open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Užtemdomoji dvinarė

**Užtemdomoji dvinarė** – dvinarė žvaigždė, kurios narių orbitos plokštuma yra taip arti regėjimo spindulio, kad narės užtemdo viena kitą. Jei dvinarė žvaigždė taip pat yra spektrinė dvinarė ir žinomas sistemos paralaksas, žvaigždė yra gana tinkama analizei.

Per paskutinį dešimtmetį užtemdomųjų dvinarių parametrų matavimas tapo įmanomas su maždaug 8 metrų skersmens teleskopais. Tapo įmanoma išmatuoti jų šviesį. Neseniai tai buvo panaudota atstumams iki Didžiojo Magelano Debesies, Mažojo Magelano Debesies, Andromedos ir Trikampio galaktikų matuoti. Taigi buvo atrastas naujas metodas galaktikų nuotoliui matuoti 5 % tikslumu.

Užtemdomosios dvinarės yra kintamosios žvaigždės, bet ne dėl narių šviesio kitimo, o dėl užtemimų. Matuojant žvaigždės spindesį, pastebimi praktiškai pastovaus spindesio periodai su periodiškais spindesio sumažėjimais. Jei viena žvaigždė yra didesnė nei kita, viena žvaigždė bus užtemdyta visiškai, kita – dalinai.

Užtemdomosios dvinarės orbitinis periodas gali būti apskaičiuotas tiriant žvaigždės spindesio kitimo kreivę, o jos narių dydžių santykis žinant orbitos spindulį – stebint kokiu greičiu kinta spindesys artimesnei žvaigždei užtemdant tolimesnę. Jei žvaigždė yra ir spektrinė dvinarė, gali būti apskaičiuoti ir orbitos elementai, o žvaigždžių masė gali būti apskaičiuota gana lengvai, taigi galima apskaičiuoti žvaigždžių tankių santykį.
Baušiškių piliakalnis

**Baušiškių piliakalnis su gyvenviete** (A553KP) – piliakalnis ir senovinė gyvenvietė bei pilkapiai Rokiškio rajono savivaldybės teritorijoje, prie Baušiškių kaimo, Audros dešiniajame krante. 

## Piliakalnis

Piliakalnis, kartais dar vadintas **Radiščių piliakalniu**, nes yra prie Radišių kaimo ribos, įrengtas nupjauto kūgio formos apie 18 m aukščio kalvoje. Jį iš rytų juosia Audros, iš pietų ir pietryčių – buvusio upelio slėniai, iš vakarų ir šiaurės vakarų – plati dauba. Aikštelė ovali, 55 x 30 m dydžio, su kultūriniu sluoksniu, jos vakarinis kraštas kiek aukštesnis. Aikštelėje ir jos šlaituose rasta lipdytinės brūkšniuotu, lygiu ir grublėtu paviršiumi keramikos. Nuo XIX a. antrosios pusės iki XX a. vidurio buvo ariamas. 

Prie piliakalnio, 200 m į rytus yra keletas apardytų pilkapių su akmenų vainikais. Iš viso buvo per 10 pilkapių. 

## Tyrimai
Piliakalnį 1928 m. aprašė Petras Tarasenka. Piliakalnio žvalgomuosius archeologinius tyrimus 1963 m. ir 1969 m. atliko Rokiškio kraštotyros muziejus, 1970 m. tyrė Lietuvos istorijos institutas. Radinius saugo Rokiškio krašto muziejus. 

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR archeologijos atlasas. V. 1975. t.2 p.&nbsp;38.
* Kultūros paminklų enciklopedija. V. 1998.

## Nuorodos
* Lietuvos piliakalnių atlasas 
* Baušiškių piliakalnis
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Savižudybės planavimas

**Savižudybės planavimas** – medicininis terminas, vartojamas apibūdinti žmogaus mintis ir planus apie savižudybę. Nors dauguma tokių planų savižudybe nesibaigia, tačiau kai kurie savižudybę planuojantys žmonės ryžtasi nutraukti savo gyvybę. Savižudybės planavimas apima tikslias savižudybės detales (būdą, laiką, vietą), nesėkmingus bandymus nusižudyti.
Antatilčių piliakalnis

**Antatilčių piliakalnis** – vienas iš dviejų piliakalnių Ukmergės rajono savivaldybės teritorijoje, Antatilčių kaimo rytiniame pakraštyje. Piliakalnis pasiekiamas keliu Žemaitkiemis-Balninkai pasukus į dešinę pietvakarių kryptimi į Antatilčius, jų centre pasukus į kairę pietryčių kryptimi ir pavažiavus 650 m lauko keliuku, pabaigoje laikantis kairės – yra už eglėmis apaugusios kalvos priekyje.

## Piliakalnis

Piliakalnis yra kaimo rytų pakraštyje, prie Plaštakos ir Siesarties santakos, Plaštakos dešiniajame krante, jos vingyje esančioje kalvoje. Aikštelė ovali, pailga pietryčių-šiaurės vakarų kryptimi, 52x17 m dydžio, 3 m aukštesniu šiauriniu kraštu. Jos šiaurės vakarų krašte supiltas 25 m ilgio, 2 m aukščio, 15 m pločio pylimas, pietrytiniame krašte – 30 m ilgio, 1 m aukščio, 11 m pločio pylimas. Pylimų išorinis 2,5-3,5 m aukščio šlaitas leidžiasi į 2 m pločio, 0,5 m gylio griovį, už kurio supiltas antras iki 1,2 m aukščio šiaurės-vakarų pusėje, 7 m pločio pylimas. Griovys ir pylimas piliakalnį juosia iš šiaurės-vakarų, pietvakarių ir pietryčių pusių, vietomis virsdamas 3 m pločio terasa. pietrytiniame šlaite, 1,5 m žemiau antrojo pylimo yra 5,5 m pločio, 25 m ilgio terasa – greičiausiai antrojo griovio ir trečio pylimėlio liekana. Šlaitai statūs, 14 m aukščio. Piliakalnis datuojamas II tūkstantmečio pradžia.

Šiaurės-rytų šlaitas apie 1950 m. nukastas statant vandens malūną. Piliakalnis apaugęs labai praretintu mišku, šiaurės-vakarų pylimuose įrengti laiptai.

## Tyrimai
Piliakalnių žvalgomuosius archeologinius tyrimus 1987 m. atliko Lietuvos istorijos institutas, tyrimų vadovas Gintautas Zabiela. Ištirtas pylimo liekanų 11,3 m² plotas. Po juo rastas pirmųjų amžių kultūros sluoksnis su brūkšniuotąja keramika, ant jo apie I tūkstantmečio antroje pusėje supiltas pylimas. 1993 m. G. Zabiela piliakalnio aikštelės šiaurės-vakarų pakraštyje ištyrė 25 m² dydžio plotą, rado dvi lipdytas šukes bei sudegusių šakų liekanų. Nustatyta, kad pylimas piltas mažiausiai per 2 kartus.

## Nuotraukos

Vaizdas:Antatilčių piliakalnio informacinė lenta.jpg|Antatilčių piliakalnio informacinė lenta


## Šaltiniai

* Kultūros paminklų enciklopedija. V. 1998.
* Покровский Ф. В. Археологическая карта Ковенской губернии. Вильна. 1899. c. 107
* Zabiela G. Antatilčių piliakalnių tyrinėjimai 1993 metais. Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 1992 ir 1993 metais. Vilnius, 1994. p.&nbsp;84–89.

## Nuorodos
* Lietuvos piliakalniai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Liturginės spalvos

**Liturginės spalvos** - katalikų liturgijoje naudojamos liturginių reikmenų (dažn. drabužių) spalvos. Liturginės spalvos tikintiesiems padeda sąmoningiau dalyvauti liturgijoje, išreiškia švenčiamų tikėjimo paslapčių pobūdį, turi nusistovėjusias normas ir visuotinai priimtą simboliką.

