open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Gudelių ežeras (Vilniaus r.)

**Gudelių ežeras** – ežeras Lietuvoje, Vilniaus rajone, 2 km į šiaurės vakarus nuo Riešės, Gudelių kaime. Ilgis iš šiaurės į pietus 0,4 km, plotis iki 0,3 km. Altitudė 169,5 m. Krantai žemi, pietvakariuose pelkėti, apaugę medžiais ir krūmais. Šiaurėje išteka upelis link Dūkštelio ežero (Dūkštos baseinas).

Prie Gudelių ežero įsikūrę Gudelių, Ąžuolynės ir Kirzinės kaimai.

Ežerėvardis kilo nuo Gudelių kaimo vardo.

## Nuorodos
* Ežeras „Gamtos kataloge“
Gulbinėliai

**Gulbinėliai** – Vilniaus miesto dalis, esanti 2 km į šiaurę nuo Santariškių, iš pietų ir rytų supama Verkių miškų. Šiaurėje pereina į Mažuosius Gulbinus. Netoliese telkšo Sausas ežerėlis. Pasiekiami Gulbinėlių gatve, atsišakojančia nuo Žaliųjų Ežerų gatvės.

Būdingi kolektyviniai sodai, nausėdijos.

Tarpukariu Gulbinėlių vietoje buvo Dubliškių () girininkija su 5 gyventojais (1931 m.).

## Šaltiniai
Merkinės apžvalgos bokštas

**Merkinės apžvalgos bokštas „Pušų gojelis“** – 26 m aukščio kraštovaizdžio apžvalgos bokštas, įrengtas Merkinėje, dešiniajame Nemuno krante. Iš bokšto matomas Nemuno kraštovaizdžio draustinis, Nemuno ir Merkio santaka, Pastraujo sala, Merkinės tiltas. Šiaurės rytuose matoma dalis Merkinės senamiesčio, Merkinės piliakalnis bei Merkinės piramidė.

## Istorija

Bokštas įrengtas už Europos regioninės plėtros fondo ir Lietuvos Respublikos biudžeto lėšas (projektas „Saugomų teritorijų tvarkymas“). 2011 m. lapkričio 23 d. pasirašyta bokšto projektavimo sutartis su UAB „Rekreacinė statyba”. Projekto architektas – Arvydas Gudelis. Darbų sutartis su AB „Montuotojas MF Alytuje“ pasirašyta 2013 m. gruodžio 2 d. Įrengimo darbai pabaigti 2014 m. spalį. Bokštas lankytojams atidarytas 2015 m. vasario 13 d.

## Galerija

Merkinė from Merkinė Observation Tower, 2016.JPG|Merkinė iš apžvalgos bokšto
Nemunas from Merkinė Observation Tower, 2016 02.JPG|Nemunas


## Taip pat skaitykite
* Sąrašas:Lietuvos kraštovaizdžio apžvalgos bokštai

## Šaltiniai
Mergina, kuri per daug žinojo

**Mergina, kuri per daug žinojo** () – 1963 m. režisieriaus Mario Bava sukurtas filmas, laikoma pirmąja giallo stiliaus juosta. Tai paskutinis juodai baltas režisieriaus filmas. 

Titulinę filmo dainą „Furore“ atlieka Adriano Celentano.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Leticia Roman – Nora
* John Saxon – daktaras Marčelo Basis
* Valentina Cortese – Laura
* Titti Tomaino – inspektorius
* Luigi Bonos – Albergo
* Limo Quesada – de Viko / Pačinis

## Turinys

Amerikietė studentė Nora atvyksta atostogoms į Romą pas tetą, kuri tą patį vakarą miršta nuo širdies smūgio. Nesugebėjusi paskambinti telefonu, mergina išbėga į gatvę, kur ją užpuola ir apsvaigina vagis, atimdamas rankinę. Prieš netekdama sąmonės, ji dar mato moterį, kurią kažkas sužeidė peiliu, todėl atsigavusi tvirtina buvusi žmogžudystės liudytoja, nors jokio kūno nerandama. Kadangi Nora labai mėgsta detektyvus, policija nutaria, kad ji viską išsigalvojo, todėl Nora kartu su gydytoju Basiu bando sužinoti patys surinkti informaciją ir netrukus sužino, kad prieš 10 metų toje pat vietoje ir tokiu pat būdu buvo nužudyta mergina...
Apartamentai 0

**Apartamentai 0** () – 1998 m. sukurtas trileris, nominuotas Sundance kino festivalyje.

„Rotten Tomatoes“ interneto svetainėje filmas vertinamas 74 % teigiamų atsiliepimų. 

## Siužetas

Jaunas sociopatas Adrianas dėl pinigų trūkumo priverstas išnuomoti vieną kambarį. Iš kelių kandidatų jis išsirenka jaunuolį vardu Džekas, su kuriuo ilgainiui susidraugauja. Adriano motina guli psichiatrinėje ligoninėje, jis pats turi bendravimo problemų, todėl jis norėtų manyti, kad Džekas yra jo tikras draugas, tačiau netrunka pastebėti kai kurias Džeko keistenybes. Adrianas mėgina sužinoti daugiau apie jo praeitį, tačiau policija neturi duomenų, kad žmogus tokiu vardu egzistuotų, todėl jam kyla vis daugiau įtarimų, kad naujasis kambario draugas yra ieškomas žudikas.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Colin Firth – Adrianas
* Hart Bochner – Džekas
* Dora Bryan – Margaret
* Liz Smith – Marija Luiza
* Fabrizio Bentivoglio – Karlosas
* Mirella D‘Angelo – Laura

## Išnašos
Plinkšių kraštovaizdžio draustinis

**Plinkšių kraštovaizdžio draustinis** – saugomas gamtos plotas Lietuvoje, Mažeikių rajono pietuose, 5 km į pietryčius nuo Sedos, tuoj į pietus nuo Plinkšių. Įsteigtas 1974 m.

Draustinyje saugomas termokarstinėje rinoje telkšantis Plinkšių ežeras, Rytų Žemaičių plynaukštės gamtiniai kompleksai, gamtiniai, kultūriniai paminklai. Būdinga banguota priemolinga lyguma.

Draustinyje rastos 524 aukštesniųjų augalų ir 63 samanų rūšys. Iš retų augalų sutinkami: mažažiedė lūgnė, paprastasis varpenis, vyriškoji gegužraibė, šalmuotoji gegužraibė, mažoji gegužraibė, smulkiažiedė gegužraibė, pilkaplaukė žilė, daugiažiedė baltašaknė, pelkinis pataisas, mažasis pataisas, dvišakis pataisas, širdinė dviguonė.

## Šaltiniai
Plinkaigalio kapinynas

**Plinkaigalio kapinynas** – kapinynas Lietuvoje, Kėdainių rajone, Šušvės kairiajame krante, Plinkaigalio kaimo kalvoje.

Rasti 4 žirgų griaučiai, 361 nedegintas ir 8 degintiniai žmonių kapai. Griautiniai kapai datuojami V–VI a. (keliolika III–IV a., 4 – vėlyvojo neolito, t. y., III tūkstm. pr. m. e. pab.), degintiniai – VII a., žirgų kapų amžius neaiškus. Rastos gausios V–VI a. įkapės: ylos, peiliai, pjautuvai, įmoviniai kirviai, kalavijai, kovos peiliai, sidabru kaustyti ragai, apavo liekanos, žalvariniai ar sidabriniai papuošalai (segės, apyrankės, antkaklės; rasta viena paauksuota segė, kita – simetriška, Pietų Europos kilmės).

