open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Bitas

**Bitas** (akronimas iš angliško **b**inary dig**it**) – mažiausias informacijos kiekio vienetas, nusakomas dvejetainiais skaičiais (0 ar 1). 

Vienas bitas atitinka informacijos kiekį, kuris gaunamas sužinojus atsakymą į klausimą, turintį du lygiaverčius atsakymus. Pavyzdžiui, metant monetą galima spėti kuria puse ji nukris. Taigi bitas gali turėti vieną iš dviejų reikšmių („taip“ arba „ne“, „juoda“ ar „balta“ ir pan.)

Bitas, skirtingai nei, pavyzdžiui, SI sistemos matavimo vienetai, negali būti dalomas, už jį nėra mažesnio informacijos matavimo vieneto kaip negalima tik iš dalies sužinoti kuria puse apsivertė mesta moneta.
Šiuolaikiniai skaitmeniniai prietaisai visą informaciją saugo, perduoda ir apdoroja išreikštą būtent dvejetainiais skaičiais (yra buvę nepavykusių bandymų naudoti tam dešimtainę skaičiavimo sistemą). Visa, matoma kompiuterio ekrane, bet kokie vaizdo ir garso duomenys yra apibrėžti dvejetainiais simboliais – bitais.

Vienas bitas yra labai mažas informacijos kiekis. Pavyzdžiui, norint pavaizduoti paveikslėlį reikia užrašyti kiekvieno jį sudarančio taško ekrane spalvą. Jeigu spalvų yra tik dvi, tai kiekvienam taškui reikės nurodyti tik nulį arba vienetą. Bet jei spalvų yra jau keturios, kiekvienos spalvos numeris jau bus dviejų dvejetainių skaičių ilgio t. y. 00, 01, 10, 11. Jeigu spalvų aštuonios – kiekvienos spalvos kodas bus sudarytas iš trijų bitų ir t. t. Šiuolaikinius monitorių ekranus sudaro ne mažiau kaip 480000 taškų. Norint pavaizduoti bent aštuonių spalvų paveikslėlį tokiame kompiuterio ekrane jo užrašymui reikiamos atminties kiekis sudarys beveik pusantro milijono bitų.

Kaip dideli atstumai nėra matuojami metrais, taip ir didesni informacijos kiekiai dažniausiai nematuojami bitais. Tam naudojami kartotiniai vienetai – kilobitai, megabitai ir t. t. Pati pirmoji problema, su kuria buvo susidurta norint perkelti šiuos skaičius į kompiuterijos erdves, buvo tai, kad dešimtainėje skaičiavimo sistemoje, kurios pagrindas 10, priešdėlis „kilo“ reiškia lygiai vieną tūkstantį – tris kartus sudaugintą dešimtuką, o dvejetainės skaičiavimo sistemos pagrindas yra 2, ir daugindami dvejetą iš savęs tam tikrą skaičių kartų nei 10, nei 100, nei 1000 negausime. Todėl, skaičiuojant informacijos kiekį, priešdėlis „kilo“ reiškia ne 1000 o 1024, tai yra 210. Vietoje milijono, kuris SI sistemoje žymimas 106, dvejetainėje skaičiavimo sistemoje naudojamas 220 dydis. Taigi vienas kilobitas yra ne 1000, o 1024 bitai.

Norint išvengti neaiškumų, kiek bitų sudaro kilobitą, **Tarptautinė Elektrotechnikos Komisija** išleido standartą IEC 60027, kuris apibrėžia kitokius priešdėlius (lentelė). Taip bandoma pagaliau išspręsti standartų neatitikimą.

## Šaltiniai
Antanas Kriščiukaitis

**Antanas Kriščiukaitis** (**Aišbė**), 1864 m. liepos 24 d. Paežeriuose, Vilkaviškio apskritis, Rusijos imperija – 1933 m. spalio 30 d. Kaune) – rašytojas, teisėtyrininkas, profesorius, pirmasis Lietuvos Vyriausiojo Tribunolo pirmininkas.

## Biografija
Jam sulaukus 13 metų tėvas, pardavęs sodybą Paežeriuose, nusipirko geresnę Būgnuose, iš kur ir kilo pseudonimas Aišbė (**A**ntanas **iš** **B**ūgnų). Lankė Paežerių kaimo pradžios mokyklą. 1876 m. įstojo į Marijampolės gimnaziją, kurią baigęs 1884 m. įstojo į Petrapilio universiteto matematikos skyrių, bet, netrukus studijas metęs, grįžo į tėviškę ir kitais metais perėjo į Maskvos universitetą, kur 1890 m. baigė teisių mokslus.

Atitarnavęs aštuonis mėnesius Rusijos imperijos kariuomenėje, 1891 m. balandžio 9 d. pradėjo eiti valdžios tarnybą teismo kandidatu, pusę metų dirbo Maskvoje, po to penkerius metus Mintaujoje. 1896 m. paskirtas į Tichviną, Naugardo gubernija, kur aštuonerius metus dirbo teismo tardytoju ir tiek pat – apskrities teismo nariu. 1912 m. perkeltas į Naugardą apskrities teismo nariu. Apie 10 metų buvo apskrities, vėliau gubernijos žemės tvarkomųjų komisijų narys.

1918 m. rudenį grįžo į Lietuvą, tų pačių metų gruodžio 10 d. paskirtas Lietuvos Vyriausiojo Tribunolo pirmininku ir likusią gyvenimo dalį kūrė teisinės valstybės pagrindus. Organizavo Teisingumo ministeriją, Lietuvos Aukščiausiąjį teismą, iki mirties ėjo Lietuvos Vyriausiojo Tribunolo pirmininko pareigas. 1920 m. įregistravo Lietuvos teisininkų draugiją ir 13 metų jai vadovavo. Redagavo draugijos leidžiamą žurnalą „Teisė“, kūrė lietuvišką teisinę terminiją.

Nuo 1923 m. Lietuvos universiteto Teisių fakulteto profesorius, baudžiamosios teisės dėstytojas. Parengė Baudžiamojo proceso įstatymo projektą ir baudžiamojo proceso kursą studentams. Redagavo 1930 m. išleistą Teisingumo ministerijos leidinį „Lietuvos teismas 1918–1928 m.“. Iki 1933 m. VDU Teisių fakulteto, 1924 m. padalyto į Teisių ir Ekonomikos skyrius, Baudžiamosios teisės ir baudžiamojo proceso katedros vedėjas. Aktyviai reiškėsi visuomenės gyvenime; pirmininkavo pirmajam Lietuvių – latvių – estų teisininkų kongresui, įvykusiam Kaune 1931 m. gegužės 21 – 23 d.

Buvo palaidotas Kauno senosiose kapinėse, vėliau perlaidotas Petrašiūnų kapinėse. Gimtuosiuose Paežeriuose jam pastatytas stogastulpis (tautodailininkas Leonas Juozonis),  atminimo akmuo.

## Kūryba
*Aišbės* slapyvardžiu rašė straipsnius periodiniams leidiniams „Lietuviškasis balsas“, „Vienybė Lietuvninkų“, „Garsas“, „Varpas“, „Nemuno sargas“ ir kt. Parašė satyros vaizdelių ir feljetonų, išvertė nemažai garsių pasaulio rašytojų kūrinių.

## Bibliografija
* Naujas elementorius, 1890 m.
* Kas teisybė, tai ne melas: apsakymų rinkinys, 1892 m.
* Pajudinkime, vyrai, žemę: satyra.
* Satyros trupiniai, 1928 m.
* Karoliai ir žmonės (vertimas)

## Apdovanojimai
* 1931 m. Vytauto Didžiojo 1-ojo laipsnio ordinas

## Šaltiniai
Iskolato Respublika

**Iskolato Respublika** (), dar vadinta **Latgalos (Tarybų) Respublika** – nuo 1917 m. gruodžio 31 d. iki 1918 m. vasario pab. dab. Rytų Latvijoje, kaizerinės Vokietijos neokupuotoje etninės Latvijos dalyje egzistavusi Tarybų respublika, valdyta iš Valmieros nuo 1917 m. gruodžio 31 d. veikusios iš Latvijos komunistų sudarytos marionetinės vyriausybės, vadinamojo *Iskolato* (, – iš ; **''Is**polnitel’nyj **ko**mitet Soveta rabočich, soldatskich i bezzemel’nych krest’janskich deputatov **Lat**vii'' 'Latvijos darbininkų, kareivių ir bežemių valstiečių deputatų tarybos Vykdomasis komitetas'), kurios pirmininkas buvo Fricis Ruozinis ().