* Balta simbolizuoja šviesą, nekaltumą ir džiaugsmą, baltos spalvos liturginiais drabužiais dvasininkai dėvi per Velykų ir Kalėdų mišias, per viešpaties (išskyrus jo kančios minėjimo apeigas), Švč. Trejybės, kat. ir stč. dvasininkai dar ir per Švč. Mergelės Marijos, angelų ir šventųjų (ne kankinių) švenčių rel. apeigas.
* Raudona – ugnies, kraujo ir aukos kančios simbolis, naudojama per viešpaties kančios ir kankinių šventes, Sekmines.
* Žalia simbolizuoja amžinojo gyvenimo ir išganymo viltį, naudojama per eilinių sekmadienių ir šiokiadienių mišias.
* Violetinė simbolizuoja atgailą, skausmą ir liūdesį, naudojama per adventą ir gavėnią, gedulines pamaldas, atgailos ir ligonių patepimo sakramento apeigas.
* Juoda – gedulo spalva, naudojama per gedulines pamaldas.
* Rožinė (protestantų bažnyčiose nenaudojama) – sušvelninta violetinė spalva Kat. bažn. naudojama trečiąjį advento ir ketvirtąjį gavėnios sekmadienį. Iškilmingesnėmis progomis dėvimi puošnesni aukso (vietoj baltos, raudonos ir žalios) arba sidabro spalvos liturginiai drabužiai. Rytų ir protestantų bažnyčiose liturginių spalvų prasmė ir naudojimo taisyklės panašios į katalikų bažnyčios.

Liturginių drabužių bei reikmenų spalvų prasmė ir naudojimo tradicijos klostėsi pagal vietinių Bažnyčių papročius. Iki VI a. vienintelė liturginė spalva buvo balta, vėliau imta naudoti ir kitas. Liturginių spalvų naudojimo taisykles ir simbolinę reikšmę XIII a. pr. nustatė popiežius Inocentas III. XVI a. pab. Romos rite galutinai buvo patvirtintos 6 svarbiausios liturginės spalvos.
Aisajus

**Aisajus** () – miestas Aičio prefektūroje, Japonijoje. Čia gyvena apie 65,4 tūkst. gyventojų.

2005 m. balandžio 1 d. Saja, Saoris, Hačikajus ir Tacuta sujungti į Aisajų.

## Miesto simboliai
Oficiali miesto gėlė – riešutinis lotosas, medis – *[[Podocarpaceae]]*.

## Nuorodos
* Oficiali Aisajaus svetainė (japonų k.)
Valandinis kampas

Astronomijoje **valandinis kampas** – viena iš koordinačių, naudojama pusiaujinėje koordinačių sistemoje aprašant taško padėtį dangaus sferoje. Šviesulio valandinis kampas matuojamas dangaus pusiaujo lanku nuo dangaus dienovidinio pietinės pusės iki šviesulio deklinacijos apskritimo vakarų kryptimi nuo 0 iki 24 valandų. Valandinis kampas kartu su deklinacija nurodo šviesulio padėtį dangaus sferoje konkrečiu laiko momentu.

Objekto valandinis kampas (H) lygus skirtumui tarp žvaigždinio laiko (s) ir objekto rektascensijos (α):

: H = s - α

Taigi objekto valandinis kampas nurodo laiką, praėjusį nuo objekto viršutinės kulminacijos. Jis taip pat nurodo ilgumos skirtumą tarp stebėjimo vietos ilgumos ir ilgumos, kurioje tuo metu objektas kulminuoja.
Priemonė

**Priemonė** gali būti prietaisas, sugebėjimas, režimas, technika, apribojimas, agentūra, instrumentas ar metodas, kuris padeda pasiekti vieną ar kelias siekiamo tikslo baigtis.

Veikimo kryptis – priemonė, kuri yra būdas arba planas, kuriuo sutvarkomi tam tikri verslo įmonės aspektai, apimantis dalykus, procesus, vietas, žmones, laiką arba motyvaciją naudojamus pasiekti baigtis. Tai turi būti strategija arba taktika.
Teodoras Četrauskas

**Teodoras Četrauskas** (1944 m. gegužės 7 d. Čiobiškyje, Musninkų valsčiuje – 2024 m. gruodžio 23 d. Vilniuje) – lietuvių rašytojas ir vertėjas.

## Biografija
1969 m. baigė vokiečių kalbą ir literatūrą Vilniaus universitete. Nuo 1970 m. „Vagos“ ir „Vyturio“ leidyklų redaktorius, atsakingas už vokiškai kalbančių šalių literatūros leidybą. Nuo 1986 m. buvo laisvai kuriantis rašytojas ir vertėjas, gyveno ir dirbo Vilniuje.

Išvertė daugiau kaip 80 knygų, tarp kurių yra tokių autorių, kaip G. Grasas, T. Bernhardas, F. Kafka, E. Canettis, S. Lencas, A. Dioblinas, M. Endė ir kitų kūriniai.

Parašė keletą vaikams ir suaugusiesiems skirtų knygų. Kūryba versta į vokiečių, vengrų, slovakų, fryzų ir kitas kalbas.

Vypersdorfo, Streleno, Feldafingo, Visbio, Edenkobeno ir kitų kūrybos namų stipendiantas.

## Bibliografija
* Kažkas, kažkaip, kažkur: ironiškos miesto istorijos: humoreskos. – Vilnius: Vaga, 1988.
* Pykštuko ir Miciaus lenktynės: komiksas: ikimokykliniam ir jaunesniam mokykliniam amžiui. – Vilnius: Vyturys, 1988.
* Čiukas gydosi. – Vilnius: Victoria, 1991.
* Maumukas arba raudonas gaidys rūsyje. – Vilnius: Margi raštai, 1996.
* Tarsi gyventa: romanas. – Vilnius: Charibdė, 2004.
* Atspindžiai. Ar būna pas jus pavasaris? (kartu su K. Berthel) – Vilnius: Vaga, 2004.
* Dangiškasis kinematografas: romanas. – Vilnius: Charibdė, 2007.
* Maumukas, Kaukas Kaukaitis, Gamsachurdija, arba Vilniaus mergelės išgelbėjimas: apysaka. – Vilnius: Vaga, 2009.
* Mekenija: socialinė satyra. – Vilnius : Charibdė, 2019.

## Apdovanojimai
* 2020 m. Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino ordino Riterio kryžius

## Šaltiniai
Tikslas

**Tikslas** – siekiamas rezultatas, kuris tenkina šias charakteristikas:
* Jis yra besitęsiantis, dažnai aprašomas dideliam laikotarpiui;
* Jis yra daugiau kokybinis, nei kiekybinis;
* Jis išreikštas daugiau bendrais, nei specifiniais terminais.

Dar konkrečiau, tikslas – sakinys, nusakantis bendrą ar sąlyginę verslo įmonės būklę, kurios bus siekiama arba kuri bus išlaikoma tam tikromis priemonėmis einant laikui. Tikslas praplečia viziją ir turi būti ganėtinai siaurai apibrėžtas. Jis gali būti išmatuotas ir skaidomas uždaviniais. Pavyzdžiui, picerijos tikslas gali būti beveik visada laiku pristatyti picą.
Taktika

**Taktika** gali reikšti:

* Taktika (metodas) – veikimo kryptis, skirta įgyvendinti strategiją;
* Karinė taktika – karinių pajėgų organizavimo mokslas ir menas, siekiant laimėti mūšį.
Poveikis

**Poveikis**, įtaka - veiksmas, procesas, jėga, kurių pasekmės yra akivaizdžios. Įtaka padaroma be tiesioginių pastangų ar ketinimo. Poveikis gali būti vidinis, kurį sukelia įmonės infrastruktūra, resursų kokybė ar įmonės kultūrą. Jis taip pat gali būti išorinis, kurį gali sukelti technologija, paslaugos tiekėjas ar gamintojas ar reguliavimai. Poveikis išreiškiamas stiprumu, silpnumu, galimybe ir grėsme organizacijai. Taip pat poveikį galima išreikšti rizika arba potencialiu apdovanojimu.
Andžijas

**Andžijas** () – miestas Aičio prefektūroje, Japonijoje. Čia gyvena apie 176 tūkst. gyventojų.

Miestas įkurtas 1952 m. gegužės 5 d.