Plinkaigalio kapinyną 1977 m. tyrinėjo Vilniaus pedagoginio instituto archeologai, vadovaujami Eugenijaus Jovaišos, 1978–1984 m. – Istorijos instituto mokslininkai, vadovaujami Vytauto Kazakevičiaus. Kapinynas apardytas. Radiniai saugomi Lietuvos nacionaliniame muziejuje.

## Šaltiniai
Plimutas (Pensilvanija)

**Plimutas** () – miestelis Jungtinėse Amerikos Valstijose, rytų Pensilvanijoje, 6 km į pietvakarius nuo Vilks Bario, prie Saskuehanos upės.

## Istorija
Gyvenvietė irokėzų žemėse įkurta 1769 m. Nuo XIX a. pradėta akmens anglių gavyba, Plimutą pasiekė geležinkelis, kėlėsi imigrantai (ypač lenkai, lietuviai, slovakai).

### Lietuviai
Lietuviai mieste apsigyveno XIX a. vid., 1890 m. jų būta virš 2000, o nuo XX a. pr. ėmė mažėti. Plimuto lietuvių dramos vaidilų draugija (įkurta 1896 m.) suvaidino pirmąjį JAV lietuvių spektaklį (Antano Truskio „Be sumnenės“). Veikė vakarinė suaugusiųjų mokykla (nuo 1887 m.), Šv. Kazimiero bažnyčia, ėjo laikraščiai „Vienybė lietuvninkų“ (1886–1907 m.), „Valtis“ (1894–1895 m.), „Tėvynė“ (1896–1900 m.), 1886–1897 m. Plimute išleistos 39 lietuviškos knygos.

1884 m. įkurta bendra lietuvių–lenkų katalikų Dievo Motinos Gimimo parapija, pirmasis klebonas – W.Spryszynskis. Vėliau klebonavo kun. Antanas Varnagiris ir kun. Aleksandras Burba. Pastarasis ėmė burti lietuvius, tuo pačiu iššaukdamas trintį tarp abiejų tautų tikinčiųjų. Tada kun.A.Burba įsteigė atskirą parapiją lietuviams ir jau 1890 m. spalio 27 d. mieste atidaryta JAV pirmoji tik lietuvių statyta Šv. Kazimiero bažnyčia. 1895 m. pr. į atlaidus Plimute suvažiavo nemažai lietuvių kunigų: be Aleksandro Burbos dalyvavo Petras Abromaitis, Juozas Gricius, Jonas Kuras, Juozas Mašiotas, Mykolas Pėža, Mykolas Šedvydis, Juozas Zlatožinskas, Juozas Žebrys ir Jonas Žilius-Žilinskas. Jie nusprendė kurti lietuviškų mokyklų tinklą Pensilvanijos valstijoje. Mokytojomis turėjo dirbti vienuolės, todėl tąkart nuspręsta steigti ir lietuvių katalikių vienuolyną. Kunigų A.Burbos ir J.Zlatožinsko mirtys šiuos planus kiek sutrikdė, Šv. Kazimiero seserų kongregacija buvo įsteigta tik 1907 m. Plimuto Šv.Kazimiero bažnyčioje nuo 1925 m. vargonininku dirbo žinomas pianistas ir chorvedys Petras Karašauskas – čia suorganizavo mišrųjį, mergaičių ir berniukų chorus bei orkestrą.

## Šaltiniai
Didžiulių akmenys

**Didžiulių akmenys**, arba **Jankelis ir Jankeliukas** – mitologiniai akmenys, esantys Šalčininkų rajone, Poškonių seniūnijoje, Didžiulių kaime, 100 m į vakarus nuo kelio . Kelyje rodyklės, rodančios į objektą, nėra, orientyras – šioje vietoje stovintis ženklas „Poškonių etnokultūrinis draustinis“.  

Didžiulių akmenys – regioninės reikšmės archeologijos paminklas, 2000 m. įtrauktas į LR Kultūros vertybių registrą (unik. kodas ). Pasakojama legenda apie akmenimis virtusius vestuvių muzikantus Jankelį ir Jankeliuką.

## Apibūdinimas

Akmenys guli beveik lygioje vietovėje, kiek žemėjančioje į vakarų pusę. Abu akmenys yra ne pirminėje savo vietoje. Apie 1950 m. akmuo, vadinamas Jankeliuku iš toliau esančios pelkėtos pievos melioratorių buvo atvilktas arčiau akmens, vadinamo Jankeliu, o 1968 m. jie stovėjo maždaug 14 m atstumu vienas nuo kito. XX a. 9-tame dešimtmetyje Jankelis irgi buvo išverstas ir išvežtas iš savo vietos, tačiau vėliau sugrąžintas. Maždaug nuo 1988 m. abu akmenys guli dabartinėje vietoje vienas šalia kito.  

Akmuo Jankelis – pilkas smulkiagrūdis granitas, netaisyklingos trapecijos formos, maždaug 3,6 m ilgio ir 2,6 m pločio bei iki 1,1 m aukščio nuo dabartinio žemės paviršiaus.Akmens galas nuskeltas.

Akmuo Jankeliukas – pilkas stambiagrūdis granitas, netaisyklingo keturkampio prie pagrindo formos, maždaug 1,65 m ilgio ir iki 1,5 m pločio bei iki 1,2 m aukščio nuo dabartinio žemės paviršiaus. Akmens viena plokštuma apkerpėjusi.

## Šaltiniai
Gecisas

**Gecisas** () – miestelis vakarų Austrijoje, Forarlbergo žemėje, Feldkircho apskrityje. Populiacija – 11 287 žmonės (2016 m. sausio 1 d. duomenys).

Miestelis gerai žinomas dėl jame kasmet vykstančių sporto renginių (Hypo-Meeting): dešimtkovės, septynkovės rungčių. Renginiai vyksta *Mösle* stadione.

## Galerija

Götzis, Pfarrkirche hl. Ulrich foto2 2009-06-01 13.19.JPG|Bažnyčia
BhfStrasseGötzis3.jpg
BulittaGötzis.jpg
Gogurjo kapų kompleksas

**Gogurjo kapų kompleksas**, arba **Gogurjo pilkapynas** () – kapinynas Šiaurės Korėjos vakaruose, Pchenjano ir Nampo apylinkėse. Kompleksą sudaro ~30 vėlyvosios Gogurjo karalystės kapų, įrengtų kalnų olose. Kapuose palaidoti karališkosios dinastijos asmenys. Daugelio urvų sienos puoštos urvų tapyba. Rasta ~70 urvų tapybos pavyzdžių – Tedongo baseine Pchenjano apylinkėse, Anako srityje. Kitos kapavietės, pavyzdžiui, karaliaus Dongmongo (58–19 m. pr. m. e.) įrengti mauzoliejuose, o vėliau tapo budistiniais vienuolynais. 2006 m. statant Junfengo užtvanką rasta ~2360 kapaviečių, senovinio miesto liekanos.

2004 m. Gogurjo kapų kompleksas įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.


Man - Anak Tomb No. 3.jpg|Urvų tapyba
One of the Three Mausoleums at Kangso (10104282095).jpg|Kangso urvas
Tomb of King Tongmyong, Pyongyang, North Korea-1.jpg|Karaliaus Dongmongo mauzoliejus


## Susiję pasaulio paveldo objektai
* : Senosios Gogurjo karalystės sostinės ir kapavietės (2004)
* : Džosono dinastijos karališkieji kapai (2009)
* : Modzu-Furuičio pilkapynai (2019)
* : Gajos pilkapiai (2023)
* : Moidamai – Ahomo dinastijos laidojimo pilkapių sistema (2024)
Plaukikų urvas

**Plaukikų urvas** () – archeologinis urvas pietvakarių Egipte, Sacharoje (Libijos dykumoje), Džilf Kebiro plokštikalnėje, Suros vadyje, netoli Libijos sienos.