Iskolato respublika likviduota 1918 m. vasario pab., Vokietijos kariuomenei užėmus visą Rytų Latviją. Iskolatas pasitraukė į Maskvą, savo veiklą nutraukė 1918 m. kovą.
Konstantinas Glinskis

**Konstantinas Glinskis-Kastantas** (1886 m. liepos 25 d. Jurbarke – 1938 m. gruodžio 3 d. Kaune) – aktorius, režisierius, pedagogas.

## Biografija

1907 m. baigė Kauno gimnaziją, vėliau dirbo ir mokėsi Jurbarke, Peterburge.

1920 m. gegužės 16 d. Kaune įsikūrė vaidilų bendrovė „Anga“, kuri sujungė Juozo Vaičkaus ir Konstantino Glinskio trupes.

1921 m. balandžio 29 d. paskirtas dramos ir operos vaidyklų administratoriumi. Nuo 1922 m. – Valstybės teatro režisierius ir aktorius. 1924–1934 m. dirbo pedagoginį darbą Valstybės teatro vaidybos mokykloje. Jo mokiniai – garsūs teatro žmonės: Stasys Čaikauskas, Valerijonas Derkintis, Gražina Jakavičiūtė, Stepas Jukna, Juozas Miltinis ir kt.

K. Glinskis režisavo dvi pirmąsias Kaune pastatytas operas: Džiuzepės Verdi „Traviatą“ ir Miko Petrausko „Birutę“. Dramos vaidykloje ir Valstybės teatre pastatė 31 spektaklį (visuose ir vaidino). Iš geriausiai pavykusių pastatymų pažymėtini Bernardo Šo „Atskalūnas“ (1923 m.) bei Aleksandro Ostrovskio „Miškas“ (1925 m.). Sukurti vaidmenys: Krūšna (Vinco Mykolaičio-Putino „Valdovo sūnus“), Poza (Frydricho Šilerio „Don Karlas“), daktaras Stokmanas (Henriko Ibseno „Visuomenės priešas“) ir kt.

Sceninio darbo 30-mečio proga, 1937 m. įsteigė savo vardo stipendijų fondą, skirtą paskatinti gabius žmones studijuoti scenos meną. Tam paaukojo didelę pinigų sumą, kuri jam mirus liko nepanaudota.

1931 m. už nuopelnus Lietuvai K. Glinskis apdovanotas DLK Gedimino 3-ojo laipsnio ordinu. Lietuvos teatro, muzikos ir kino muziejuje yra režisieriaus daiktų ekspozicija, kurią sudaro daugiau negu 300 eksponatų.

K. Glinskio palaikai buvo sudeginti naujame krematoriume, įrengtame VDU Medicinos fakulteto rūmuose, ir palaidoti Petrašiūnų kapinėse (antkapinio paminklo projekto autorius Mstislavas Dobužinskis).

## Nuorodos

* Trumpa biografija 
* Apie K. Glinskį 
* K. Glinskio muziejus
Laomedontas

Graikų mitologijoje **Laomedontas** (**Laomedonas**) – Trojos valdovas, Ilo ir Euridikės sūnus. Jo vaikai buvo Ganimedas, Priamas, Astiochė, Lampas, Hiketaonas ir Hesionė. 

Laomedontui Dzeusas už pagrobtą sūnų Ganimedą atsiuntė du nuostabius stebuklingus žirgus, kurie galėjo joti vandeniu.

Kai Apolonas ir Poseidonas pastatė Laomedontui Trojos sienas, jis atsisakė sumokėti jiems pažadėtą atlygį. Tada Apolonas pasiuntė Trojai marą, o Poseidonas – jūros pabaisą, kuri rijo Trojos gyventojus. Norėdamas išgelbėti savo žemes nuo pabaisos, Laomedontas buvo priverstas paaukoti savo dukterį Hesionę pabaisai. Hesionę išgelbėjo ir pabaisą užmušė Heraklis (kartu su Oiklu ir Telemonu), bet Laomedontas atsisakė atiduoti Herakliui pažadėtus stebuklingus žirgus. Vėliau keršydamas Heraklis surengė karo žygį į Troją, nusiaubė miestą, nužudė jo valdovą ir visus Laomedonto sūnus, išskyrus Podarką, vėliau vadintą Priamu. Telemonas pasiėmė Hesionę kaip karo trofėją ir vėliau su ja susilaukė Teukro.
Henri Poincaré

**Anri Puankarė** (, 1854 m. balandžio 29 d. – 1912 m. liepos 17 d.) – prancūzų matematikas, fizikas, filosofas. Laikomas paskutiniu matematiku – universalu, suvokusiu visas matematikos šakas.

Henri Poincaré suformulavo Puankarė prielaidą, atrado trijų kūnų problemą, kuria padėjo pagrindus Chaoso teorijai, anksčiau už Einšteiną, suformulavo preliminarią reliatyvumo teoriją. Dėl to konfliktavo su Einšteinu, nors vėliau Einšteinas pripažino jo nuopelnus.

Dirbo Paryžiaus Sorbonos Universitete.

Anri Puankarė pusbrolis Raimonas Puankarė buvo Prancūzijos prezidentas.

## Darbai

### Santrauka
Specifinės sritys, kur Puankare dirbo:
* algebrinė topologija
* algebrinė geometrija
* hiperbolinė geometrija
* skaičių teorija
* trijų kūnų problema
* elektromagnetizmas
* specialioji reliatyvumo teorija

## Atminimas
Jo vardu pavadintas asteroidas nr. 2021 ir krateris Mėnulyje, taip pat Matematikos ir teorinės fizikos tyrimų institutas Paryžiuje.

## Šaltiniai
Interneto robotas

**Interneto robotas** – specializuota programa, imituojanti internete įprastine naršykle dirbantį žmogų. Roboto tikslai gali būti įvairūs. Paprasčiausiu atveju jis kaupia tinklalapyje esančius raktažodžių sąrašus, kurie vėliau panaudojami reikiamo tinklalapio paieškai (Google, Altavista ir daugelis kitų). Mažiau draugiškai nusiteikę robotai renka tinklalapiuose pasitaikančius elektroninio pašto adresus, kuriais paskui siuntinėjamas Elektroninės šiukšlės. Toks robotas atpažįsta tinklalapyje esančias nuorodas ir jomis seka į vis naujus ir naujus puslapius. Specialiems tikslams (tarkim, kai kurioms bioinformatikos sritims) kuriami ir sudėtingesni robotai, gebantys užpildyti žmonėms skirtus tinklalapio formuliarus, perskaityti serverio atsakymą, atrinkti reikiamus jo fragmentus, pateikti juos kitiems formuliarams, patys spręsti apie vieno ar kito puslapio aplankymo būtinybę ir pan. Daugelis interneto svetainių turi ir robotams skirtą puslapį (dažniausiai *robots.txt*), padedantį jiems orientuotis.

Jei serveris robotų nepageidauja, jis paprastai atskiria juos nuo žmonių liepdamas atpažinti paveiksliuke rodomas įvairiai „išvartytas“, nevienodo dydžio raides. Pašto adresai neretai apsaugomi juos perrašant taip, jog atpažintų ir suprasti galėtų tik žmogus (user@server.com -> user AT server DOT com) ar maskuojami įvairiomis JavaScript gudrybėmis, nors prieš sudėtingesnes programas tai nepadeda. Radikali priemonė yra tinklalapyje pateikti ne adresą, o tiesiog teksto lauką, kuriame surenkamą žinutę tinklalapio serveris persiunčia pačiame tinklalapyje nenurodytu adresu.

Interneto robotai yra kompiuterinės programos. Jie nėra paprastai žodžiu *robotas* nusakomos mašinos.