## Miestai simboliai
Oficiali miesto gėlė – raudonžiedis šalavijas, medis – pušis.

## Miestai partneriai

*  Hantington Byčas, Kalifornija, JAV
*  Hobsons Bėjus, Australija
*  Koldingas, Danija

## Nuorodos
* Oficiali Andžijo svetainė (japonų k.)
Delecija

**Delecija (iškrita)** – chromosomos struktūrinė mutacija. Jos metu prarandama genetinė medžiaga. Delecijos gali vykti dėl sutrikimų krosingoverio, vykstančio mejozėje metu. Jos gali būti genetinių ligų priežastimi.
Delecijai atsirasti reikalingi dvigrandžiai DNR trūkiai. Iškritus chromosomos fragmentui, likusi chromosomos dalis gali būti sujungta ties trūkio taškais. Derivatinė chromosoma yra trumpesnė už normalią, iškritęs fragmentas paprastai pametamas. Chromosomų delecijos gali būti nustatomos sekvanavimo metu (arba šviesiniu, liuminescentiniu mikroskopu).

## Delecijų tipai
Delecijų tipai pozicijos linijinėje chromosome atžvilgiu yra du:
* Terminalinė delecija, kai delecija vyksta chromosomos gale;
* Intersticinė delecija, kai prarandama dalis chromosomos peties vidurio.

Delecijos gali vykti ir žiedinėse DNR ar RNR molekulėse, taip delecija bus tik intersticinė.
Lietuvos futbolas 2008 m.

**Lietuvos futbolo varžybos 2008 m.** – futbolo varžybos, vykusios Lietuvoje 2008 metais.

## Lygos

Pagrindinės pirmenybės organizuotos vieningoje lygoje. 2008 m. iki 8 klubų sumažintas A lygos dalyvių skaičius, II lygos zonos pertvarkytos į Pietų ir Vakarų.

## Taurės

## Tarptautinė arena
### UEFA klubiniai turnyrai

UEFA taurių turnyruose žaidė 4 Lietuvos komandos:
* Kauno FBK (Čempionų lyga, UEFA taurė);
* Vilniaus „Vėtra“ (UEFA taurė);
* Marijampolės „Sūduva“ (UEFA taurė);
* Panevėžio „Ekranas“ (Intertoto taurė).

### Baltijos lyga

Visos keturios Lietuvos komandos pateko į ketvirtfinalį, tačiau į pusfinalį pateko tik Kauno FBK komanda.

### Rinktinė

Lietuvos vyrų futbolo rinktinė sužaidė 12 rungtynių.

## Moterys

UEFA taurės varžybose I etape žaidė „Gintra-Universitetas“. Šiauliuose ir Panevėžyje rugsėjo 4–9 d. organizuotose 1 pogrupio varžybose „Gintra“ rezultatu 0-8 pralaimėjo Rusijos čempionėms „Zvezda-2005” komandai, 2-0 įveikė Vengrijos čempiones Budapešto „FC Femina Budapest“ klubo komandą ir lygiosiomis 2-2 sužaidė su Farerų čempionėmis „Klaksvíkar ÍF“. Grupėje Lietuvos klubas užėmė antrąją vietą ir į kitą etapą nepateko.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Lithuania 2008 (Rsssf.org)
Margarita Dvarionaitė

**Margarita Dvarionaitė** (1928 m. gegužės 31 d. Liepojoje – 2008 m. kovo 14 d. Vilniuje, palaidota Antakalnio kapinėse) – Lietuvos muzikė, pirmoji simfoninio orkestro dirigentė.

## Biografija
Kilusi iš muzikų šeimos, pianisto Kazimiero Dvariono duktė, kompozitoriaus Balio Dvariono dukterėčia. 1947 m. baigė Kauno gimnaziją, 1949 m. Kauno konservatorijos Jurgio Karnavičiaus fortepijono klasę, 1957 m. baigė Leningrado konservatoriją, Iljos Musino simfoninio dirigavimo klasę.

1957–1961 m. Lietuvos Operos ir baleto teatro, 1961–1993 m. Lietuvos nacionalinės filharmonijos simfoninio orkestro dirigentė. 1969–2000 m. Lietuvos konservatorijos (nuo 1992 m. Lietuvos muzikos akademija) dėstytoja, nuo 1990 m. Kauno fakulteto dėstytoja.

Pirmoji dirigavo daugelį lietuvių kompozitorių kūrinių. Dirigavo operas: B. Dvariono „Dalia“, D. Aubero „Fra Djavolas“, Š. Guno „Faustas“, V. Klovos „Vaiva“, D. Verdi „Rigoletas“, P. Čaikovskio „Eugenijus Oneginas“.

Paskelbė per 160 publikacijų įvairiomis temomis.

## Įvertinimas
* 1975 m. LTSR nusipelnusios artistės garbės vardas
* 1998 m. Gedimino 5 laipsnio ordinas

## Šaltiniai
Kanonas (Biblija)

**Biblijos kanonas** – tai autoritetingas Šventojo Rašto knygų sąrašas, kurį tam tikra religinė bendruomenė (pvz., žydai, katalikai, ortodoksai, protestantai) laiko Dievo įkvėptu ir normatyviniu tikėjimo bei dorovės šaltiniu. Žodis *kanonas* kilęs iš graikų kalbos žodžio **κανών** (*kanōn*), reiškiančio „matuoklį“, „normą“, „taisyklę“. Šis terminas pradėtas vartoti krikščioniškoje tradicijoje žymėti tekstų rinkiniui, kuris laikomas tikruoju Dievo apreiškimu.
Judaizme šis rinkinys vadinamas Tanachu, kuris atitinka krikščionių Senojo Testamento kanoną. Krikščionybėje  Biblijos kanonas apima tiek Senąjį, tiek Naująjį Testamentą, tačiau skirtingos konfesijos pripažįsta skirtingą knygų skaičių.

## Senojo Testamento kanonas
Pagal žydų ir krikščionių tradiciją, Senojo Testamento kanonas buvo užbaigtas Ezdrui ir Neemijui grįžus iš Babilono nelaisvės. Šv. knygos buvo surinktos, viešai paskelbtos ir laikytos autoritetingomis. Šią poziciją palaiko žydų padavimas, Flavijus Juozapas ir 2 Makabėjų knyga.

Kai kurie šiuolaikiniai akademiniai tyrinėtojai teigia, kad Jėzaus laikais žydų tarpe dar nebuvo galutinai užbaigto kanono. Pasak jų, tik Toros ir Pranašų knygos buvo visuotinai pripažintos, o Hagiografų (Ketuvim) statusas tebebuvo diskusijų objektas.

Nepaisant to, graikiškasis Senojo Testamento vertimas – Septuaginta – buvo plačiai naudojamas tiek helenistinių žydų, tiek pirmųjų krikščionių. Dauguma Naujojo Testamento citatų iš Senojo Testamento atitinka Septuagintos tekstą.

## Naujojo Testamento kanonas
Naujasis Testamentas buvo parašytas pirmajame mūsų eros amžiuje. Visgi kai kurios knygos (pvz., Antrasis Petro laiškas, anot dalies tyrinėtojų, parašytas 100–150 m. e. m.) datuojamos ir antruoju mūsų eros amžiumi. Dauguma jo knygų pripažintos iš karto, o kelios smulkesnės (laiškas Filemonui, 2 ir 3 Jono laiškai, Judo laiškas) galutinai pripažintos kiek vėliau.

## Antrasis Kanonas
Katalikai, ortodoksai prie Senojo Testamento papildomai priskiria 7 deuterokanonines (Antrojo Kanono) knygas:
* Tobijo knyga
* Juditos knyga
* 1 Makabiejų knyga
* 2 Makabiejų knyga
* Išminties knyga
* Siracido knyga
* Barucho knyga
Taip pat papildomai pridedami graikiški Esteros ir Danieliaus knygų priedai. Šias knygas į lotyniškąjį Biblijos vertimą, Vulgatą, įtraukė šv. Jeronimas.
  
Protestantai 7 papildomas knygas laiko apokrifinėmis ir nededa į savo Biblijos leidimus. Motyvuojama tuo, kad šių knygų nėra hebrajiškoje Biblijoje, jos necituojamos Naujajame Testamente.

M. Liuteris neįtraukė šių knygų į Senajį Testamentą, pavadindamas jas apokrifinėmis ir nelygiavertėmis kitoms knygoms, tačiau naudingomis skaityti. Šiai kategorijai jis siūlė priskirti ir Esteros knygą, nes atmetus deuterokanoninius priedus, šioje knygoje nė karto neminimas Dievas.