Urvą 1933 m. atrado vengrų tyrinėtojas Laslas Almašis. Šiame urve rasta gausi neolitinė urvų tapyba, datuojama ne vėliau nei VIII tūkstm. pr. m. e. Piešiniuose vaizduojamos žmonių figūros atrodo lyg plaukiančios (nuo čia ir urvo pavadinimas).

Piešinių sukūrimo metu Sachara buvo kur kas drėgnesnė negu dabar, čia telkšojo didelis ežeras, gausiau gyveno žmonės (uolų tapyba aptinkama visoje Sacharoje, ypač kalnuotose vietovėse). Pradžioje manyta (šią teoriją ypač vystė Laslas Almašis), kad „plaukikai“ atspindi skęstančius žmones per prasidėjusį lietingąjį laikotarpį Šiaurės Afrikoje. Dabar linkstama piešinius aiškinti metaforiškai, susiejant su vėliau Nilo slėnyje išvystytomis dvasinėmis sampratomis (pvz., vėlių kelionė į Nun vandenis).

Netoliese yra panašaus braižo Žvėrių urvas.


WadiSuraSwimmers.jpg|„Plaukikai“
WadiSuraAnimal.jpg|Gyvūnas
WadiSuraCaves.jpg|Kalnas, kuriame yra urvas


## Šaltiniai
Žvėrių urvas

**Žvėrių urvas** arba ***Vadi Sura II*** – archeologinis urvas pietvakarių Egipte, Sacharoje (Libijos dykumoje), Džilf Kebiro plokštikalnėje, Suros vadyje, netoli Libijos sienos.

Urvą 2002 m. atrado italų ir egiptiečių archeologai: Masimas ir Džakopas Fodžiniai bei Ahmedas Mestikavis. Urve aptikta ~5000 urvų piešinių, datuojamų ankstyvuoju neolitu. Piešinių sukūrimo metu Sachara buvo kur kas drėgnesnė negu dabar, čia telkšojo didelis ežeras, gausiau gyveno žmonės (uolų tapyba aptinkama visoje Sacharoje, ypač kalnuotose vietovėse).

Žvėrių urvas 17 m pločio, beveik 7 m aukščio. Piešiniai išpiešti raudonais, juodais, baltais, geltonais pigmentais. Vaizduojami žvėrys (yra primenančių dramblius, žirafas, stručius, gazeles) stambūs, ilgauodegiai, žmogaus kojomis, kartais – begalviai, praryjantys ar atryjantys žmones, kurių figūrų taip pat gausu. Žmonės vaizduojami lyg šokantys, krentantys, susikibę rankomis. Yra pusiau gyvūnų pusiau žvėrių atvaizdų. Taip pat palikta rankų antspaudų.

Netoliese yra panašaus braižo Plaukikų urvas.


Bestias4.JPG|Rankų antspaudai
Bestias2.JPG|Žmonių figūros
Bestias3.JPG|Žvėries, lyg suvaržytu tinklu, paveikslas
Bestias6.JPG|Gazelės
FogginiCave.jpg|Urvo išorė
Grybiškių ąžuolas

**Grybiškių ąžuolas** – valstybės saugomas botaninis gamtos paveldo objektas Šalčininkų rajone, Dieveniškių istoriniame regioniniame parke, Nemkamedžio miške (Šalčininkų miškų urėdijos Poškonių girininkijos 578 kvartalo 4 sklype). Išskirtinis medis lengvai pasiekiamas pėsčiųjų pažintiniu taku per mišką pagal rodykles, įrengtas nuo Poškonių (3 km). Senojo ąžuolo kaimynystėje auga Grybiškių pušis.

Ąžuolas paskelbtas saugomu, remiantis LR Aplinkos ministerijos 1999 m. lapkričio 3 d. įsakymu Nr. 345.

Prie Grybiškių ąžuolo 1971 m. surastas didžiausias Lietuvos baravykas, kuris įregistruotas Lietuvos rekordų knygoje. Baravyko svoris buvo 3,05 kg, kepuraitės skersmuo – 49 cm, koto – 28 cm..

2016 m. šalia ąžuolo kamieno įrengta priešaknį nuo sutrypimo sauganti aikštelė.

## Duomenys
Ąžuolo kamieno apimtis 4,98 m, skersmuo apie 1,6 m, aukštis apie 26 m.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Saugomų teritorijų valstybės kadastras
Sergejus Prokudinas-Gorskis

**Sergejus Michajlovičius Prokudinas-Gorskis** ( ; 1863 m. rugpjūčio 30 d. – 1944 m. rugsėjo 27 d.) buvo rusų chemikas ir fotografas. Jis yra geriausiai žinomas už savo novatorišką darbą su spalvota fotografija XX a. pradžioje Rusijoje.

## Biografija
Gimė bajorų kilmės karininko šeimoje. Mokėsi Imperatoriškajame Aleksandro licėjuje Sankt Peterburge. 1886–1888 m. klausė paskaitas Sankt Peterburgo universiteto fizikos ir matematikos fakultete. 1902 m. Vokietijoje mokėsi fotografijos. 1906 m. dalyvavo fotografijų parodose Romoje, Milane, Berlyne ir Paryžiuje. 1908 m. aplankė ir fotografavo rašytojų Levą Tolstojų jo sodyboje Jasnaja Poliana. 1909 m. imperatorius Nikolajus II leido S. Prokudinui-Gorskiui apsilankyti ir fotografuoti įvairias Rusijos sritis. 1909–1916 m. Sergejus Prokudinas-Gorskis fotografavo bažnyčias, vienuolynus, gamyklas, miestų ir kaimos vaizdus. 1912 m. fotografavo Vilniuje ir Kaune. 1910 kartu su šeima emigravo į Jungtinę karalystę. 1921 m. persikėlė į Prancūziją.

## Nuorodos
* Iliustruota S. M. Prokudino-Gorskio biografija (2011) anglų kalba 
* Prokudino-Gorskio nuotraukų kolekcija ir biografija rusų kalba Runivers.ru
* Vienas šimtas Prokudino-Gorskio spalvotų nuotraukų viename PDF – „Тhe Spektator“ žurnale 
* „Imperija, kuria buvo Rusija: Prokudino-Gorskio fotografinių įrašų atkūrimas“ – anglų kalba JAV Kongreso bibliotekos eksponatas
* Rusų duomenų bazė su visomis Prokudino-Gorskio nuotraukomis, tarp jų ir nerestauruotos 
* Virš 60 Prokudino-Gorskio nuotraukų, restauruotų Alekso Gridenko per digichromatografiją 
* „Rusijos imperija atskleidžia savo tikrąsias spalvas Londone“ (ang. The Russian empire reveals its true colours in London), 2014, rbth.com

## Šaltiniai
Skerdynės Romoje (filmas)

**Skerdynės Romoje** () – 1973 m. sukurta karinė drama, paremta realiais 1944 m. kovo 23-24 d. įvykiais Romoje.

## Turinys

1944-ieji metai, Roma. Miestas okupuotas Vokietijos ir tai kelia gyventojų nepasitenkinimą. Būrys italų partizanų nusprendžia surengti diversiją ir susprogdinti bombą gatve žygiuojant vokiečių kareiviams. Žūna 33 kareiviai ir iš Berlyno gaunamas nurodymas – už kiekvieną kritusį nužudyti 10 italų. Įsakymo vykdymas pavedamas SS dalinio vadovui pulkininkui Herbertui Kapleriui, kuris užduočiai atlikti turi 24 valandas. Surenkami visi kaliniai, tačiau jų neužtenka ir Kapleriui tenka skubiai sudaryti būsimų aukų sąrašą. Dvasininkas Antonelis, kurį su Kapleriu sieja artimesnė pažintis, bando sutrukdyti egzekucijai, tačiau pulkininkas, nors ir nepritariantis pasirinktai keršto formai, pasiryžęs įvykdyti įsakymą. Matydamas, kad jam nepavyks nieko pakeisti, Antonelis savanoriškai prisijungia prie atrinktųjų mirti...