## Nuorodos
* – Dokumentacija apie robotams skirtą svetainės puslapį
* – Google siūlo pasikviesti robotus į jūsų tinklalapį.
* Dar žr. Botas (programa)
* Stalkerio algoritmas
Etologija

**Etologija** () – biologijos mokslo šaka tirianti gyvūnų elgesį. 

Šiuolaikinės etologijos pradininku laikomas Konradas Lorencas.

Etologijos tyrimų sritys:
* instinktų teorija
* motyvacija
* mokymasis
* **antropoetologija** – žmogaus (kaip gyvūno) elgesio tyrimai
* **kognityvinė etologija** – gyvūnų pažinimo procesų tyrimai
* **zoosemiotika** – gyvūnų komunikacijos tyrimai
* **gyvūnų sociologija** – gyvūnų bendruomenių tyrimai
* **[[sociobiologija]]** – bendruomeninių gyvūnų ir žmonių elgesio aiškinimas remiantis evoliuciniais mechanizmais.

## Taip pat skaitykite
* Sociobiologija
* Instinktas
* Zoopsichologija
Sodoma ir Gomora

**Sodoma ir Gomora** () yra du Biblijoje minimi miestai. Vardų reikšmė neaiški. Šiuose miestuose esą gyveno labai pasipūtę ir ištvirkę žmonės, todėl Dievas nepakęsdamas jų ištvirkavimų ir pasipūtimo, nušlavė šiuos du miestus nuo žemės paviršiaus, norėdamas parodyti, jog ištvirkavimas ir pasipūtimas veda į pražūtį. Dabar Sodoma ir Gomora yra pasipūtimo ir ištvirkavimo simbolis. Sodomitais dar iki šiol tebevadinami homoseksualai, juos siejant su Sodomos miesto ištvirkavimais.

Sodomos ir Gomoros istorija iki šiol spekuliuoja įvairūs pseudoistorikai. Viena žinomiausių yra Erich von Daniken teorija, kad šie miestai buvo sunaikinti senoviniais branduoliniais ginklais.

Manoma, kad buvusi Sodomos vieta tikriausiai yra Negyvosios jūros pietinės dalies dugne. 

## Nuorodos
*
CORBA

**Common Object Request Broker Architecture (CORBA)** yra standartų sistema koordinuotam kelių programų darbui internete.

### Objektai

CORBA funkcinis vienetas yra objektas, kuriam (taip pat ir per tinklą iš kito kompiuterio) gali būti pritaikomos iš anksto sutartos procedūros (metodai). Kiekvienas metodas gali perduoti objektui ir grąžinti atgal iššaukusiajam vieną arba kelis parametrus. CORBA turi savo duomenų tipų sistemą, kuri artima Java ar C kalboms. Be parametrų ir rezultatų, CORBA klientas ir serveris gali keistis GIOP žinutėmis apie klaidą (*exceptions*) bei nuorodomis nukreipti žinutę kitur (*forwardings*).
 
### Apkrovos paskirstymas

Keli objektai CORBA sistemoje telkiami į vadinamą Objektų Adapterį (POA). Objektų adapteris nukreipia kliento iškvietimą už tai atsakingam tarnui (Servant). Tarnas gali „tarnauti“ keletui objektų, taip pat gali būti ir keletas tam pačiam objektui skirtų „tarnų“. Kadangi adapteris taip gali nuspręsti nukreipti iškvietimą į išvis kitą serverį, visa sistema suteikia dideles galimybes subalansuoti skaičiavimo apkrovas. Tarnas objektui gali būti parenkamas arba vienakart (*servant activation*), arba kiekvienam iškvietimui vis iš naujo (*servant location*). Pastaruoju atveju objektų adapteris gali spręsti remdamasis tuo, koks metodas kviečiamas ir kokie parametrai perduodami.

Keli Objektų Adapteriai jungiami į dar stambesnį vienetą ORBą (*ORB*). ORBui galima užregistruoti vadinamuosius „kablius“ (*interceptors*), kurie stebi ir įtakoja visą jo darbą. „Kabliai“ neretai papildo CORBA žinutę sava informacija, kurią kitos pusės „kabliai“ atpažįsta ir panaudoja likusiai žinutės daliai interpretuoti.

### Duomenų perdavimas

CORBA duomenų perdavimo standartai yra dvejetainiai, ne tekstiniai. Todėl CORBA plačiai naudojama dirbant su dideliais duomenų srautais (telekomunikacijose, skaitmeninėje radijo transliacijoje ir pan). CORBA standartai leidžia bendrauti skirtingomis kalbomis parašytoms programoms, net jei jos veikia skirtingose mašinose su skirtingomis operacinėmis sistemomis. Netrukdo netgi skirtinga baitų seka žodyje. CORBA objektų ir jų metodų apibrėžimai rašomi specialiai tam skirta kalba (IDL).

Esant reikalui, CORBA žinutės gali perduoti nuorodas į specifinį kodą, kurį priimanti pusė turi pati atsisiųsti ir įvykdyti. Tai leidžia keistis ne vien duomenimis, bet taip pat ir algoritmais. Aišku, tokie dalykai galimi tik esant apgalvotoms saugumo strategijoms.

Visa tai daro CORBA standartą gana sudėtingu. Tačiau jo šalininkai teigia, jog, turėdama ilgesnę istoriją, CORBA yra „pabaigta“ ir geba išspręsti daugumą praktinių problemų. Naujesni standartai (WSDL ir pan) yra šiuo požiūriu „neišbaigti“ ir todėl atrodo paprastesni išmokti.

Visus su CORBA standartais susijusius reikalus tvarko vadinamoji *Object Management Group* (OMG, http://www.corba.org/), kuri yra išleidusi detalius CORBA standartų aprašymus.

### Santrumpų teisinis statusas
CORBA, IIOP ir OMG yra OMG grupės registruoti prekiniai ženklai. Tuo tarpu GIOP **nėra** OMG registruotas prekinis ženklas (žr. GIOP).
Tutmozis II

**Tutmozis II** (valdė apie 1493 m. pr. m. e.–1479 m. pr. m. e., kai kur tvirtinama, kad valdė tik 3 metus) – ketvirtasis aštuonioliktos dinastijos naujosios karalystės faraonas. 

Tutmozis II buvo Tutmozio I ir jo nepagrindinės žmonos Mutnofretės sūnus. Vedė Hatčepsutę, netikrą seserį, kadangi norėjo apsaugoti savo teisę į sostą. Su ja susilaukė Nefrurės ir Meritrės, su Izide Tutmozio III, kuris, jam mirus, paveldėjo sostą.

Tutmozis II numalšino sukilimus Nubijoje ir Levante, įveikė beduinų klajoklius. Tačiau pats asmeniškai kariniams veiksmams nevadovavo, tai darė jo generolai. Karnako šventykloje jis pastatė kiemą švenčių vedimui, kuris vėliau buvo sunaikintas Amenchotepo III perstatymų metu.

Tutmozio II mumija rasta slėptuvėje prie Deir al Bahri, esančioje virš Hatšepsutos laidojimo šventyklos. Jo kapas Karalių slėnyje nėra nustatytas, jis buvo pastatęs mažą laidojimo šventyklą vakariniame Nilo krante Tėbuose. Neaišku, kiek laiko valdė Tutmozis II: pagal vienus šaltinius, tik 3 ar 4 metus, kitais tvirtinimais − iki 14 metų.
## Šaltiniai
* Encyclopaedia Britannica, 2008 10 23
San Salvadoras

**San Salvadoras** (, „Šventasis Gelbėtojas“) – Centrinės Amerikos valstybės Salvadoro sostinė. 525 990 gyventojų (2005 sausis).

## Geografija
San Salvadoras išsidėstęs to paties pavadinimo ugnikalnio papėdėje, prie Panamerikos autostrados. Miestas ne kartą nukentėjo nuo žemės drebėjimų. Didžiausias žemės drebėjimas 1854 m. beveik visiškai sugriovė miestą. Po jo sostinė laikinai perkelta į už keleto kilometrų esantį Nuevo San Salvadorą. Žymios žalos atnešė ir paskutinis 2001 m. vykęs žemės drebėjimas, kurio metu ypatingai nukentėjo *Las Colinas* priemiestis.