## Šaltiniai
Graikijos futbolo lygos taurė

**Graikijos futbolo lygos taurė** () – vieną kartą įvykęs Graikijos futbolo turnyras, kuriame žaidė aukščiausios lygos komandos.

## Finalas

|-
|  || AEK Athina || Olympiakos Peiraias || 3-2
|}

## Nuorodos
* Greece - List of Super Cup and League Cup Finals (Rsssf.org)
Graikijos futbolo supertaurė

**Graikijos futbolo supertaurė** () – trofėjus, dėl kurio 1980–2025 m. vasarą varžydavosi praėjusio sezono Graikijos futbolo čempionas ir taurės laimėtojas.

## Titulai

Per 1980–2007 m. Graikijos supertaurę yra laimėjusios 3 komandos, tarp jų sėkmingiausias – „Olympiakos“ (5 kartai).

|-
| Olympiakos Peiraias || 5 || 1980, 1987, 1992, 2007, 2025
|-
| Panathinaikos Athina || 3 || 1988, 1989 , 1993, 1994, 1996
|-
| AEK Athina || 2 || 1989, 1992, 1993, 1994, 1996
|}

## Rungtynės

|-
|  || Olympiakos Peiraias || AGS Kastoriá || 4-3
|-
| 1981–1986 m. || colspan=3 | Nevyko
|-
|  || Olympiakos Peiraias || OFI Irakleio || 1-0
|-
|  || Panathinaikos Athina || AE Larisa || 3-1
|-
|  || AEK Athina || Panathinaikos Athina || 1-1 (baud. 6-5)
|-
| 1990–1991 m. || colspan=3 | Nevyko
|-
|  || Olympiakos Peiraias || AEK Athina || 3-1
|-
|  || Panathinaikos Athina || AEK Athina || 1-0
|-
|  || Panathinaikos Athina || AEK Athina || 3-0
|-
|  || colspan=3 | Nevyko
|-
|  || AEK Athina || Panathinaikos Athina || 1-1 (baud. 9-8)
|-
| 1997–2006 m. || colspan=3 | Nevyko
|-
|  || Olympiakos Peiraias || AE Larisa || 1-0
|-
|  || Olympiakos Peiraias || OFI Irakleio || 3-0
|}

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Greece - List of Super Cup and League Cup Finals (Rsssf.org)
* Greece Super Cup (Soccerway.com)
PAO Ethnikós Peiraiás

**PAO Ethnikós Peiraías** – Graikijos futbolo klubas iš Pirėjo.

## Istorija
Klubo ištakos siekia 1923 m. 

Savo laiku žaidė elito divizione, bet vėliau sekė kritimas į mėgėjišką lygmenį.

## Pasiekimai

## Lietuviai
* Artūras Rimkevičius, puolėjas 2011 m.

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
AÓ Kavála

**Kavalos AÓ** – Graikijos futbolo klubas iš Kavalos.

## Istorija

2011 m. vasarą dėl finansinių machinacijų klubas pašalintas iš aukščiausiosios lygos.


Vaizdas:PaeAOKavala.png|
Vaizdas:Kavala logo.png|

## Pasiekimai

## Sezonai

|}

## Lietuviai
* Vilius Armalas, gynėjas, 2022 m.

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
Dóxa Dráma

**Dramos „Dóxa“** – Graikijos futbolo klubas iš Dramos.

## Istorija
Klubas įkurtas 1918 m. Tuo metu vadinosi „Pileas“. 1919 pervadintas ir gavo dabartinį pavadinimą.

## Spalvinė gama

## Pasiekimai

## Sezonai

|}

## Lietuviai
* Nikolajus Misiukas, puolėjas, 2008–2009 m.

## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF duomenų bazė
Pierikós SFK

**Katerinės „Pierikós“** – Graikijos futbolo klubas, įkurtas Katerinėje susijungus *Megas Alexandros* ir *Olympos* komandoms.

## Istorija
Klubo ištakos siekia 1961 m. Kitados rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje.

## Sezonai

|}

## Pasiekimai

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė 
* SOCCERWAY
Kofermentas

**Kofermentas**, **koenzimas** – mažos molekulinės masės organinis junginys, fermento aktyviojo centro dalis.

Kofermentai perneša įvairius cheminius elementus, vandenilio atomus ir jonus, elektronus. Iš fermento molekulės atskyrus kofermentą gaunamas neaktyvus baltymas apofermentas. Apofermento ir kofermento junginys vadinamas holofermentu.

Kofermentas atsparesnis šilumai nei apofermentas, o holofermento atsparumas šilumai didesnis nei jo apofermento. Kofermentai yra nebaltyminiai junginiai, su apofermentais susijungę nevienodo stiprumo ryšiais. Fermentų aktyviajame centre kofermentai gali būti prijungti silpnais vandeniliniais, joniniais ryšiais, hidrofobine sąveika arba kovalentiniu ryšiu. Kofermentas nuo baltyminės dalies atskyla lengvai. Tada jį gali prisijungti naujas baltymas ir susidaro naujas holofermentas.

Kofermentas sudaro labai mažą holofermento masės dalį (apie 1 %). Kofermentai gali būti klasifikuojami taip:
* nukleotidų tipo junginiai
* vitaminai ir jų dariniai
* metalai ir metalų turintys junginiai
* kiti junginiai.

## Taip pat skaitykite
* Kofaktorius

## Šaltiniai
* Arvydas Markuckas, , 340–341 psl.
Futa Toras

*Apie augalų tribą žr. [[Bambukai]]*

**Futa Toras** (, ), seniau **Mussukeba Sane** – regionas Senegale ir Mauritanijoje, abipus Senegalo upės, tarp Daganos ir Bakelio. Šiame regione gyvena fulbiai, o tiksliau jų atšaka, vadinama tukulerais.

## Istorija
Šis regionas yra vienas derlingesnių Sahelio zonoje, todėl čia nuo seno egzistavo įvairios valstybės, sukurtos fulbių tukulerų.

Pirmoji valstybė, Futa Tore egzistavusi IX–XIII a., buvo Tekrūras, kuris nuolat konkuravo su kaimynine Vagadu rytuose. Tekrūrui nusilpus XIII a. pabaigoje, regionas buvo užkariautas Malio imperijos, kuri šį regioną kontroliavo gana ilgą laiką.

Nuo XV a. regione vėl iškilo tukulerų valstybė, vadinta Denanke. Joje buvo nutolta nuo islamo, kuris senovėje buvo propaguojamas Tekrūre. Todėl XVIII a. susidarė sąlygos vystytis fulbių džihadui, siekiančiam visame Sahelyje sunaikinti pagonybę ir sugrąžinti tikrąjį islamą. Sekdami Futa Džalono pavyzdžiu, fulbiai Denankėje įvedė teokratinį valdymą, ir valstybė pavadinta Futa Toru.

Nuo 1860 m. Futa Toras buvo užimtas prancūzų ir įjungtas į Prancūzijos Vakarų Afriką. Ją perorganizuojant ir sukuriant kolonijas viduje, Futa Toro regionas buvo suskaidytas. Susikūrus neriklausomam Senegalui ir Mauritanijai siena tarp valstybių tapo Senegalo upė. Taip gyvenvietės dešiniajame krante atiteko Mauritanijai, o kairiajame – Senegalui.

## Nuorodos
* Tekrūras
* Futa Toras (istorinė valstybė)
* Denankė
Fatikas

**Fatikas** (, ) – miestas vakarų Senegale, tarp Mburo ir Kaolako. Regiono centras. 24,9 tūkst. gyventojų (2007 m.). Verčiamasi žemdirbyste, daugiausia žemės riešutų auginimu.
Tuba (Senegalas)

**Tuba** (, ) – miestas vakariniame Senegale, Diurbelio regione, 150 km į rytus nuo Dakaro. 529,2 tūkst. gyventojų (2007 m.). Tuba yra musulmonų Muridų brolijos centras ir šventasis miestas. Miestą 1887 m. įkūrė sufizmo religinis lyderis Amadu Bamba. Mieste yra viena didžiausių Afrikoje Tubos didžioji mečetė.
Kedugu

**Kedugu** () – miestas pietryčių Senegale, Kedugu regione, prie Gambijos upės. 18,9 tūkst. gyventojų (2007 m.). Verčiamasi žemės ūkiu, turizmu (kelionės į Niokolo-Kobos nacionalinį parką).
Brunonas Abakanovičius

**Brunonas Abakanovičius** (, 1852 m. spalio 6 d. Ukmergė – 1900 m. rugpjūčio 29 d. Parc St. Maur, prie Paryžiaus) – carinės Rusijos okupuotos Lietuvos ir Prancūzijos matematikas, inžinierius elektrotechnikas, išradėjas, konstruktorius.