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Richard Burton – pulkininkas Herbertas Kapleris
* Marcello Mastroianni – tėvas Pjetro  Antoneli
* Leo McKern – generolas Kurtas Melzeris
* John Steiner – pulkininkas Dolmanas
* Robert Harris – tėvas Pankracijus
* Peter Vaughan – generolas Albertas Keselringas
* Delia Boccardo – Elena
* Nazzareno Natale – partizanas
* Jacques Herlin – Džovanis
* Renzo Palmer – Džordžas

## Apdovanojimai
* Taorminos kino festivalis – geriausio aktoriaus apdovanojimas (R. Burton)
* Taorminos kino festivalis – geriausio režisieriaus nominacija (G. P. Cosmatos)
Raganos (filmas)

**Raganos** () – 1965 m. nufilmuota ir 1967 m. išleistas prodiuserio Dino De Laurentiis filmas, sudarytas iš 5 atskirų epizodų, kuriuose pagrindinį vaidmenį atliko aktorė Silvana Mangano.

Juosta nebuvo demonstruota už Europos ribų, nors kino kompanija United Artists įsigijo teises, kuomet ėmė augti juostoje vaidinusio Clint Eastwood populiarumas.

## Pagrindiniai aktoriai
* Silvana Mangano
* Annie Girardot
* Alberto Sordi
* Clint Eastwood
* Marilu Tolo
* Helmut Berger
* Veronique Vendell

## Turinys

„Gyva sudeginta ragana“ – istorija apie populiarią aktorę, inkognito atvykusią į kurortą Alpėse susitikti su savo draugais. Sulaukusi apkalbų dėl savo „prastos“ kilmės ir profesijos, ji netrukus sužino esanti nėščia, prodiuseris ją spaudžia atsikratyti „problemos“, o į kurortą netrukus atvyksta daugybė žurnalistų.

„Pilietinės pareigos jausmas“ – skubanti moteris automobiliu sutinka pavežti avarijoje nukentėjusį vyrą, tačiau juo pasinaudoja kaip priedanga, kad kuo greičiau nuvyktų į susitikimą.

„Žemė, matoma iš Mėnulio“ – netekęs žmonos, vyras su sūnumi nusprendžia rasti kitą moterį, kuri atstotų ir žmoną, ir motiną. Po metus trukusių nesėkmių galiausiai jie sutinka nebylę, kuri sutinka tekėti už tėvo.

„Sicilietė“ – mergina prisipažįsta tėvui, kad į ją dėmesį atkreipė kitas vyras, kas išprovokuoja žudynes tarp abiejų šeimų.

„Įprastas vakaras“ – pavargusi nuo nuobodaus vyro, žmona susikuria savo fantazijų pasaulį, kuriame šis galėtų būti jos didvyris. 

## Apdovanojimai
Olga Bisera

**Olga Bisera** (tikrasis vardas – * Бисера Вукотић *; g. 1944 m. gegužės 26 d. Mostaras) – Jugoslavijoje, dabartinėje Bosnijoje ir Hercegovinoje gimusi aktorė bei prodiuserė.

## Biografija
Bisera studijavo dramą Belgrade, o 19-os debiutavo Sidney Pollack filme „Castle Keep“. Pasirašiusi sutartį su kompanija Columbia Pictures, ji išvyko į Niujorką, kur mokėsi Lee Starsbergo teatro ir kino institute. 1970-ųjų pradžioje ji persikėlė į Italiją, kur ėmė vaidinti filmuose bei įkūrė prodiuserių kompaniją „Cinemondial“. 

1977 m. Bisera tapo Bondo mergina filme „Šnipas, kuris mane mylėjo“, o po kelerių metų baigė aktorės karjerą.

## Filmografija
* La sconosciuta (TV mini serialas) (1982)
*  Lo scoiattolo (1981)
* Christa, folle de son sexe (1980)
*  6000 km di paura (1978)
*  Šnipas, kuris mane mylėjo (1977)
*  Akys už sienos (1977)
* Mergelė, jautis ir ožiaragis (1977)
*  Culastrisce nobile veneziano (1976)
*  Šnabždesiai tamsoje (1976)
*  Amore libero - Free Love (1974)
*  Ancora una volta prima di lasciarci (1973)
* Diario segreto da un carcere femminile (1973)
*  Super Fly T.N.T. (1973)
*  L'uccello migratore (1972)
*  Turtingiems sekasi (1972)
* Castle Keep (1969)
*  Deca vojvode Smita (1967)

## Šaltiniai

## Nuorodos

* IMDb profilis
Gmundenas

**Gmundenas** () – kurortinis miestelis Aukštutinės Austrijos žemėje, Austrijoje. Gmundeno apskrities administracinis centras. Populiacija – 13 199 žmonės (2016 m. sausio 1 d. duomenys). Plotas – 63,55 km². Gmundenas įsikūręs prie Trauno ežero. Per miestelį teka Traunas. Apsuptas kalnų. Svarbus Zalckamerguto druskos kasybos centras.

Manoma, kad žmonių vietovėje gyventa nuo V m. e. amžiaus. Apie 1186 m., miestelis buvo apsuptas gynybinės sienos. 1278 m. suteiktos miesto teisės. Pirmoji bažnyčia pastatyta apie 1300 m.

## Galerija

Gmunden - Rathaus.JPG|Rotušė
Gmunden am Traunsee Oberoesterreich.jpg
Gmunden-Luftbild.jpg
Viktoras Grabauskas

**Viktoras Grabauskas** (g. 1965 m. rugsėjo 19 d.) – Lietuvos policijos pareigūnas.

## Biografija
1990 m. baigė Vilniaus pedagoginį institutą.

1991–1992 m. Lietuvos policijos akademijos dėstytojas.

1992–2001 m. policijos rinktinės „Aras“ šturmuotojas, specialiojo būrio vyresnysis inspektorius ir rinktinės vado pavaduotojas.

2001–2024 m. rinktinės vyresnysis komisaras, vadas.

Nuo 2024 m. VST vadas.

## Šaltiniai
B.o.B

**Bobby Ray Simmons, Jr.** *(g. [[1988]] m. [[lapkričio 15]] d.)*, geriau žinomas kaip **B.o. B** – amerikiečių reperis bei įrašų prodiuseris iš Dekuterio, Džordžijos. Atlikėjas išgarsėjo 2010 m., išleidęs debiutinį singlą „Nothin' on You“, sulaukusį didžiulio pasisekimo visame pasaulyje ir pasiekusi daugumos reitingų viršūnes. Debiutinis albumas „The Adventures of Bobby Ray“ buvo išleistas 2010 m. balandį ir taip pat pasiekė pirmąją vietą JAV. 2023 m. duomenimis, atlikėjas yra išleidęs septynis studijinius albumus, iš kurių naujausiasis, „Better Than Drugs“, išleistas 2022 m. rugpjūtį.

## Diskografija
**Studijiniai albumai**
* *[[B.o.B Presents: The Adventures of Bobby Ray]]* (2010)
* *Strange Clouds* (2012)
* *Underground Luxury* (2013)
* *Ether* (2017)
* *Naga* (2018)
* *Somnia* (2020)
* *Better Than Drugs* (2022)

**Kiti albumai**
* *Psycadelik Thoughtz* (2015)
* *Elements* (2016)

## Išnašos

## Nuorodos
* 
*
LibreOffice

**LibreOffice** – aktyviausiai kuriamas nemokamas ir atvirojo kodo biuro programų paketas. „LibreOffice“ yra kito biuro programų paketo OpenOffice.org atšaka. Paketas yra sudarytas iš programinės įrangos, skirtos teksto, skaičiuoklių, pristatymų, diagramų ir piešinių kūrimui bei redagavimui, darbui su duomenų bazėmis ir matematinių formulių rašymui. LibreOffice yra prieinamas 110 kalbų.