## Istorija

San Salvadoras – miestas su sena istorija, kadangi jį ikikolumbiniais laikais (XI a.) įkūrė pipiliai, pavadino Kuskatlanu ir padarė savo valstybės sostine.

Miestą 1528 m. iš naujo įkūrė ispanai, užkariavę pipilius ir pavadinę jį dabartiniu vardu. 

1824 m. tapo tais pačiais metais įkurtos Jungtinių Centrinės Amerikos provincijų sostine. 

1839 m. iširus Jungtinių Centrinės Amerikos provincijų valstybei, susikūrė nepriklausoma Salvadoro valstybė, kurios sostine 1841 m. tapo San Salvadoras.

## Sportas
* Alianza FC – futbolo klubas; rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje.
* CD Atlético Marte – futbolo klubas; rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje.
* Namų rungtynes žaidžia *Cuscatlán* vardo stadione (), talpinančiame 53,4 tūkst. žiūrovų.

## Galerija


File:Estadio cuscatlan.jpg|Kuskatlano stadionas
File:Atardecer de San Salvador desde Los Planes de Renderos.jpg|San Salvadoras naktį
File:North San Salvador.JPG|San Salvadoras šiaurės vakaruose
File:Catedral de San Salvador.jpg|Metropoliteno katedra
File:Revolution Monument San Salvador.JPG|Paminklas revoliucijai
File:San Salvador.jpg|Didvyrių bulvaras



## Išnašos

## Nuorodos
*
Eritrocitų nusėdimo greitis

**Eritrocitų nusėdimo greitis**, arba **ENG** – eritrocitų nusėdimo ant mėgintuvėlio dugno savybė, galinti parodyti ligą. Sveiko žmogaus ENG yra 4-10 mm (naujagimių – 2 mm) per valandą. Eritrocitų nusėdimas priklauso ir nuo pačių eritrocitų, ir nuo plazmos savybių (dažniausiai uždegimo ir kitų ligų metu ENG padidėja).
Eritrocitai nusėda per keletą fazių. Pirmoji - svarbiausia - eritrocitų agregacija. Jos metu eritrocitai sulimpa į krūveles. Tam turi įtakos teigiamai įkrauti stambiamolekuliniai baltymai. Antroji fazė - sedimentacija. Jos metu įveikę kraujo plazmos pasipriešinimo srovę eritrocitai nugrimzta į mėgintuvėlio dugną. Trečiosio fazės metu vyksa ląstelių sulipimas. Normaliomis sąlygomis albuminai (neigiamai įkrauti baltymai) stabdo eritrocitų nusėdimą. Tai vadinama suspendijos stabilizavimu.

ENG pagreitėja esant anemijai, o sulėtėja dėl policitemijos. Įšvirkštus į kraują hipertoninio tirpalo, eritrocitai netenka vandens, raukšlėjasi, jų tankis didėja ir nusėdimas greitėja. Esant, kraujotakos nepakankamumui, eritrocitai absorbuoja vandenį, ir jų ENG lėtėja. ENG greitėjimas susijęs ir su fibrinogeno koncentracijos kraujyje padidėjimu, nes eritrocitai jį absorbuoja, dėl to mažėja jų paviršiaus krūvis. Taip būna sergant uždegimu, infekcinėmis ligomis. Cholesterolis eritrocitų nusėdimą greitina, o lecitinas – lėtina. Fiziologiškai ENG padidėja sunkiai fiziškai dirbant ir antroje nėštumo pusėje.
Henanas

**Henanas** arba **Henanis** () – provincija Kinijos centrinėje dalyje. Pavadinimas reiškia „Į pietus nuo Geltonosios upės“. Henanas ribojasi su Hebei šiaurėje, Šandongu šiaurės rytuose, Anhui pietryčiuose, Hubei pietuose, Šaansi vakaruose ir Šansi šiaurės vakaruose. Henanas dar vadinamas **Džongjuanu** (*Zhongyuan*) arba **Džongdžou** (*Zhongzhou*), kas reiškia 'vidurio lygumos'.

Henano populiacija – 99 mln. (antra didžiausia tarp Kinijos provincijų). Beveik 99 % gyventojų yra haniai, 1 % – priskiriami hui tautybei.

## Administracinis suskirstymas
Henane yra 17 prefektūrų lygmens administracinių vienetų – prefektūrų lygmens miestų, – taip pat vienas tiesiogiai administruojamas sričių lygmens miestas.

Prefektūrų lygmens miestai:
* **[[Džengdžou]]** (郑州市 Zhèngzhōu Shì)
* **Sanmensia** (三门峡市 Sānménxiá Shì)
* **[[Luojangas]]** (洛阳市 Luòyáng Shì)
* **Dziaodzuo** (焦作市 Jiāozuò Shì)
* **Sinsiangas** (新乡市 Xīnxiāng Shì)
* **Hebi** (鹤壁市 Hèbì Shì)
* **[[Anjangas (Kinija)|Anjangas]]** (安阳市 Ānyáng Shì)
* **Pujangas** (濮阳市 Púyáng Shì)
* **[[Kaifengas]]** (开封市 Kāifēng Shì)
* **Šangčiu** (商丘市 Shāngqiū Shì)
* **Siučangas** (许昌市 Xǔchāng Shì)
* **Luohe** (漯河市 Luòhé Shì)
* **Pingdingšanas** (平顶山市 Píngdǐngshān Shì)
* **Nanjangas** (南阳市 Nányáng Shì)
* **[[Sinjangas]]** (信阳市 Xìnyáng Shì)
* **Džoukou** (周口市 Zhōukǒu Shì)
* **Džumadianas** (驻马店市 Zhùmǎdiàn Shì)

Apskričių lygmens miestas:

* **Dzijuanas** (济源市 Jǐyuán Shì)

Šie administraciniai vienetai dalijami į 159 apskričių lygmens vienetus (50 rajonų, 21 apskričių lygmens miestų, 88 apskritis; Dzijuanas čia įskaičiuojamas į miestų skaičių). Šie savo ruožtu dalijami į 2440 miestų lygmens vienetus (866 miestus, 1234 savivaldybes, 12 etninių savivaldybių, 328 porajonius).

## Geografija
Henano rytuose yra lygumos, vakaruose ir pačiuose pietuose – kalnai. Rytinė ir centrinė Henano dalys priklauso Šiaurės Kinijos lygumai. Šiaurės vakaruose į Henano ribas įeina dalis Taihangšano kalnų, vakaruose – Činlingo kalnai. Pietuose Henaną nuo Hubei provincijos skiria Dabiešano kalnai.

Per šiaurinę Henano dalį teka Geltonoji upė. Pietų Henane yra Huaihe (upės Huai) ištakos.

Henanui būdingas kontinentinis klimatas. Daugiausia lietaus iškrenta vasarą. Vidutinė temperatūra apie 0 °C sausio mėnesį ir 27–28 °C liepą.

Didžiausi miestai: Džengdžou, Kaifengas, Luojangas, Anjangas, Luohe, Siučangas.

## Kultūra
Henano provincija laikoma kinų civilizacijos lopšiu. Iš septynių didžiausių senovės Kinijos miestų trys yra Henane: Anjangas, Kaifengas ir Luojangas.

Henane yra budistų vienuolynas, garsėjantis ypatinga kovos menų technika, – ant Songo kalno esantis Šaolinas.

Henane kalbama kinų mandarinų kalba. Vietiniai dialektai priskiriami „Džongjuano mandarinų“ grupei. Šiaurės vakaruose kalbama Dzin (*Jin*) dialektais.

## Nuorodos
* Provincinė Henano vyriausybė 
* 河南旅游网 Henano turizmo informacijos centras
Dinozaurų sistematika

**Dinozaurų klasifikacija** pradėta 1842 m., kai seras Richard Owen sujungė *[[Iguanodontas|iguanodontus]]*, *[[Megalozauras|megalozaurus]]* ir *[[Hylaeosaurus]]* į vieną roplių pobūrį, kurį pasiūlė vadinti dinozaurais. 1887-88 m. Harry Seeley suskirstė dinozaurus į du didelius būrius – driežadubenius ir paukščiadubenius, pagal jų dubens kaulų struktūrą. Šis suskirstymas liko iki šių laikų, netgi po didelių pasikeitimų dinozaurų taksonomijoje.