## Biografija
Kilęs iš Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės totorių kilmės bajorų giminės, besigiminiavusios su Goštautais. 1863-1864 m. sukilimo dalyvio sūnus. Baigė Rygos politechnikos mokyklą (*Das Baltische Polytechnikum zu Riga*, dabartinis Rygos technikos universitetas), gavo kelių ir tiltų inžinieriaus specialybę. Liko institute dėstyti privatdocento teisėmis, 1875 m. pakviestas į Lvovo Technikos akademiją (dabartinis Lvovo politechnikos institutas), ten apsigynė daktarinę disertaciją. 1881 m. persikėlė į Paryžių, įsigytoje viloje įsteigė elektrotechnikos laboratoriją, tapo „*Compagnie française du procede Thompson-Houston*“ gamyklų direktoriumi.

## Mokslinė veikla
Sukonstravo integratorių, apie jį 1886 m. išleido knygą prancūzų kalba(vokiečių kalba išleista 1889 m., lenkų kalba 1907 m.). Tyrė ir tobulino planimetrus, elektros įtaisus. Tarp jo išradimų yra parabolografas, spirografas, nuolatinės srovės generatorius, elektromagnetinis skambutis geležinkelio linijoms, naujo tipo kaitinamoji lempa. Tyrimų išvadas skelbė Paryžiaus mokslų akademijos ataskaitose. Prancūzijoje rėmė kraštiečius emigrantus ir jų veiklą.

## Įvertinimas
* Prancūzijos Garbės legiono kryžius

## Šaltiniai
Polaris (komiksai)

**Polaris** (**Lorna Dane**) – „Marvel Comics“ superherojė, superherojų komandos, vadinamos X-Menais, narė. Ją sukūrė rašytojas Arnold Drake ir dailininkas Jim Steranko. Ji pirmą kartą pasirodė 1968 m. spaliom mėn. komikso „X-Men“ #49 numeryje. Polaris savo mutanto galia gali kontroliuoti magnetizmą. Ji ilgai įtarė, kad mutantas-teroristas Magnetas buvo jos biologinis tėvas, neseniai tai buvo patvirtinta. Klausimai apie savo kilmę tapo jos protinio nestabilumo priežastimi, tai komplikavo jos ilgalaikius santykius su X-Menu Havoku, su kuriuo tuomet ji buvo susižadėjusi. Ji yra Magneto dukra ir Gyvsidabrio bei Raudonosios Raganos netikra sesuo.
Gintautas Abarius

**Gintautas Abarius** (1959 m. kovo 28 d. Vilniuje – 2010 m. rugpjūčio 10 d. Rolyje, Šiaurės Karolinoje, JAV) – lietuvių pianistas, kompozitorius.

## Biografija
Tėvas Lionginas Abarius. Žmona Violeta (g. 1959 m.). Dukra Silvija. Sūnus Dovydas.

1983 m. baigė Lietuvos konservatoriją, Jurgio Karnavičiaus fortepijono klasę.

1977–1979 m. Lietuvos konservatorijos, 1981–1987 m. ir 1994–1999 m. Vilniaus B. Dvariono muzikos mokyklos koncertmeisteris.

Mirė nuo gerklės vėžio.

## Kūryba
Sukūrė 1991 m. „Džiazo mišias“ chorui, solistams ir orkestrui, džiazo, pramoginės, kamerinės instrumentinės, teatro, TV spektaklių, kino muzikos, giesmių, dainų vaikams.

1987 m. estrados artistų konkurse Maskvoje jo vadovaujamas džiazo kvartetas, veikęs 1987–1990 m., laimėjo Didįjį prizą. Nuo 1993 m. koncertavo kaip džiazo trio (saksofonininkas Aleksandras Fedotovas, būgnininkas Arkadijus Gotesmanas, vėliau Arvydas Jofė) pianistas. Koncertavo Europoje, Šiaurės Amerikoje, Afrikoje, dalyvavo džiazo festivaliuose.

Vadovavo Rolio miesto Tarptautinės Aukštesniojo pašaukimo bažnyčios (*Higher Call International Church*) chorui ir instrumentiniam ansambliui. Įkūrė netradicinę grupę „Baltic Aveniu“. Joje grojo su dviem baltaodžiais amerikiečiais (bliuzo, kantri ir bliugraso gitaristu bei sunkiojo metalo būgnininku), rengėsi savo antrojo originalių pjesių albumo įrašams.

## Šaltiniai
Podoras

**Podoras** (, ) – miestas Senegalo šiaurėje, Sen Lui regione, Futa Tore. Išsidėstęs 215 km į rytus nuo Sen Lui miesto, prie Senegalo upės (Morfilio saloje), Mauritanijos pasienyje. 11,9 tūkst. gyventojų (2007 m.). Verčiamasi prekyba, žemės ūkiu, žvejyba, turizmu. Prieplauka prie Senegalo upės.

Podore gimė žymus Senagalo gitaristas ir dainininkas Baaba Maal.
Far Cry

**Far Cry** – pirmojo asmens šaudyklė, sukurta studijos „Crytek“ iš Vokietijos ir išleista bendrovės „Ubisoft“. 2004 m. kovo 23 d. Per pirmus keturis mėnesius po išleidimo buvo parduota 730 000 vienetų „Far Cry“ kopijų. „Ubisoft“ nuo to laiko sukūrė kelis žaidimo tęsinius ir pagal žaidimą buvo sukurtas kino filmas.

Žaidimo istorija seka buvusį specialių pajėgų operatorių *Jack Carver*, kuris yra paslaptingame salyne Mikronezijoje. Jis ieško moters žurnalistės, kurią jis lydėjo ir kuri dingo be žinios, kai jų valtis buvo sunaikinta nežinomų samdinių. Žaidimas apima teminius elementus, siejančius genų inžinerijos pavojus, sukurtų pamišusio mokslininko, pavadinto *Krieger*. Taip pat fone žaidimas siejamas su dinozaurais, nes žaidime per radijo žinių programas aptarinėja dinozaurus ir jų tebeegzistavimo galimybės istoriją, kad keli galėtų vis dar būti gyvi. Tai paruošia tam, kad vėliau žaidime pasirodo panašūs į driežą gyvūnai, kurie primena mažus dinozaurus.

Vietovė „Far Cry“ žaidime keičiasi dažnai. Veiksmas vyksta pietų jūrų salyne, vietovės įvairios – nuo paplūdimių, atogrąžinius atogrąžų miškų, tankių džiunglių iki aukštų kanjonų ir šachtų, pelkių ir net vulkaninių miškų. Interjerai irgi įvairūs – svyruoja nuo paprastų paplūdimio trobelių iki kariuomenės stovyklų, detalizuotus kompleksų, požeminių šventyklą, ir ultrašiuolaikinių tiriamųjų laboratorijų. Keliose scenose naudojami Antrojo pasaulinio karo japoniškos eros įtvirtinimų ir bunkerių likučiai.
Tom Poti

**Tom Poti** (g. 1977 m. kovo 22 d. Vorčesteryje, Masačiusetse, JAV) yra ledo ritulio žaidėjas žaidžiantis gynėjo pozicijoje NHL Vašingtono „Capitals“ komandoje. 1992-93 m. žaidė St. Peter, o 1993-94 m. Cushing aukštosios mokyklos ledo ritulio komandoje, bei Bostono miesto ledo ritulio lygoje (MBHL), bet vėliau vėl sugrįžo į Cushing aukštosios mokyklos ledo ritulio komandą, kurioje praleido dar du sezonus. Su Bostonu universitetu Hockey East lygoje tapo naudingiausiu žaidėju. 1996 m. NHL naujokų biržoje 3 rate 59 šaukimu Tomą Potį pašaukė Edmontono „Oilers“ komanda. 2001 m. kovo 19 d., po beveik 4 sezonų joje žaidėjas buvo iškeistas Niujorko „Rangers“ komandai. 2002 m. Tomas Potis žaidė JAV vyrų ledo ritulio rinktinėje žiemos olimpinėse žaidynėse, kur laimėjo sidabro medalį. Per 2004-05 m. NHL lokautą žaidėjas niekur nežaidė. 2006 m. vasarą Tomas Potis pasirašė sutartį su Niujorko „Islanders“ komanda. 2007 m. liepos 1 d. pasirašė sutartį su Vašingtono „Capitals“ komanda.