LibreOffice visose savo programose naudoja tarptautinės standartų organizacijos ISO patvirtintą OpenDocument failų formatą (ODF). Paketas taip pat palaiko ir kitus biuro programų failų formatus, pvz., DOC ir DOCX.

## Paketo programos

## Šaltiniai

## Nuorodos
*
Bayonetta 2

**Bayonetta 2** () – 2014 m. veiksmo, *[[hack and slash]]* žanro kompiuterinis žaidimas, sukurtas Japonijos „PlatinumGames“ studijos ir išleistas „Nintendo“ „Wii U“ konsolei.

Kritikai žaidimą įvertino 91 iš 100 balų vidurkiu pagal *[[metacritic.com]]* svetainės suvestinės duomenis. Žaidimo pardavimai vertinami 0,75 mln. parduotų kopijų.

2018 m. žaidimas išleistas „Nintendo Switch“ konsolei.
## Apie žaidimą

„Bayonetta 2“ yra ankstesnio 2009 m. žaidimo „Bayonetta“ tęsinys, kurį sukūrė Japonijos „Platinum Games“ studija, išleido „Nintendo“ išskirtinai „Wii U“ konsolei. Žaidimo metu iš trečiojo asmens perspektyvos valdoma inteligentiška ragana Bayonetta. Žaidimo veiksmas prasideda pora mėnesių vėliau po pirmojo „Bayonetta“ žaidimo pabaigos. Pragaro (*Inferno*) demonai netikėtai įsiveržia į taikų miestą, kuriame Bayonetta su draugais apsiperka Kalėdoms. Kovų metu Bayonetta draugės, raganos Jeanne siela buvo pagrobta demonų ir Bayonetta leidžiasi į pavojingą misiją ją išgelbėti. Žaidimo metu Bayonetta kovoja su įvairiausiai priešininkais, demonais, angelais, pabaisomis, nuo Bayonetta dydžio iki milžiniškų baisūnų. Tradiciškai Bayonetta ginkluota keturiais pistoletais (dviem rankose, kiti du - aukštakulniuose batuose). Alternatyviai, rankose Bayonetta gali panaudoti vietoj pistoletų dvi katanas.

„Bayonetta 2“ kovos sistema yra paremta ankstesniojo žaidimo mechanika. Įvesta naujovių − įvykdžius tam tikras sąlygas Bayonetta kovos galios trumpam gali žymiai padidėti. Žaidimo eigoje įgyjami nauji ginklai, renkami trofėjai, sutinkami pažįstami iš ankstesnio žaidimo ir nauji herojai bei priešininkai. Žaidimo eigoje Bayonetta gali įgyti galimybę pakeisti kostiumą į gerai pažįstamų „Nintendo“ veikėjų, pavyzdžiui, Fox McCloud ar Samus Aran. Pakeitus kostiumą, pasikeičia ir kai kurios Bayonetta kovojimo galimybės. Žaidimas paremtas žaidėjo reakcija išvengiant priešininkų smūgių bei naudojant įvairias atakų galingas kombinacijas. Žaidime yra dviejų žaidėjų tinkle režimas *Tag Climax*, kurio metu du žaidėjai, galintys valdyti ne vien Bayonetta, bet ir jos draugus Jeanne ir Robin, kovoja konkuruodami atskiruose lygiuose, nepriklausančiuose pagrindinio žaidimo istorijai. Šiose kovose iškovojami žaidimo pinigai *halos*, kuriuos galima naudoti vieno žaidėjo misijoje.

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
* giantbomb.com
* mobygames.com
* IGN resursai
B.o.B Presents: The Adventures of Bobby Ray

**B.o. B Presents: The Adventures of Bobby Ray** – debiutinis studijinis amerikiečių reperio B.o.B albumas, išleistas 2010 m. balandžio 27 d. Albumo sinlgas „Nothin' on You“ sulaukė didelio pasisekimo visame pasaulyje, pasiekdamas daugumos reitingų viršūnes, tarp jų – ir JAV ir Jungtinės Karalystės. Singlas „Airplanes“ pasiekė antrąją vietą JAV ir pirmąją Jungtinėje Karalystėje, o „Magic“ – dešimtąją vietą JAV.

„B.o.B Presents: The Adventures of Bobby Ray“ sulaukė daugiausia teigiamų kritikų įvertinimų ir, per pirmąją savaitę JAV pardavus 84 tūkstančius kopijų, debiutavo pirmojoje „Billboard 200“ reitingo vietoje. 2016 m. rugpjūčio mėnesio duomenimis, JAV parduota per du milijonus albumo kopijų ir jis tapęs dukart platininiu.

2011 m. vykusiuose „Grammy“ apdovanojimuose albumas nominuotas metų albumo kategorijoje. Daina „Nothin' on You“ nominuota metų įrašo, geriausio dainuojamojo repo atlikimo ir geriausios repo dainos kategorijose, o daina „Airplanes, Part II“ – geriausio grupinio pop atlikimo.

## Dainų sąrašas

## Išnašos
Santiljana del Maras

**Santiljana del Maras** () – miestelis šiaurės Ispanijoje, Kantabrijoje, netoli Atlanto vandenyno pakrantės, 32 km nuo Santandero. Mieste išlikę daug senovinės architektūros: būdingas siaurų gatvelių tinklas, XVII–XVIII a. gyvenamieji, administraciniais pastatai, dominikonų vienuolynas (dabar muziejus), XV a. Velardės bokštas. Apylinkėse yra į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą įtrauktas Altamiros urvas.
Wii Fit

**Wii Fit** – 2007 m. fitneso užsiėmimų žaidimas, sukurtas Japonijos „Nintendo“ kompanijos ir išleistas „Wii“ konsolei.

„Wii Fit“ buvo parduodamas supakuotas su Wii Balance Board elektroninėmis svarstyklėmis ir sulaukė didelio populiarumo, viso 22,67 mln. žaidimo kopijų buvo parduota. Žaidimą kritikai įvertino 80 iš 100 balų vidurkiu *[[metacritic.com]]* suvestinės duomenimis.

## Apie žaidimą

„Wii Fit“ yra vienam žaidėjui skirtas fitneso pratimų ir minižaidimų rinkinys, susietas su Wii Balance Board valdikliu. Wii Balance Board yra elektroninės svarstyklės, turinčios keturias jautrias zonas (po dvi kiekvienai pėdai) ir todėl galinčios reaguoti į svorio balanso pasikeitimus. 

„Wii Fit“ yra 4 užsiėmimų grupės:
* jogos (15 pratimų)
* jėgos treniruotės (15 pratimų)
* aerobikos (9 pratimai)
* balanso (9 minižaidimai)
 
„Wii Fit“ gali nustatyti KMI, žaidime galima sekti svorio numetimo progresą. Žaidėjui jogos ir jėgos pratimuose padeda virtualus treneris (galima pasirinkti moterį arba vyrą). Balanso ir aerobikos žaidimuose valdomas susikurtas Mii avataras (animacinio žmogeliuko pavidalo veikėjas). Žaidimai vykdomi statant pėdas ar remiant rankas ant Wii Balance Board svarstyklių, ar stovint ant jų ir permetant svorį nuo vienos kojos ant kitos.