Dinozaurų klasifikacijoje didžiausias permainas sukėlė XX a. šeštajame dešimtmetyje pasirodę entomologo Willi Hennig darbai, kurie vėliau išsivystė į šiuolaikinę kladistiką. Rūšims, kurios žinomos tik iš fosilijų klasifikuoti kladistikos metodai, padedantys nustatyti evoliucinius ryšius tarp skirtingų gyvūnų grupių, pasirodė esą labai tinkami. XX a. dešimtajame dešimtmetyje kladistikai ėmus naudoti kompiuterinį modeliavimą, paleontologai pirmieji tarp zoologų pilnai priėmė šią sistemą. Palaipsnis dinozaurų kladogramos kūrimas, pasitelkiant naujus atradimus, kurie padėjo surasti anksčiau nežinomus ryšius tarp skirtingų taksonų, ėmė stabilizuotis XXI a. pirmojo dešimtmečio viduryje. Nors kladistika yra vyraujanti sistema tarp mokslininkų paleontologų, Linėjaus sistema tebėra naudojama kai kurių mokslininkų, ypač darbuose skirtuose plačiajai publikai.
__NOTOC__
## Bentono klasifikacija

Žemiau pateikiama klasifikacinė schema remiasi 2004 m. vadovėliu kolegijoms *Vertebrate Palaeontology*. Jos struktūra sudaryta taip, kad atspindėtų evoliucinius ryšius (kaip tai daroma kladogramoje arba evoliucijos medyje), tačiau išlaiko Linėjaus taksonomijos taksonus. Šis schema išlieka mažai kintanti, nors ir buvo atnaujinta po 2000 m. išleisto antrojo leidimo, atsižvelgiant į naujausius tyrimus.

### Būrys [[Driežadubeniai dinozaurai]] (''Saurischia'')
* Antšeimis Herrerasauria

### Būrys [[Paukščiadubeniai dinozaurai]] (''Ornithischia'')
* Šeima Pisanosauridae
* Šeima Fabrosauridae

## Nuorodos
Hipervolemija

**Hipervolemija** – cirkuliuojančio kraujo kiekio padidėjimas organizme. Ji būna kelių formų:
* paprastoji hipervolemija – atsiranda perpylus daugiau kraujo, intensyviai dirbant fizinį darbą, kai deponuotas kraujas patenka į kraujagysles;
* policiteminė hipervolemija – kai padidėja absoliutus eritrocitų skaičius (policitemija) ir hematokrito vertė (plazmos ir eritrocitų santykis). Būna dėl eritrocitozės, sergant eritremija;
* oligociteminė – kai cirkuliuojančiame kraujyje padaugėja plazmos, tada eritrocitų sumažėja, taip pat sumažėja hematokrito vertė. Ši hipervolemijos forma atsiranda dėl skysčio pašalinimo iš kraujo sutrikimo, esant edemai, po kraujo pakaitalų naudojimo.
Hipovolemija

**Hipovolemija** – cirkuliuojančio kraujo kiekio sumažėjimas organizme. Yra šios formos:
* paprastoji hipovolemija – kai sumažėja bendras kraujo kiekis, o hematokrito vertė, t. y. kraujo plazmos ir eritrocitų santykis, yra normali. Ši forma dažniausiai atsiranda tuoj pat po ūminio kraujavimo arba ištikus šokui;
* policiteminė hipovolemija – kai organizmas netenka vandens ir kraujo plazmos sumažėja. Taip būna gausiai viduriuojant, sergant nudegimine liga ir kt. Esant policiteminei hipovolemijai hematokrito vertė yra padidėjusi.
* oligociteminė hipovolemija – cirkuliuojančio kraujo kiekio sumažėjimas dėl eritrocitų nepakankamumo sergant anemija, po ūminio kraujavimo.
Eritrocitozė

**Eritrocitozė** – eritrocitų padaugėjimas kraujo tūrio vienete. Dažniausiai kartu padaugėja ir hemaglobino. Normaliai vyrai turi 4,5-5,5 mln/ml eritrocitų ir 140-160 g/l hemoglobino, moterys – 3,5-4,5 mln/ml eritorcitų ir 120-140 g/l hemoglobino. Skiriamos dvi eritorcitozės formos:
* **Absoliuti eritrocitozė** – eritrocitų ir hemoglobino pagausėjimas kraujo tūrio vienete. Ji atsiranda sustiprėjus eritropoezijai kai sutrinka neurohumoralinė eritropoezės reguliacija, padidėjus simpatinės nervų sistems tonusui, taip pat esant skydliaukės, hipofizės, antinksčių hiperfunkcijai.

Dažniausiai ši eritrocitozė atsiranda dėl kvėpavimo ir kraujotakos nepakankamumo, hemoglobino funkcijos sutrikimo ir kt. Absoliuti eritrocitozė gali būti ir įgimta, kai būna hemoglobino molekulės globino defektai. Esant absoliučiai eritrocitozei padaugėja cirkuliuojančio kraujo (policiteminė hipervolemija), padidėja kraujo klampumas, sulėtėja kraujotaka, pakyla arterinis kraujospūdis, pasunkėja širdies darbas ir kt.

* **Santykinė eritrocitozė** – kraujo plazmos kiekio sumažėjimas dėl organizmo skysčių pusiausvyros sutrikimo (vėmimo, viduriavimo, nudegimų). Jos metu bendras eritrocitų kiekis nepakinta.
Eritropoezė

**Eritropoezė** – eritrocitų gamyba kraujyje. Prasideda pirmomis savaitėmis po apvaisinimo. Pirmąjį mėnesį jie gaminami trynio maišelio sienelėje, nuo antrojo – kepenyse, nuo penktojo mėnesio eritrocitų gamyba kepenyse sulėtėja ir itin suaktyvėja blužnyje. Nuo šešto mėnesio kaulų čiulpai tampa svarbiausi kraujo forminių elementų gamyboje, kuri čia vyksta visą gyvenimą. Kadangi eritrocitai nuolat susidėvi, suyra (žr. eritrodierezė), jie gaminami visą laiką. Svarbus eritropoezei reguliatorius yra eritropoetinas.

Bręstant eritrocitams jie po truputį pripildomi hemoglobinu, kuris iš diferencijuojančių ląstelių išstumia branduolius ir kitus organoidus.

Eritropoezės etapai (nuo kamieninės kaulų čiulpų iki raudonosios kraujo ląstelės):
* Polipotencinės kamieninės kraujodaros ląstelės – tai visų kraujo forminių elementų pirmtakai, tai savaime besidalijančių ląstelių populiacija.
* B limfocitų ir mieloidinės kamieninės ląstelės
* Mieloidinės kamieninės ląstelės
* Eritrocitų ir megakariocitų pirmtakai
* Eritrocitų kolonijas sudarantis vienetas – tai eritrocitų pirmtakas, unipotencinė eritropoetinui (EPO) jautri ląstelė.
* Proeritroblastai – 20-25 mikrometrų skersmens ląstelės, kuriose aiškai matomas branduolys. Jos gali mitotiškai dalintis.
* Bazofiliniai eritroblastai – 16-18 mikrometrų skersmens apskritos ląstelės, kuriose vis dar matomas branduolys. Jos gali mitotiškai dalintis, jautrios EPO
* Polichromatofiliniai eritroblastai (proeritrocitai) – 12-15 mikrometrų skersmens ląstelės, kurių citoplazma keičia spalvą dėl besikaupiančio hemoglobino, jautrios EPO.
* Normoblastai – 10-15 mikrometrų skersmens ląstelės, kuriose branduolys lokalizuojamas prie pat membranos ir pašalinamas iš ląstelės. Šios ląstelės dalintis jau nebegali, nėra jautrios EPO.
* Retikulocitai – 9-10 mikrometrų skersmens jauni eritrocitai, kurių citoplazmoje dar yra šiek tiek ribosomų ir mitochondrijų. Šios ląstelės jau aptinkamos kraujyje.
* **[[raudonasis kraujo kūnelis|Eritrocitai]]** – 7,5 mikrometrų skersmens hemoglobino prikimšta ląstelė, kurioje nėra branduolio, mitochondrijų, endoplazminio tinklo, goldžio aparato, ribosomų.