## Apdovanojimai

* 1996-97 m. Hockey East lygos pirmoji naujokų komanda
* 1997-98 m. NCAA Rytų pirmoji komanda
* 1998-99 m. NHL naujokų komanda
* 2002-03 m. NHL visų žvaigždžių komanda

## Šaltiniai

## Nuorodos

* NHL.com svetainė apie žaidėją
* Duomenys apie žaidėją
Grammy apdovanojimas

**„Grammy“ apdovanojimas** () – apdovanojimas, teikiamas už pasiekimus muzikoje, kurį nuo 1959 m. teikia JAV Garso įrašų akademija () Los Andžele. Apdovanojimai apima 110 kategorijų, pavyzdžiui, geriausias dainininkas, kompozitorius, garso režisierius, prodiuseris ir kt. 2008 m. vasario 10 d. buvo įteiktas 50-asis „Grammy“ apdovanojimas.

„Grammy“ laikomas prestižiniu apdovanojimu muzikos pasaulyje ir vienu geriausių menininko kūrybos įvertinimų. Šis apdovanojimas lyginamas su „Oskaro“ apdovanojimu filmų pramonėje.

## Atlikėjų rekordai
### Atlikėjai, laimėję daugiausia Grammy apdovanojimų
Rekordas už daugiausiai laimėtų Grammy apdovanojimų šiuo metu priklauso Georg Solti, vengrų ir britų kilmės dirigentui, kuris 22 metus dirigavo Čikagos simfoniniam orkestrui. Iš 74 nominacijų jis laimėjo 31, taip pat 1996 m. gavo Grammy už viso gyvenimo pasiekimus.

### Daugiausiai laimėtų Grammy per vieną vakarą
Rekordu už daugiausiai laimėtų Grammy per vieną vakarą dalinasi Michael Jackson ir Santana, laimėję po aštuonis.

### Daugiausiai kartų nominuoti
Rekordas už daugiausiai kartų būti nuominuotam Grammy apdovanojimui priklauso Quincy Jones, kuris buvo nominuotas 79 kartus.

### Daugiausiai nominacijų per vieną naktį
Rekordas už daugiausiai nominacijų per vieną naktį priklauso Michael Jackson, kuris buvo nominuotas 12 kartų.

## Taip pat skaitykite
* Sąrašas:Grammy apdovanojimai pagal metus

## Nuorodos

* Oficiali svetainė
Abezė

**Abezė** () – miesto tipo gyvenvietė Rusijoje, Komijos šiaurėje, Pečioros intako Usos dešiniajame krante, Intos rajonas. 783 gyventojai (2000 m.)

## Istorija
Įkurta 1942 m. Nuo 1939 m. tose vietose veikė koncentracijos stovyklos (1932–1959), įkurtos geležinkeliui Kotlasas – Vorkuta tiesti. Nutiesus geležinkelį, Abezėje buvo laikomi kaliniai, netinkami sunkiam fiziniam darbui kituose lageriuose. Veikė 7 punktai, juose vienu metu buvo 30-100 tūkst. įvairių tautybių kalinių, tarp jų daug mokslininkų, įvairių sričių specialistų. Kaliniai dirbo trofėjinių mašinų remonto, stalių dirbtuvėse, Statybinių medžiagų gamykloje.

## Lietuviai
1944–1957 m. kalėjo ir politinių kalinių iš Lietuvos, tarp jų profesorius Levas Karsavinas, Antanas Žvironas, vyskupai Teofilius Matulionis, Pranciškus Ramanauskas, generolai Jonas Juodišius, Vincas Žilys, kunigai Alfonsas Svarinskas, A. M. Dobrovolskis, Stasys Gorodeckis. 1955–1956 m. ligoninėje ir I punkte veikė lietuvių kalinių chorai (vadovai kun. T. Budraitis ir S. Gudaitis).

1989 m. ir 1990 m. į Abezę buvo nuvykusios Vilniaus tremtinių bendrijos ekspedicijos. Abezės kapinėse 1990 m. pastatytas paminklas 1944–1956 m. žuvusiems Lietuvos politiniams kaliniams ir tremtiniams.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Абезьский лагерь
Variklis

**Variklis**,  **motoras** – energijos rūšies keitimo įtaisas, verčiantis kokios nors rūšies energiją į mechaninę. 

Mechaniniuose varikliuose darbą dažniausiai atlieka sukdamasis rotorius, slankiodamas stūmoklis ar išmetamas iš reaktyvinės tūtos darbo kūnas .

Varikliai skirstomi į:
* Pirminius – tiesiogiai verčiančius gamtinę energiją į mechaninę (Pvz. vėjo malūnas, vandens malūnas, hidraulinė turbina)
* Antrinius – verčiančius pirminio šaltinio transformuotą, pagamintą ar sukauptą kitos rūšies energiją į mechaninę (Pvz. elektros variklis, vidaus degimo variklis)

## Istorija

Pirmieji varikliai buvo hidrauliniai (vandens ratas). Vartoti senovės Rytų valstybėse, vėliau paplito Europoje, kur viduramžiais plačiai pradėti naudoti ir vėjo malūnai. Tokie varikliai gali būti naudojami tik tokiose vietose, kur yra reikiamas energijos šaltinis (vandens srautas, vėjas).

1782 m. Džeimsas Vatas (Jungtinė Karalystė) išrado šiluminę garo mašiną. Garo mašinos leido statyti pramonės įmones ir ten, kur nebuvo vietinių energijos šaltinių, tapo garvežių ir garlaivių varikliais.

XIX a. antroje pusėje buvo sukurti du šilumos variklio tipai: garo turbina ir vidaus degimo variklis. Aktyvinę garo turbiną 1883 m. išrado K. Lavalis (Švedija), reaktyvinę – Č. Personas (Jungtinė Karalystė). Pirmąjį vidaus degimo variklį 1860 m. sukonstravo E. Lenuaras (Prancūzija). 1876 m. N. Otas (Vokietija) sukūrė keturtaktį vidaus degimo variklį. 1897 m. dyzelinį variklį išrado Rudolfas Dyzelis. Vidaus degimo varikliai plačiai pradėti naudoti automobiliams, lėktuvams.

Tuo pačiu laikotarpiu intensyviai buvo tobulinami ir hidrauliniai varikliai, hidraulinės turbinos. Aktyvinę hidraulinę turbiną 1750 m. išrado J. Zėgneris (Vengrija), reaktyvinę – 1872 m. B. Fiurneronas (Prancūzija). Hidraulinės turbinos pradėtos plačiai naudoti hidroelektrinėse.

Pramonei svarbus buvo elektros variklis. Pirmąjį nuolatinės srovės variklį 1834 m. sukonstravo B. Jakobis (Rusija), tobulino A. Pačinotis (Italija), Z. Gramas (Belgija). Vėliau buvo sukonstruotas trifazis asinchroninis elektros variklis, plačiai naudojamas pramonėje.

XX a. pirmoje pusėje sukurti nauji variklių tipai: dujų turbina, reaktyvinis, branduolinis varikliai. Dujų turbina tapo pagrindiniu aviaciniu varikliu, taip pat ja buvo varomi lokomotyvai, automobiliai. Branduoliniai varikliai plačiau naudojami laivuose, povandeniniuose laivuose.

1957 m. F. Vankelis (Vokietija) sukūrė rotorinį vidaus degimo variklį. Tokie varikliai naudojami automobiliuose, kateriuose.

## Nuorodos

* Engines working. Animation  (anglų k.)

