajono komunistų partijos komiteto biuras nutarė „*atstatyti prie tilto per Šventąją Užpaliuose metalines lentas su užrašu: „Tiltas statytas 1930 - Vytauto Didžiojo metais“, papuošiant lietuvišku Vyčio ženklu ir ąžuolo lapais*“. Pirmosios lentos nebuvo išsaugotos, tad kuriant naujas remtasi žmonių pasakojimais ir įžvalgomis, meniškai sukomponuojant Vyčio ženklą, ąžuolo lapus bei tekstą. 1989 m. vasario 16 d. buvo pašventinti naujieji tilto ženklai.

## Tilto duomenys

Tiltas gelžbetoninis, 60 m ilgio, 5 tarpatramių (6+15+18+15+6), sijinis-šarnyrinis, su intarpine sija trečioje angoje. Važiuojamosios dalies danga yra 5,2 m pločio, padengta asfaltbetoniu, įrengti du monolitiniai šalitilčiai po 1 m pločio. Tiltas palyginti siauras, apsunkinantis eismą, todėl prieigose pastatyti priešpriešinio eismo pirmenybės kelio ženklai.

Tilto perdangos konstrukcija – monolitinė gelžbetoninė plokštė su išilginėmis ir skersinėmis sijomis. Viduriniame tarpatramyje įrengta intarpinė 10 m ilgio sija. Tarpinės atramos - monolitiniai kintamo skerspjūvio (platėjantys į apačią) taurai, ant polinių pamatų, su lytlaužomis. Upės vaga nereguliuojama. Potiltinės pylimo kūgių dalys sutvirtintos lauko rieduliais.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Užpalių krašto architektūros, istorijos, technikos, gamtos paminklai
* Tilto statybos nuotraukos