## Nuorodos
Pav. Hematopoezė
Tutmozis I

**Tutmozis I** (valdė apie 1504 m. pr. m. e.–1492 m. pr. m. e. arba 1493 m. pr. m. e.–1482 m. pr. m. e.) – vienas žymiausių Egipto naujosios karalystės faraonų.

Jis buvo trečiasis aštuonioliktosios dinastijos Egipto faraonas, Tutmozio II ir Hatčepsutos tėvas. Abu faraono tėvai buvo nekilmingi. Jo motina buvo vardu Seniseneb, tėvas nežinomas. Vardas *Tutmozis* reiškia „Totas gimė“. Su žmona Mutnofrete Tutmozis I susilaukė Tutmozio II. Kita jo žmona buvo Amosė, tikriausiai jo biologinė sesuo arba tolima kurio nors ankstesnio faraono giminaitė. Viso Tutmozis I susilaukė penkių žinomų vaikų, tarp kurių Hatšepsutos. Jo ryšiai su Amosio žmona, karaliene Amose Nefertare nėra aiškūs, tikriausiai ji jam padėjo užimti sostą po Amenchotepo I mirties. Tutmozis jai įrengė kapą.

## Valdymas ir nuopelnai

Antraisiais valdymo metais Tutmozis I užkariavo Nubiją iki Nilo trečio slenksčio. Vėliau surengė žygius šiaurėje, Sirijoje, iki Eufrato upės. Karinėje kampanijoje prieš Nubiją, vienas prieš vieną įveikė Nubijos karalių. Pastatė Karnako šventyklos ketvirtąjį ir penktąjį pilonus, hipostilinę stalę, pastatė bent du obeliskus ir kiemą bei sieną. Rėmė Amenchotepo I koplyčios pabaigimą šventyklos šiaurinėje pusėje.

Tutmozis I valdė devynerius metus ir, pasak įrašų, mirė penkiasdešimties. Jo laidojimo šventykla pastatyta Deir al Bahri. Tikėtina, kad jis praplėtė Deir el Medinos kapų kalėjų kaimelį. Tutmozis I – pirmasis faraonas, palaidotas Karalių slėnyje. Tikėtina, kad jis buvo palaidotas KV38 kape, kur rastas sarkofagas su jo vardu, tačiau rastas kitas sarkofagas ir inskripcijos Hatšepsutos kape KV20 nurodo dar vieną tikėtiną palaidojimo vietą. Buvo manoma, kad Tutmozio I mumija rasta karališkųjų mumijų slėptuvėje prie Deir al Bachri, tačiau vėlėsni tyrimai parodė, kad mumija buvo betgi 18 metų jaunuolio ir nebeidentifikuojama su Tutmoziu I. Vienas iš Tutmozio I sarkofagų buvo skirtas Hatšepsutai ir pritaikytas jam (dabar Bostono dailės muziejuje).

## Šaltiniai
* *The Oxford Encyclopedia of Ancient Egypt*. Tomas III. Red. Donald B. Redford. Oxford University Press, − 2001, p. 400
* Encyclopaedia Britannica, 2008 10 23
* Ian Shaw, Paul Nicholson. *The British Museum Dictionary of Ancient Egypt*. The American University in Cairo Press., 2002, p. 289
Kraujotakos nepakankamumas

**Kraujotakos nepakankamumas** – tokia būklė, kai kraujo apytakos organai neaprūpina organizmo reikiamu deguonies ir energetinių medžiagų kiekiu. Skiriamos kelios kraujotakos nepakankamumo formos:
* Kraujotakos nepakankamumas dėl širdies veiklos sutrikimo, atsirandantis sutrikus širdies funkcijai;
* Kraujotakos nepakankamumas dėl kraujagyslių patologijos, atsirandantis sutrikus kraujagyslių tonusui ir pakitus jų sienelių elastingumui;
* Mišri širdies ir kraujagyslių kraujotakos nepakankamumo forma.

Pagal pobūdį ir eigą skiriamos ūminė ir lėtinė kraujotakos nepakankamumo formos:
* Ūminį kraujotakos nepakankamumą sukelia staigus miokardo susitraukimo funkcijos nusilpimas dėl miokardo infarkto.
* Lėtinis kraujotakos nepakankamumas atsiranda dėl aterosklerozės, hipertoninės ligos, širdies ydų ir kt.
Belizas (reikšmės)

**Belizas**:
* Valstybė Centrinėje Amerikoje – Belizas;
* Upė Belize – Belizas (upė);
* Miestas Belizo rytuose, prie Belizo upės žiočių – Belizas (miestas).
Projektavimo pavyzdys

**Projektavimo pavyzdys** () – tai pripažintas dažnai pasitaikančios programinės įrangos projektavimo problemos sprendimo būdas. Projektavimo pavyzdys tinka ne vienai probleminei sričiai; jis gali būti panaudotas įvairiose situacijose. Paplitus objektinėms programavimo kalboms, populiariausi objektiškai orientuoti projektavimo pavyzdžiai buvo susisteminti.

Žymioje Erich Gamma, Richard Helm, Ralph Johnson ir John Vlissides parašytoje knygoje *Design Patterns* aprašyti šie populiarūs projektavimo pavyzdžiai:

**Kūrimo**
* Abstraktus fabrikas *(abstract factory)*
* Kūrėjas *(builder)*
* Fabriko metodas *(factory method)*
* Prototipas *(prototype)*
* Vienintelis objektas *(singleton)*

**Struktūros**
* Pritaikantis objektas *(adapter)*
* Tiltas *(bridge)*
* Sudėtinis objektas *(composite)*
* Dekoratorius *(decorator)*
* Fasadas *(facade)*
* Lengvasis objektas *(flyweight)*
* Įgaliotinis *(proxy)*

**Elgsenos**
* Atsakomybės grandinė *(chain of responsibility)*
* Komanda *(command)*
* Interpretatorius *(interpreter)*
* Iteratorius *(iterator)*
* Tarpininkas *(mediator)*
* Nuotrauka *(memento)*
* Stebėtojas *(observer)*
* Būsena *(state)*
* Strategija *(strategy)*
* Šabloninis metodas *(template method)*
* Svečias *(visitor)*
Teukras

Graikų mitologijoje **Teukro** vardu buvo pora personažų.
* **Teukras** – Hesionės ir Telemono sūnus. Trojos kare kovojo kartu su Ajaksu, savo netikru broliu. Jis buvo puikus lankininkas, šaudęs strėles iš už savo netikro brolio milžiniško skydo.
* Karalius **Teukras** – upės dievo Skamandro ir nimfos Idajos sūnus. Teukrijos valdovas ištekino dukterį Batiją už Dardano, kurio garbei vėliau buvo pavadintas kraštas, Teukrija tapo Dardanija. Trojos gyventojai patys save dažnai vadino teukriečiais.
Hesionė

Graikų mitologijoje **Hesionės** vardu buvo trys personažai.
* **Hesionė** – Trojos princesė, Laomedonto duktė. Ji buvo Priamo sesuo, Telemono žmona ir Teukro motina.

Laomedontas užpykdė Poseidoną neįvykdęs savo pažado. Keršydamas Poseidonas pasiuntė jūros pabaisą, kuri rijo Trojos gyventojus. Norėdamas išgelbėti savo žemes nuo pabaisos, Laomedontas buvo priverstas paaukoti Hesionę pabaisai. Ją išgelbėjo ir pabaisą užmušė Heraklis (kartu su Oiklu ir Telemonu), bet Laomedontas atsisakė atiduoti Herakliui pažadėtus stebuklingus žirgus. Vėliau keršydamas Heraklis surengė karo žygį į Troją, nusiaubė miestą, nužudė jo valdovą ir visus Laomedonto sūnus, išskyrus Podarką, vėliau vadintą Priamu. Telemonas pasiėmė Hesionę kaip karo trofėją ir vėliau su ja susilaukė Teukro.

* **Hesionė** – okeanidė, Prometėjo žmona.