## Išnašos
Skaistykla

**Skaistykla** – katalikų ir kai kurių kitų krikščioniškų konfesijų tikybose - pomirtinė vieta ar būvis, kuriame nusidėjusių, tačiau amžino pasmerkimo neužsitraukusių, žmonių sielos apsivalo per kančią. Laikas, kurį mirusysis turi praleisti skaistykloje, priklauso nuo jo nuodėmių gausos ir sunkumo. Perėjęs skaistyklą, mirusysis įžengia į Rojų - amžinosios palaimos vietą.

Biblijoje skaistykla tiesiogiai neminima. Katalikų teologai grindžia skaistyklos idėją žodine perdava, užfiksuota Bažnyčios Tėvų raštuose, ir kai kuriomis Šv. Rašto ištaromis (2 Mak 12:43-46, Mt 12:32, 1 Kor 3:11-15). Tačiau Makabiejų knygų protestantai nelaiko kanoniškomis, o vieta iš Laiško korintiečiams ginčijama tuo, kad ten kalbama apie Paskutinįjį Teismą.

## Atitikmenys kitose religijose

Barzachas – islame. Skaistykla buvo tikima ir zoroastrizme bei orfizme.

## Skaistykla literatūroje
* Dantės "Dieviškojoje komedijoje" pasakotojas, lydimas romėnų poeto Vergilijaus ir mirusios mylimosios Beatričės, pereina Pragarą, Skaistyklą ir Rojų - visas tris katalikų doktrinoje numatytas pomirtinio gyvenimo vietas. Skaistykla Dantės poemoje vaizduojama kaip nepaprastai aukštas kalnas, kurio viršūnėje yra Edeno sodas. Skaistyklą poetas įkurdino tuo metu neištyrinėtoje Pietų pusrutulio dalyje.
* Viljamo Šekspyro dramoje „Hamletas“ pagrindiniam herojui pasirodo jo tėvo - neseniai nužudyto Danijos karaliaus - dvasia, kenčianti skaistykloje. Tėvo šmėkla įpareigoja sūnų atkeršyti žudikui - sostą paveldėjusiam Klaudijui.

## Išnašos
Battlefield 2

**Battlefield 2** – 2005 m. kompiuterinis žaidimas, kuriame žaidėjai kovoja šiuolaikiniame mūšio lauke, naudodami šiuolaikines ginklo sistemas. „Battlefield 2“ yra pirmo asmens šaudyklė su strategijos ir RPG elementais.

„Battlefield 2“ buvo sukurtas bendrovės „Digital Illusions CE“ (DICE), panaudojant pagal užsakymą sukurtą žaidimo variklį. Prie žaidimo kūrimo tai pat dirbo „Trauma Studios“, kurią projekto kūrimo eigoje įsigijo DICE. Žaidimą JAV 2005 m. gegužės 21 d., Australijoje gegužės 22 d. ir Europoje gegužės 24 d. išleido „Electronic Arts“; tai trečioji „Battlefield“ serijos dalis.

Žaidime yra du žaidimo režimai, vieno žaidėjo režimas su trejais sunkumo lygmenimis ir keleto žaidėjų režimas internete arba LAN tinkle. Abiejuose žaidimo režimuose naudojami tie patys žemėlapiai.

## Papildymai
* „Battlefield 2: Special Forces“ – išleistas 2005 m. liepos 14 d.
* „Battlefield 2: Euro Force“ – išleistas 2006 m. kovo 14 d.
* „Battlefield 2: Armored Fury“ – išleistas 2006 m. birželio 6 d.
Blažiejus Abraitis

**Blažiejus Abraitis** (1899 m. rugpjūčio 16 d. Tupikai, Šakių apskritis – 1975 m. birželio 17 d. Kaunas) – Lietuvos gydytojas histologas.

## Biografija
Mokytis pradėjo vėlai, nes susirgo tėvas, reikėjo padėti gausiai šeimai. Tik 23 metų pradėjo lankyti trečiąją vidurinės mokyklos klasę. 1928 m. baigė Marijampolės gimnaziją. 1933 m. baigė Vytauto Didžiojo universitetą. Jau buvo suradęs darbą Vabalninke, bet dekanas profesorius Vladas Lašas, rūpestingai rinkdamas perspektyvius jaunus žmones darbui fakultete, pasiūlė asistento vietą Histologijos ir embriologijos katedroje.

Nuo 1934 m. Vytauto Didžiojo universiteto, 1946–1950 m. Kauno universiteto, nuo 1951 m. Kauno medicinos instituto dėstytojas. 1936 m. Medicinos fakulteto taryba komandiravo jį moksliniam darbui į Prahos Karolio universiteto Medicinos fakulteto histologijos katedrą. 1938 m. medicinos daktaras, 1941 m. profesorius. 1939–1971 m. Histologijos ir embriologijos katedros vedėjas, 1947–1950 m. Kauno universiteto, 1958–1964 m. Kauno medicinos instituto prorektorius.

1948 m. jis organizavo Lietuvos anatomų, histologų ir embriologų mokslinę draugiją, kuriai iš pradžių ir vadovavo. Dalyvavo įkuriant Lietuvos „Žinijos“ draugiją, tapo aktyviu jos nariu. Skaitydavo visuomenei populiarias paskaitas apie gyvybės vystymąsi, genetiką.

Tyrė virškinimo sistemos organų vystymąsi, kraujagyslių ir širdies audinių struktūrą. Parašė daugiau kaip 50 mokslo darbų. Palaidotas Petrašiūnų kapinėse.

Žmona Liudvika Abraitienė (Kučinskytė) (1908-1992), gydytoja oftolmologė.

Sūnūs LiudvikasAbraitis, Vaidotas Blažiejus Abraitis, Vytautas Abraitis.

## Bibliografija
* Žmogaus odos struktūros skirtingumai kai kuriose kūno paviršiaus vietose (monografija, 1939 m.)
* Žmogaus embriologija (vadovėlis, 1962 m.)
* Histologija (vadovėlis, vienas autorių, 1970 m.)

## Įvertinimas
* 1967 m. LTSR valstybinė premija

## Šaltiniai
Kagajanas

**Kagajanas** () – ilgiausia Filipinų upė. Teka Lusono salos centrinėje dalyje. Prasideda Karabaljo kordiljeroje, 1524 m aukštyje. Teka į šiaurę, aukštupyje slenkstėta. Įteka į Filipinų jūrą ties Apario miestu.

Didžiausi intakai – Čikas, Sifu, Malingas, Magatas, Ilaganas. 

Upės slėnis – svarbi žemdirbystės sritis. Musonų metu Kagajanas smarkiai patvinsta.

## Šaltiniai
Vaidotas Blažiejus Abraitis

**Vaidotas Blažiejus Abraitis** (1942 m. spalio 18 d. Kaune – 2015 m. spalio 22 d. Vilniuje) – Lietuvos inžinierius radioelektronikas, habilituotas daktaras, profesorius, politikas.

## Biografija
Tėvai Blažiejus Abraitis ir Liudvika Abraitienė. 1964 m. Kauno politechnikos institute įgijo radijo inžinieriaus kvalifikaciją. 1988 m. suteiktas habilituoto technikos mokslų daktaro laipsnis. 1991 m. Vaidotui Blažiejui Abraičiui suteiktas profesoriaus mokslinis vardas.

Žmona Birutė Valerija Abraitienė, gydytoja kardiologė.

Vaikai – duktė Rasa Birutė Abraitytė, sūnus Vytautas Abraitis.

### Profesinė veikla

1964–1994 m. – Valstybės mikroelektronikos mokslinio tiriamojo instituto „Venta“ inžinierius, vyriausias inžinierius, mokslinio gamybinio susivienijimo generalinio direktoriaus pavaduotojas mokslo reikalams – projektavimo ir tiriamųjų darbų direktorius.

1994–1997 m. – Lietuvos Respublikos ryšių ir informatikos ministerijos sekretorius, ministras, viceministras.

1997–2002 m. – AB „Vilniaus bankas“ vyriausias analitikas; Informacinių sistemų departamento direktoriaus pavaduotojas.

2002–2003 m. – AB „Lietuvos geležinkeliai“ Investicijų tarnybos viršininkas.