Didžiulį „Wii Fit“ populiarumą lėmė tariamas ar tikras reklamuotas teigiamas užsiėmimų poveikis sveikatai. Atsirado ligoninių, kurios naudojo „Wii Fit“ reabilitacijos programoms. Buvo atlikti tyrimai su „Wii Fit“, patvirtinantys galimą užsiėmimų teigiamą poveikį pusiausvyros laikysenos atstatymui ar palaikymui.  

Vėliau buvo išleistos „Wii Fit“ atnaujintos versijos su papildymais „Wii Fit Plus“ (2009) ir „Wii Fit U“ (2013, „Wii U“ konsolei).
## Išnašos

## Nuorodos
* giantbomb.com
* mobygames.com
Tveifelfonteinas

**Tveifelfonteinas** (, nam. *ǀUi-ǁAis*) arba ***Tveifelfonteino uolų raižiniai*** – archeologinė vietovė šiaurės vakarų Namibijoje, sausringoje plokštikalnėje Kunenės krašte.

Vietovė prieš maždaug 6000 metų buvo apgyvendinta akmens amžiaus medžiotojų–rankiotojų, siejamų su Viltono archeologine kultūra. Maždaug prieš 2500–2000 metų šiuos kraštus apgyvendino bušmėnų tauta khoikhojai. XX a. vid. į Tveifelfonteiną atsikėlė būrai, bet 1965 m. išsikraustė, nes šios žemės buvo paskelbtos Damaralando bantustano teritorijomis.

1921 m. Tveifelfonteine topografas Reinhardas Makas (*Reinhard Maack*) aptiko uolų raižinius, o 1947 m. iš naujo juos rado ūkininkas, čia ieškojęs šaltinio (pavadinimas afrikanų k. reiškia „abejotinas, neaiškus šaltinis“).

Čia rasta ~5000 atskirų raižinių, kuriuos, kaip manoma, paliko Viltono kultūros žmonės. Raižiniuose vaizduojamos žvėrių (zebrų, žirafų, raganosių, galvijų, dramblių ir kt.), žmonių, fantastinių būtybių figūros. Viena išskirtiniausių figūrų – liūtą primenantis atvaizdas su ilga lenkta uodega, užsibaigiančia rankos antspaudu. Manoma, kad šie piešiniai susiję su šamanistine pasaulėžiūra, galimai simboliškai vaizduoja žmogaus pasivertimą žvėrimi. Taip pat rasta vėlyvesnių, geometrinių bušmėnų raižinių.

2007 m. Tveifelfonteinas paskelbtas UNESCO pasaulio paveldo objektu.


NA Twy view.JPG|Tveifelfonteino apylinkė
Rock painting in Twyfelfontein1.jpg|Sėdinčius žmones menančios figūros
Giraffe, Twyfelfontein.jpg|Žirafa
Twyfelfontein Namibia-3.jpg|Dramblys


## Šaltiniai
Grybiškių pušis

**Grybiškių pušis** –  valstybės saugomas botaninis gamtos paveldo objektas Šalčininkų rajone, Poškonių sen., Grybiškių kaimo apylinkėse, Dieveniškių istoriniame regioniniame parke, 3 km  į rytus nuo Poškonių. 

Pušis auga prie miško keliuko, kuris prieš 50 metų buvo pagrindinis kelias, jungiantis du kaimus: Poškonis ir Jurgelionis. Dabar kelias prarado savo reikšmę. Miškas, kuris supa pušį, yra sodintas kolūkių laikais. Objektas patogus lankyti, nes yra šalia parko turistinių pėsčiųjų, dviračių ir automobilių maršrutų. Kelyje nuo Poškonių pastatytos rodyklės į šalia pušies (už 60 m) augantį Grybiškių ąžuolą.

Grybiškių pušis paskelbta saugoma LR Aplinkos ministro 2008 m. birželio 4 d. įsakymu Nr. D1-309.

## Duomenys

* Medžio rūšis – paprastoji pušis (*Pinus sylvestris L.*)
* Kamieno apimtis 1,3 m aukštyje – 2,62 m 
* Kamienų skaičius – 6
* Aukštis – 21 m
* Lajos aukštis – 11 m, 
* Lajos plotis – 10 m (lajos forma netaisyklinga)
* Lajos projekcijos plotas – 100 m²
* Amžius – apie 100 metų

## Nuorodos

* Saugomų teritorijų valstybės kadastras
Wii Fit Plus

**Wii Fit Plus** – 2009 m. fitneso užsiėmimų žaidimas, sukurtas Japonijos „Nintendo“ kompanijos ir išleistas „Wii“ konsolei. Tai yra 2007 m. žaidimo „Wii Fit“ atnaujinimas su papildomais pratimais ir funkcijomis.

„Wii Fit Plus“ pakeitė rinkoje „Wii Fit“ ir buvo parduodamas supakuotas su Wii Balance Board elektroninėmis svarstyklėmis bei atskirai tiems, kurie jau įsigiję svarstykles. „Wii Fit Plus“ buvo parduotas 21,12 mln. kopijų tiražu. Žaidimą kritikai įvertino 80 iš 100 balų vidurkiu *[[metacritic.com]]* suvestinės duomenimis.

## Apie žaidimą

„Wii Fit Plus“ yra vienam žaidėjui skirtas fitneso pratimų ir minižaidimų rinkinys, susietas su Wii Balance Board valdikliu. Wii Balance Board yra elektroninės svarstyklės, turinčios keturias jautrias zonas (po dvi kiekvienai pėdai) ir todėl galinčios reaguoti į svorio balanso pasikeitimus. 

„Wii Fit Plus“ turi tas pačias „Wii Fit“ funkcijas su papildymais: 
* 15 naujų pratimų
* personalizuotos treniruočių programos sudarymas
* sudegintų kalorijų skaičiuoklė

Vėliau buvo išleista „Wii Fit Plus“ papildyta žaidimo versija „Wii Fit U“ (2013, „Wii U“ konsolei).

## Išnašos

## Nuorodos
* giantbomb.com
* mobygames.com
Tautvydas Lydeka

**Tautvydas Lydeka** (g. 1983 m. spalio 13 d.) – Lietuvos krepšininkas. Žaidė vidurio puolėjo pozicijoje.

## Karjera
LKL pirmenybėse debiutavo tik 2013 m., kai pasirašė sutartį su Vilniaus „Lietuvos rytu“. Prieš tai aštuonerius metus rungtyniavo svetur. Varėnoje gimęs aukštaūgis 2015 m. rudenį pasirašė sutartį su „San Lorenzo de Almagro“ klubo vadovais ir tapo pirmuoju Lietuvos krepšininku, išbandžiusiu savo jėgas Argentinos lygoje. Pietų Amerikoje sudarytos gyvenimo sąlygos netenkino, todėl T. Lydeka gruodį sugrįžo į Pezaro ekipą, kuriai jau buvo atstovavęs 2010–2012 m. Italijoje praleido daugiausia laiko – puspenkto sezono. Šioje šalyje vidurio puolėjas taip pat vilkėjo Kantu komandos marškinėlius.

## Nuorodos
Vitalijus Majorovas

**Vitalijus Majorovas** (1961–1997) – daugkartinis Lietuvos vaikų, jaunučių, jaunių ir jaunimo amžiaus grupių šachmatų čempionas, TSRS sporto meistras (1979), Tarptautinis meistras (1987), šachmatų treneris, pirmasis Lietuvos šachmatų federacijos prezidentas po šios organizacijos veiklos atkūrimo (1989-1991). Plungės sporto mokyklos trenerio Vitaliaus Vlado Andriušaičio mokinys.