* **Hesionė** – Nauplijaus žmona.
Idaja

Graikų mitologijoje **Idaja** – nimfa, upės dievo Skamandro žmona ir Teukro motina. Tikėtina, kad buvo oreadė. Kartais vadinama Kibele. Siejama su Idos kalnu Mažojoje Azijoje, kuris buvo deivės Kibelės kulto centras. Gali būti tapati nimfai Idai, kuri globojo Dzeusą kūdikystėje.

Pagal kitą versiją, **Idaja** - Dardano, Dardanijos miesto įkūrėjo ant Idos kalno, ir Batėjos duktė.
Neutrofilas

**Neutrofilai**, arba **mikrofagai** () – tai grūdėtieji leukocitai, kurių citoplazmoje esančios granulės nusidažo neutraliais dažais. Jie sudaro apie 50-75 proc. ir yra patys judriausi iš visų leukocitų. Viename mikrolitre kraujo yra 3000-5000 neutrofilų. Jų skaičius skiriasi įvairiais metų laikais – vasarą būna mažiau nei žiemą, taip pat priklauso nuo vitaminų balanso. Neutrofilų skersmuo – 10-12 mikronų. Subrendusių ląstelių branduolį sudaro 3-4 segmentai, sujungti plonais chromatino siūlais.

Pagrindinė funkcija – fagocitozė, t. y. patekusių mikroorganizmų rijimas ir skaidymas. Sveiko žmogaus audiniuose jie juda netvarkingai, o patekus bakterijoms – ima irtis link jų. Neutrofilai išskiria fermentų, kurie stabdo arba naikina bakterijas, ardo pažeistas audinių ląsteles, o patys žūva uždegimo vietoje ir kartu su audinių irimo produktais sudaro pūlius.

Yrant neutrofilams ir kai kuriems bakterijų toksinams, pažeidimo židinyje gali susidaryti tam tikrų medžiagų, vadinamų pirogenais. Jeigu jos patenka į kraują ir nunešamos į smegenyse esantį termoreguliacijos centrą, ligoniui pakyla kūno temperatūra.
Belizas (miestas)

**Belizas** – miestas Belizo rytuose, didžiausias šalies miestas. Miestas įsikūręs Belizo upės žiotyse, prie Karibų jūros. 2009 metais mieste gyveno apie 79600 gyventojų. Pagrindinis Belizo uostas. Mieste yra du oro uostai – tarptautinis ir savivaldybės, universitetinis koledžas, katedra (1812 m.).

Gyvenvietę (*Belize Town*) 1638 m. įkūrė britų medkirčiai. 1862–1970 m. buvo administracinis Britų Hondūro centras. Iki 1970 m. buvo Britų Hondūro ir Belizo sostinė, vėliau, dėl per didelio potvynių Belize pavojaus, ji perkelta į Belmopaną.

## Sportas
* Port Layola FC – futbolo klubas; rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje.

## Klimatas
Belizo mieste, kaip ir visoje šalyje, vyrauja drėgnas tropinis klimatas su ilgu drėgnu laikotarpiu nuo gegužės iki sausio ir trumpu sausu trijų mėnesių sezonu. Pats sausiausias mėnuo mieste būna kovas – vidutiniškai iškrenta 38 mm kritulių. Vidutinė visų metų temperatūra mieste siekia 23-28 laipsnius.

## Stichinės nelaimės
Miestas dažnai kenčia nuo įvairių gamtinių stichinių nelaimių. Nuo 1900 m. Belizas buvo beveik sugriautas dviejų didelių uraganų – 1931 m. ir 1961 m. Paskutinį kartą uraganas mieste siautėjo 2010 m. Neretai mieste kyla ir gaisrai, didžiausi jų įvyko 1999 ir 2004 m. Lietingu sezonu Belizas kenčia ir nuo potvynių.

## Savivaldybė
Miestą valdo vyriausybės paskirta taryba, kuriai vadovauja meras. Rinkimai vyksta kas trejus metus, o nuo 2009 m. miestui vadovauja pirmoji Belizo moteris merė – Zenaida Moya.

## Broliški miestai
*  An Arboras, JAV
* Gaosiongas, Taivanas
Bazofilas

**Bazofilai**, arba **bazofiliniai granuliocitai** () – tai grūdėtieji leukocitai, kurių citoplazmoje esančios granulės nusidažo šarminiais dažais. Skersmuo apie 8-10 mikrometrai, branduolį sudaro 2 segmentai, dažnai jo forma yra netaisyklinga. Bazofilai sudaro apie 0,3-1 proc. visų leukocitų (1 mikrolitro kraujo yra 25-55 ląstelės), naujagimių kraujyje jų yra šiek tiek daugiau. Jų kiekis svyruoja ir per parą – iš ryto jų būna mažiau, naktį – daugiau; tai susiję su antinksčių hormonų kiekiu kraujyje. Nėra tokie judrūs ir rajūs.

Bazofilai yra svarbūs alerginėms reakcijoms. Suėję į kontaktą su specifiniu alergenu, bazofilai degranuliuoja. Be to, jie turi ypač didelės reikšmės kraujo klampumui (gamina hepariną, kuris neleidžia kraujui krešėti kraujagyslėse bei kamščiams – trombams susidaryti).
Centrinės Amerikos valstybių organizacija

**Centrinės Amerikos valstybių organizacija** (, **OCAS**; isp. *Organización de los Estados Centroamericanos*, **ODECA**) – karinė, politinė, ekonominė ir kultūrinė Centrinės Amerikos valstybių sąjunga, įkurta 1951 metais. Organizacija turi Valstybių vadovų tarybą, Užsienio reikalų ministrų tarybą, San Salvadore įsikūrusį konsultacinių institucijų veiklą koordinuojantį biurą.

Organizacijos narės:
* 
* 
* 
* 
* 

1960 m. organizacijos narės pasirašė sutartį, pagal kurią įkurta Centrinės Amerikos bendroji rinka. 1963 m. įkurta Gynybos taryba, iš kurios vėliau pasitraukė Kosta Rika (1967) ir Hondūras (1971).
Eozinofilas

**Eozinofilai**, kitaip **eozinofiliniai granuliocitai** () – grūdėtieji leukocitai, kurių citoplazmoje esančios granulės nusidažo rūgščiais dažais. Jie sudaro 1-4 proc. visų leukocitų.

Eozinofilai yra truputį didesni už neutrofilus. 1 mikrolitre kraujo yra nuo 120 iki 350 eozinofilų, vyrų šiek tiek mažiau negu moterų, o naujagimių – 500-600. Jų kiekis priklauso nuo paros ritmo bei hormonų pusiausvyros organizme. Eozinofilų fermentai du kartus aktyvesni nei neutrofilų, iš jų svarbūs histaminą ir kitus alerginių reakcijų mediatorius skaldantys fermentai.

Eozinofilai fagocituoja audinių daleles su histaminu, dėl to jie labai svarbūs organizmo alerginėms reakcijoms. Manoma, kad jie slopina audinių įjautrinimo reakcijas. Eozinofilai ne tik fagocituoja bakterijas. Kai į organizmą patenka svetimų baltymų (antigenų), pradeda gamintis antikūnų, kurie jungiasi su antigenais ir juos nukenksmina, tuomet išskiria histamino, skatinančio alergines reakcijas. Eozinofilai neutralizuoja histaminą ir taip gelbsti organizmą nuo įjautrinimo.
Sinagoga

**Sinagoga** ( – susirinkimas) – judėjų maldos namai.

## Pastatas ir papročiai
Joje laikomos pamaldos, skaitomas ir aiškinamas Tanachas. Dažniausiai būna taisyklingo plano, dviejų, trijų, ar penkių navų halinis pastatas. Vidaus erdvę sudaro maldų salė vyrams su sakykla (vad. *bima*) ir altoriumi – labiausiai apšviesta šventyklos dalis, dažnai su kupolu. Salės šonuose ir prieangyje – patalpos moterims, nes sinagogoje moterys turi būti atskirtos nuo vyrų. Kai kada sinagogos turi priestatus (biblioteka, rabino gyvenamosios patalpos ir kt.).

## Sinagogos Lietuvoje
Lietuvoje sinagogas pradėta statyti XVII a. pabaigoje – XVIII a. pradžioje. Jau XIX a. sinagogų buvo visuose didesniuose miestuose.