2003–2008 m. – Lietuvos Vidaus reikalų ministerijos sekretorius, viceministras.

### Kiti pasiekimai

1984 m. – Lietuvos valstybinės premijos laureatas, nuo 1998 m. – Lietuvos kompiuterininkų sąjungos Tarybos narys.

1992 ir 1997 m. buvo išrinktas Lietuvos Mokslų akademijos nariu–ekspertu.

## Mokslinė veikla
Darbai iš puslaidininkinių mikrograndynų greitaveikos didinimo, automatizuotojo mikrograndynų projektavimo. Dalyvavo rengiant Lietuvos informatikos ir ryšių plėtros valstybinę programą. Paskelbė per 100 mokslo darbų. 14 išradimų autorius.

## Bibliografija
* Didelės greitaveikos mikroprocesoriai (su kt., 1986 m., rusų kalba);
* Ėsdinimo žemo slėgio plazmoje anizotropija (su kt., 1993 m., anglų kalba);
* Miniatiūrinė šaldymo mašina (su kt., 1996, anglų kalba);
* Informatikos vystymasis Lietuvoje (1996, anglų kalba).

## Įvertinimas
* 1980 m. LTSR valstybinė premija.

## Šaltiniai
Tagalų kalba

**Tagalų kalba** (sav. *Tagalog*) – viena plačiausiai vartojamų kalbų Filipinuose. Standartizuotas tagalų kalbos dialektas – filipinų kalba – yra valstybinė šalies kalba. Tagalų kalba priklauso austronezinių kalbų šeimai, malajų-polineziečių grupei. Šią kalbą kaip gimtąją naudoja tagalų tautos žmonės, o daugeliui kitų filipiniečių tai – *[[lingua franca]]*.

Naudoja lotynų rašmenis. Dauguma garsų užrašoma naudojantis ispanų kalbos rašybos taisyklėmis. Tačiau ikikolonijiniu laikotarpiu tagalų kalba buvo užrašoma baibain ženklais.

## Nuorodos
*
Rimgaudas Abraitis

**Rimgaudas Abraitis** (g. 1934 m. sausio 1 d. Kaunas) – Lietuvos inžinierius energetikas, profesorius.

## Biografija
1962 m. baigė Kauno politechnikos institutą. 1980–1984 m. stažavo Kijeve, Prahoje, Brno, Bratislavoje, Maskvoje ir Obninske.

1962–1997 m. Energetikos ir elektrotechnikos instituto (nuo 1984 m. Lietuvos energetikos institutas) mokslinis bendradarbis, nuo 1997 m. architektūros ir statybos instituto mokslinis bendradarbis. 1994 m. technologijos mokslų habilituotas daktaras. Nuo 1998 m. Kauno technologijos universiteto profesorius. Lietuvos statybos inžinierių sąjungos narys.

## Mokslinė veikla
Ištyrė ir aprašė aukštos temperatūros medžiagų irimą greitajame dujų sraute, pasiūlė šio proceso modelį ir ardymo mechanizmą. Sukūrė technologiją suirusiam paviršiui atkurti, t. p. daug aukštoje temperatūroje erozijai atsparių medžiagų.

## Bibliografija
* Ugniai atspari keramika aukštų temperatūrų dujų sraute (monografija, 1984 m.)
* Techninės keramikos technologija ir savybės. Architektūros ir statybos institutas. Kaunas, Technologija, monografija, 2002–2003

## Šaltiniai
Liudvikas Abraitis

**Liudvikas Abraitis** (1938 m. rugpjūčio 16 d. Šiauliuose – 1989 m. sausio 13 d. Kaune) – Lietuvos energetikas, informatikas.

## Biografija
1960 m. baigė Kauno politechnikos institutą. Nuo 1965 m. Kauno politechnikos instituto, nuo 1990 m. Kauno technologijos universiteto dėstytojas. 1973 m. technikos mokslų daktaras, nuo 1976 m. profesorius. Nuo 1978 m. universiteto Skaičiavimo technologijos laboratorijos mokslinis vadovas.

## Bibliografija
* Elektroninių skaičiavimo mašinų projektavimo automatizavimas (su kt., 1978, rusų kalba)

## Įvertinimas
* 1979 m. LTSR valstybinė premija su Rimantu Šeinausku

## Šaltiniai
Kulka

**Kulka** – kaunamoji šovinio dalis.

Būna kariškosios ir medžioklinės kulkos. Kariškosios kulkos būna paprastosios (vientisinės ir apvalkalinės) ir specialiosios (šarvamušės, padegamosios, šviečiamosios). Taip pat naudojamos ir plastikinės, išcentruotosios, sprogstamosios, su daliniu ar įpjautu apvalkalu ir kitokios.

Išcentruotųjų kulkų geometrinis centras nesutampa su kulkos masės centru. Smūgio metu pakinta trajektorija ir kulkos padėtis. Taip padaroma didesnė žaizda. Ekspansyviosios kulkos (minkštanosės ar dubianosės) bei kulkos su įpjautu apvalkalu smūgio metu susiploja ar sudūžta. Skeveldros padaro didesnę žalą nei įprastos kulkos. 1899 m. išcentruotąsias ir kulkas su daliniu ar įpjautu apvalkalu uždraudė naudoti Hagos konvencija.

Pagal kalibrą kulkos skirstomos į:
* mažo kalibro (iki 6,5 mm)
* vidutinio kalibro (6,5-9 mm)
* didelio kalibro (9-14,5 mm)

Medžioklinių graižtvinių šautuvų kulkos paprastai būna panašios į kariškų šautuvų kulkas. Medžioklinių lygiavamzdžių šautuvų kulkos gaminamos iš švino, būna apvalios arba pailgos. Pailgosios turi kreipiamuosius sparnelius, kurie įsuka kulką apie savo ašį, taip stabilizuodami kulkos lėkimo trajektoriją.

## Šaltiniai
Mažino linija

**Mažino linija** () – Prancūzijos gynybinė linija, pastatyta Tarpukariu prie sienų su Vokietija ir Italija. Pavadinimas kilęs nuo Prancūzijos karo ministro Andre Mažino pavardės. Kartais šis pavadinimas naudojamas tik įtvirtinimams prie Vokietijos sienos, vadinant įtvirtinimus prie Italijos sienos Alpių linija.

Pasibaigus Pirmajam pasauliniam karui, 1922 m. buvo įkurta Sienų gynybos komisija (). Ji parengė pirmuosius gynybinės linijos planus. 1927 m. ją pakeitė Įtvirtintų rajonų organizavimo komisija (, sutrumpintai *CORF*). 1928 m. prasidėjo statyba. 1930 m. sausio 14 d. Prancūzijos senatas, paragintas Andre Mažino, patvirtino projektui finansavimą (274 balsais prieš 26). 1936 m. sausio 1 d. CORF baigė darbą, bet įvairių įtvirtinimų statybos tęsėsi iki pat Mūšio dėl Prancūzijos.

## Išnašos
Vandens asiliukas

**Vandens asiliukas** (*Asellus aquaticus*) – aukštesniųjų vėžiagyvių (*Malacostraca*) klasei priklausantis gyvūnas. Paplitęs vidutinių platumų juostoje Europoje, Rusijoje, Šiaurės Amerikoje.

Dydis ~15 mm, vidutinis svoris 6-13 mg. Minta nukritusiais lapais. Vandens asiliukas yra mėgstamas žuvų ir kitų vandens plėšrūnų maistas. Jis gali gyventi ežere, upėje ar kūdroje.

## Šaltiniai
Flysa

**Flysa** () – tradicinis kabilų, gyvenančių Alžyre, geležtinis ginklas (nuo peilio iki kardo), naudotas XIX a. ir anksčiau. Geležtės ilgis 30–95 cm. Geležtės nugarėlė paprastai tiesi, o ašmenys išlenkti. Rankena su priekin lenkta buožele, be gardos, pirštus pridengia praplatėjusios geležtės kampas.

## Nuorodos
* 'Flyssa' – the Traditional Sword of the Kabyles, Morocco 
* Antique Maghrib Islamic Flyssa
* Algerian / Kabylian Tribal flyssa 
* Flyssa

Nuotraukos:
* North African (Algerian) flyssa