## Biografija
Mokėsi Plungės pirmojoje vidurinėje mokykloje (dabar A.Jucio). 1970-1979 metais lankė šachmatų treniruotes Plungės sporto mokyklos šachmatų skyriuje.
Tuomet buvo perspektyviausias bei stipriausias Plungės šachmatininkas, su kurio vardu susiję patys svarbiausi to laikotarpio plungiškių šachmatininkų laimėjimai. 
1979 metais Vitalijus Majorovas, TSRS tautų spartakiadoje įvykdęs sporto meistrui keliamus normatyvinius reikalavimus, tapo pirmuoju moksleiviu šachmatininku - TSRS sporto meistru - pokario Lietuvos šachmatų istorijoje. 1987 m. jam buvo suteiktas Tarptautinio sporto meistro vardas.
1979-1984 metais mokėsi Vilniaus valstybiniame universitete (dabar Vilniaus Universitetas) ir įgijo ekonominės kibernetikos specialybę. Po studijų dirbo LR Ekonomikos ministerijoje .
1992-1995 metais Jungtiniuose Arabų Emyratuose dirbo šachmatų treneriu. Su savo auklėtiniais dalyvavo Pasaulio jaunių šachmatų čempionatuose.

## Šeima
Žmona Virginija (žurnalistė), sūnus Vitalijus (gimęs 1985 m.), duktė Aušrinė (gimusi 1991 m.). 

## Pasiekimai
* Daugkartinis Lietuvos šachmatų vicečempionas (1982, 1988, 1989, 1990)
* Bronzą Lietuvos šachmatų čempionatuose iškovojo tris kartus (1977, 1979 ir 1985) m.
* 1978 m. TSRS jaunių komandinės šachmatų pirmenybės, Taškentas, Uzbekistanas, 
* 1979 m. TSRS kaimo draugijų jaunių šachmatų pirmenybės pirmoji vieta
* 1983 m. Vlado Mikėno taurės turnyras Klaipėda, ketvirtoji vieta 
* 1985 m. V Visasąjunginės komandinės kaimo draugijų šachmatų pirmenybės Nachičevanė, Azerbaidžanas, 3 vieta, 8.5 tšk. iš 11 
* Keturis kartus kartus atstovavo Lietuvai SSRS komandiniuose čempionatuose: 1979 m., žaisdamas už Lietuvą prie 7-os lentos (6½ iš 8) iškovojo individualią 1-ąją vietą.  1983 m. žaidė prie 3-ios, 1985 ir 1986 m. - prie 2-os, kur su komanda iškovojo 5-ąją  komandinę vietą. 
* 1991 m. IV pasaulio lietuvių sporto žaidynės Marijampolė, pirmoji vieta

## Šaltiniai


## Nuorodos
* Vitalijaus Majorovo šachmatų partijos
* Lietuvos sporto enciklopedijos informacija
* Plungės VŠK „Bokštas“ tinklalapis 
* 1986 m. 18 TSRS komandinių šachmatų pirmenybių rezultatai
* TSRS vykusių įvairių varžybų rezultatai
Juodšilių palaimintojo Mykolo Sopočkos bažnyčia

**Juodšilių Palaimintojo Mykolo Sopočkos bažnyčia** – neparapinė katalikų bažnyčia Juodšiliuose (Vilniaus rajonas), priklausanti Rudaminos Švč. Mergelės Marijos, Gerosios Patarėjos parapijai. Mišios vyksta lietuvių ir lenkų kalbomis.

## Istorija

Juodšilių bažnyčios konsekracijai pasirinktą dieną prieš 41 metus mirė Dievo gailestingumo apaštalas palaimintasis kunigas M. Sopočka. Jis buvo Vilniaus arkivyskupijos kunigas, tuometinio Stepono Batoro universiteto profesorius, kariuomenės kapelionas, šventosios Marijos Faustinos Kovalskos nuodėmklausys. Kunigas, prisidengęs staliaus Vaclovo vardu, slapstėsi nuo vokiečių okupacinės valdžios Juodšilių miestelyje 1942–1944 m.

Juodšilių bažnyčia pradėta statyti 1936 m. seserų uršuliečių rūpesčiu, tačiau dėl karo ir okupacijų nebuvo užbaigta ir virto vaikų namais, vėliau ligonine ir poliklinika. Po 1991 m. kilusio gaisro pastatas buvo smarkiai apgadintas. Juodšilių ir aplinkinių gyvenviečių tikintieji nusprendė grąžinti pastatui pirmykštę paskirtį, surinko lėšų ir 2003 m. pradėjo statybos darbus.

2016 m. vasario 15 d. bažnyčią pašventino Vilniaus arkivyskupas Gintaras Grušas, jai suteiktas palaimintojo Mykolo Sopočkos titulas.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Vyskupijos informacija
* Pal. Mykolo Sopočkos parapijos ''Facebook'' puslapis
Vilniaus Lietuvos Rytas 2015–16 m. sezonas

**2015–2016 metų sezonas** – 19-asis Vilniaus „Lietuvos rytas“ krepšinio klubo sezonas. Komanda rungtyniavo **[[LKL]]** – pajėgiausioje šalies krepšinio lygoje ir antrose pagal pajėgumą Europos krepšinio pirmenybėse - ULEB Europos Taurėje.

## Komandos sudėties pokyčiai
### Išvyko

### Liko

### Atvyko

### Neįsitvirtino

### Pasiskolinti

### Paskolinti

## Rungtynės
### LKL

### EUROPOS TAURĖ

## Statistika
**LKL** (Reguliarusis sezonas)

## Šaltiniai
Vilnius (choras)

**Valstybinis choras „Vilnius“** – Lietuvos valstybinis choras, įkurtas 1970 m.

## Istorija
Choro „Vilnius“ ištakos siejamos su 1928 m. Lietuvoje prasidėjusiu aklųjų bei silpnaregių švietimu, jų ir muzikiniu lavinimu. Laikui bėgant muzikinė sklaida sparčiai plėtėsi, kol 1970 m. ji tapo tvirtu pagrindu įkuriant profesionalųjį aklųjų ir silpnaregių chorą. Svariausias nuopelnas įgyvendinant šią idėją priskiriamas Lietuvos aklųjų draugijos tarybos nariui, ilgamečiam choro direktoriui (1972–1995) Juozapui Kairiui. 1970 balandžio 24 dieną Lietuvos aklųjų draugija priėmė sprendimą dėl mišraus kamerinio choro įkūrimo.

Per savo gyvavimo laikotarpį choras yra parengęs per 100 stambios formos kūrinių ir apie 1000 chorinių miniatiūrų apie 300 įrašytų kūrinių saugoma LRT fonduose, o ryškiausios ir vertingiausios programos įrašytos į 14 kompaktinių plokštelių. 2010 m. choras „Vilnius“ jubiliejinius metus pradėjo tapęs valstybiniu choru.

## Vadovai
* Vadovas – Vladas Bagdonas;
* Meno vadovas ir vyr. dirigentas – Artūras Dambrauskas;
*Dirigentas – Giedrius Pavilionis;
*Chormeisteriai – Eglė Čičinskaitė, Jaunius Šakalys, Milda Zapolskaitė;
* Vokalo pedagogai – Asta Krikščiūnaitė, Laimonas Bendaravičius;
* Koncertmeisteris – Vincenzo De Martino.

## Šaltiniai
* Choro internetinė svetainė
Marek Kuchciński

**Marekas Tadas Kučinskis** (, g. 1955 m. rugpjūčio 9 d. Peremislyje) – lenkų politikas, Lenkijos Seimo maršalka (nuo 2015 m. lapkričio 12 d.).