Šiuo metu Lietuvoje veikia Kauno ir Vilniaus sinagogos. Mūrinių vasarinių ir žieminių sinagogų kompleksai dar išlikę Kėdainiuose, Joniškyje ir Kalvarijoje. Europos mastu unikalios medinės sinagogos tebestovi Kurkliuose, Žiežmariuose, Alantoje, Rozalime, Tirkšliuose, Laukuvoje ir Pakruojyje (pastaroji seniausia ir vertingiausia). Visų šių sinagogų būklė kritinė, interjerai sunaikinti.

## Nuorodos

* Vilniaus Didžiosios sinagogos atminimas (1573–1944) 
* Interviu su M. Rupeikiene apie sinagogas Lietuvoje
* Kauno sinagoga
Jordanijos vėliava

**[[Jordanija|Jordanijos]] vėliava** buvo įteisinta 1928 m. balandžio 16 d. Jos pagrindą sudaro vėliavos, naudotos 1916 m. arabų sukilimo metu prieš Osmanų imperiją, spalvos. Jordanijos vėliava keturspalvė, kurią sudaro trys horizontalios spalvos – juoda, balta ir žalia – bei septynkampė žvaigždė raudoname trikampyje.

## Simbolika

Jordanijos vėliava yra sudaryta iš trijų horizontalių lygių juostų – juodos spalvos viršuje, baltos viduryje ir žalios apačioje – bei baltos septynkampės žvaigždės, esančios ant lygiašonio raudono trikampio kairėje vėliavos pusėje. Šios keturios spalvos naudojamos daugelio arabų valstybių vėliavų. Pavyzdžiui, Kuveito, Palestinos, Egipto, Libijos, Sirijos, Vakarų Sacharos ir kitų arabų tautų vėliavose.

Horizontalios spalvos simbolizuoja tris arabų kalifatus. Juoda simbolizuoja Abasidų kalifatą, balta – Omejadų kalifatą, o žalia spalva – Fatimidų kalifatą. Kairėje vėliavos pusėje esantis raudonos spalvos lygiašonis trikampis simbolizuoja valdančiąją Hašimitų dinastiją bei kraują, pralietą arabų sukilimo prieš osmanus metu.

Balta septynkampė žvaigždė raudoname trikampyje simbolizuoja arabų vienybę bei septynias pirmosios Korano suros eilutes, minimas knygos pradžioje. Žvaigždė simbolizuoja ištikimybę vienam Dievui, žmogiškumą, nuolankumą, tautinę dvasią, dorybę, socialinį teisingumą ir troškimų siekimą. Taip pat dauguma tiki, kad žvaigždė simbolizuoja septynias kalvas, ant kurių buvo pastatyta Jordanijos sostinė Amanas.

## Istorija

Iki 1916 m., kai Jordanijos teritorija dar tebepriklausė Osmanų imperijai, buvo naudojama to meto Osmanų imperijos vėliava (dabartinės Turkijos respublikos vėliavos variantas). Arabų sukilimo metu buvo naudojama vėliava, panaši į dabartinę, tik skyrėsi spalvų išdėstymas ir proporcijos.
1921–1928 m. tuometinės Transjordanijos vėliavą sudarė labai panašios vėliavos variantas, tiktai raudonajame trikampyje nebuvo baltos septynkampės žvaigždės. Tuo metu egzistavusi Transjordanijos vėliava šiuo metu yra oficiali Palestinos valstybės vėliava.


Vaizdas:Flag_of_Egypt_19th_century.svg|Jordanijos vėliava Osmanų Imperijos laikais (iki 1916 m.)
Vaizdas:Flag of Hejaz (1917).svg|Arabų sukilimo metu (1916–1918) naudota vėliava
Vaizdas:Flag of the Ba'ath Party.svg|Transjordanijos vėliava, naudota 1921–1928 m.


## Kitos vėliavos


Vaizdas:Amman Jordan Flag.svg|Jordanijos sostinės Amano vėliava
Vaizdas:Naval Ensign of Jordan.svg|Jordanijos karinio laivyno vėliava
Vaizdas:Royal Standard of Jordan.PNG|Jordanijos karališka vėliava
Belmopanas

**Belmopanas** – Belizo sostinė. Miestas įkurtas Belizo upės slėnyje, apie 80 km nuo Hondūro įlankos Karibų jūroje. Tai planingai šalies viduryje įkurta sostinė regione, kur kadaise gyveno majai. Veikia kelios siuvimo, maisto pramonės įmonės. Dauguma miesto gyventojų – valstybės tarnautojai ir jų šeimos nariai.

## Etimologija

Belmopanas kildinamas iš dviejų žodžių – *Bel* reiškia nuorodą į Belizo upę, o Mopanas yra kita šalies upė, viena iš svarbesnių.

## Istorija

Idėja įkurti sostinę šalies viduryje kilo po to, kai 1961 m. uraganas *Hattie* nusiaubė tuometinę šalies sostinę – Belizo miestą, esantį prie jūros kranto. 1966 m. pradėtas statyti naujasis miestas, o 1970 m. paskelbtas administraciniu Britų Hondūro centru. Nuo 1981 m. – Belizo sostinė.

## Sportas
* Belmopan Bandits FC – futbolo klubas; rungtyniavo aukščiausioje lygoje.

## Šaltiniai
Nimfa (reikšmės)

**Nimfa** gali reikšti:
* Graikų mitologijoje gamtos dvasia – nimfa ;
* Biologijoje lėliukinė vabzdžių forma – nimfa.
Argas (miestas)

**Argas** – miestas Graikijoje, šiaurės rytų Peloponese. Argolidės nomo centras. Miestas yra šalia Argolidės įlankos (6,5 km nuo jos).

## Istorija
*Pagrindinis straipsnis: [[Argolidė]]*

Prieš mūsų erą Argas turėjo gana daug įtakos Graikijoje. VII a. pr. m. e. tai buvo svarbiausias miestas-valstybė Peloponeso pusiasalyje, kol jame ėmė vyrauti Sparta. Argas ir Sparta konkuravo nuolatos – 669 m. pr. m. e. nugalėjo Argas, 550 ir 494 m. pr. m. e. nugalėjo Sparta. Vis didėjant Spartos galybei, Argas 461 m. pr. m. e. sudarė sąjungą su Atėnais, tačiau 418 m. pr. m. e. pralaimėjus Atėnų lygai Argas sudarė sąjungą su pačia Sparta. Tačiau 392 m. pr. m. e. ši taika buvo sulaužyta, kai Argas sudarė sąjungą su Korintu. 371 ir 362 m. pr. m. e. Argas vėl nugalėjo Spartą. Apie 200 m. pr. m. e. Sparta laikinai buvo okupavusi Argą. Kai 146 m. pr. m. e. romėnai sutriuškino Korintą, Argo įtaka sustiprėjo. Bizantijos laikais Argas klestėjo. 1397 m. miestą užėmė turkai, ir 1500 m. jie išžudė gyventojus ir apgyvendino albanus. Graikijos nepriklausomybės karo metu (1821–1829 m.) pirmasis Graikijos parlamentas buvo sušauktas kaip tik Argo mieste.
Sekhmeta

**Sekhmeta** (*Sekhmet*, *Shmt*, *Sakhma*, ) egiptiečių mitologijoje – Aukštutiniojo Egipto karo deivė, gydymo deivė, dieviškoji galia, Ptah numylėtinė.

Sekhmeta – Hator hipostazė, kartais prilyginama įniršusiai „Dievo akiai“, Ra įsakymu naikina nusikaltusią žmoniją. Sustabdyti ją pavyksta tik nugirdžius ir apsvaiginus.

Vaizduojama moterimi liūtės galva, apsirengusia raudonais rūbais, simbolizuojančiais karą.

## Kultas

Kulto centras buvo Memfis.

Sekhmetos kūnas taip spindintis vidurdienio saulėje, kad buvo vadinama liepsnos dama. Buvo sakoma, kad mirtis ir destrukcija yra balzamas jos širdžiai. Egiptiečiai manė, kad dykumų vėjai yra Sekhmetos alsavimas.

Sekhmeta saugojo faraonus mūšio lauke, keliaudavo per žemes ir šaudė ugnies strėles į priešus.