M. Kučinskis nuo 2001 m. yra penkių kadencijų Lenkijos Seimo narys, kurį laiką vadovavo Teisės ir Teisingumo partijos parlamentiniam klubui, 2010–2015 m. buvo Seimo vicemaršalka.
Geneviene Angerame Green

**Geneviene Angerame Green** (g. **Akvilė**, 1999 m. gegužės 8 d. Lietuvoje) – lietuvių šuolininkė į vandenį.

## Biografija
2002 m. Akvilę įsivaikino lietuvių kilmės šeima iš JAV. Nuo 2016 m. turi dvigubą JAV ir Lietuvos pilietybę bei atstovauja Lietuvą tarptautinėse varžybose. Tarptautinis debiutas po Lietuvos vėliava įvyko 2016 m. pasaulio taurėje. Tais pačiais metais Londone vykusiame Europos čempionate sportininkė šuolių nuo 10 m platformos rungties atrankoje užėmė 10-ą vietą ir pateko į finalą. Ji tapo pirmąja Lietuvos atstove istorijoje pasiekusi finalą tokio lygio varžybose. Finale sportininkė užėmė 12-ą vietą.

## Šaltiniai
Vilija Šulcaitė

**Vilija Šulcaitė** (g. 1929 m. balandžio 5 d. – m. 1992 m. balandžio 18 d.) – lietuvių poetė.

Gimė Jonavoje. 1953 m. baigė Vilniaus universiteto istorijos ir filologijos fakultetą. 1956–1964 m. dirbo mokytoja Kaune, 1970–1975 m. dirbo Vyriausiosios enciklopedijų redakcijos bibliotekos vedėja.

Nuo 1948 m. pradėjo viešinti savo eiles. Vilijos Šulcaitės poezijai būdingi meilės, draugystės, gamtos motyvai, pilietiškumas, romantinis pakilumas.

1979 m. gavo LTSR nusipelniusios kultūros veikėjos apdovanojimą.

Mirė 1992 m. balandžio 18 d. Vilniuje.

## Bibliografija

Eilėraščių rinkiniai:
* *Kalba moteris* (1956 m.)
* *Sauja kmynų* (1970 m.)
* *Laukinės vynuogės* (1973 m.)
* *Volungė jaučia lietų* (1974 m.)
* *Kraitis* (1976 m.)
* *Tu ir dangus* (1982 m.)
* *Duona ir liepsna* (1985 m.)
* *Gulbine, krentantis…* (1985 m.)
* *Paguoda* (1989 m.)
Poema:
* *Raudonas sniegas* (1967 m.)
Poezijos rinktinė:
* *Norėčiau būti žuvėdra* (1979 m.)
Poemų rinkiniai:
* *Svirtis* (1980 m.)
* *Žaibas gimdo griaustinį* (1986 m.)
* *Sielos atšilimas* (2004 m.)
Eilėraščių vaikams rinkinys:
* *Piešiniai ant asfalto* (1983 m.)

Du poezijos rinkiniai (*Горсть тмина*, 1974 m. ir *Приданое: стихи и поэма*, 1984 m.) išleisti rusų kalba.

## Šaltiniai
Skurbutėnų koplyčia

**Skurbutėnų koplyčia** – veikianti koplyčia Vilniaus rajone, Skurbutėnų kaime, 4 km į vakarus nuo Keturiasdešimties Totorių kaimo, pasiekiama iš kelio . Priklauso Senųjų Trakų parapijai.

Koplyčia yra vietinės reikšmės architektūros paminklas, įtrauktas į LR Kultūros vertybių registrą (unik. kodas ). Joje yra paminklinių dailės kūrinių.

## Istorija

1743 m. Skurbutėnų dvarą įsigijo Mykolas Jelenskis. 1741 m. kaime pastatyta koplyčia. 1855 m. prie koplyčios pastatytas priestatas (prieangis). Koplyčios kieme yra varpinė, pastatyta 1949 m.

Koplyčios šventoriuje įrengtos kapinaitės. Jose XIX a. viduryje buvo palaidota šių apylinkių savininkė, dvarininkė Ana Jelenska. 1991 m. kapinaitėse buvo pašventinti 16 Armijos Krajovos karių, žuvusių 1943–1945 m., antkapinių paminklų 


Skurbutėnai, koplyčia.JPG|Koplyčia su varpine
Skurbutėnai, koplyčios varpinė.JPG|Varpinės Rūpintojėlis
Skurbutėnai, koplyčios viduje.JPG|Interjeras. Balkonas
Skurbutėnai, kryžius.JPG|A. Jelenskos antkapis su kryžiumi šventoriuje


## Literatūra

* *Skurbutėnų bažnyčia ir varpinė* // Kultūros paminklų enciklopedija. - Vilnius, 1998. - T. 2 : Rytų Lietuva, p. 332-333.
* *Skurbutėnų koplyčia/Kaplica w Skorbucianach*. - Iliustr. // Vilniaus rajono sakralinis paveldas/Sakralne dziedzictwo rejonu wileńskiego. - Vilnius, 2009. - P. 98-101.

## Šaltiniai

## Nuorodos

*
Peptidinė nukleorūgštis

**Peptidinė nukleorūgštis** (**PNR**) – gamtoje natūraliai neaptinkamas polimeras, savo struktūra primenantis DNR ar RNR, tačiau besiskiriantis nuo jų savo karkasu. Šias struktūras sintetina mokslininkai ir naudoja įvairiuose biologiniuose, medicininiuose tyrimuose. Tai nėra rūgštis – taip ji pavadinta pabrėžiant panašumą su DNR ir RNR.
 
DNR ar RNR karkasą sudaro fosforo rūgšties liekanomis sujungtos deoksiribozės (DNR) ar ribozės, o PNR atveju – peptidiniais ryšiais sujungti N-(2-aminoetil)-glicinai. Heterociklinės bazės prie PNA karkaso prijungtos per metileninę -CH2- grupę. Nors pati PNR gamtoje natūraliai neaptinkama, jos struktūrinis vienetas (N-(2-aminoetil)-glicinas) sintetinamas melsvadumblių.

Kadangi PNR neturi neigiamai įkrautų fosforo rūgšties liekanų, tai ryšys tarp PNR ir DNR yra stipresnis, nei tarp dviejų DNR grandžių, tarp kurių dėl dviejų neigiamai įkrautų karkasų pasireiškia elektrostatinė stūma. PNR ir PNR ryšys yra dar stipresnis, negu tarp PNR ir DNR. Didelis pliusas pritaikant PNR terapijoje yra tai, PNR/PNR struktūra lengviau praeina pro ląstelės membraną, nes neturi krūvio. PNR/PNR stabili struktūra, nes ją sunkiau atpažįsta baltymus degraduojančios proteazės ar nukleorūgštis degraduojančios nukleazės.

Yra hipotezė, kad prieš DNR/RNR pasaulį buvo PNR pasaulis. Esant 100 °C (giliai vandenyje tokia gali būti), temperatūrai, PNR spontaniškai polimerizuojasi, todėl nesunku paaiškinti kaip galėjo atsirasti pirmosios grandinės.

## Šaltiniai
Polifonija (choras)

**Valstybinis kamerinis choras „Polifonija“** – Lietuvos valstybinis choras Šiauliuose.

## Istorija
Kolektyvas įkurtas 1974 m. gruodžio 31 d. Tai buvo pirmasis tuometinio senosios muzikos ansamblio koncertas, kuris išaugo į kasmet rengiamus naujametinius koncertus. Sigito Vaičiulionio įkurtas senosios muzikos ansamblis vienintelis Lietuvoje tada dainavo Renesanso ir Baroko epochų kompozitorių kūrinius. 1979 m. choras pavadintas „Polifonija“. 1986 m. „Polifonija“ tapo Lietuvos valstybinės filharmonijos Šiaulių valstybiniu kameriniu mišriuoju choru. 1998 m. „Polifonija“ atsiskyrė nuo Šiaulių filharmonijos ir tapo atskira koncertine organizacija. 2004 m. Kolektyvas šventė savo trisdešimties metų jubiliejų. Kolektyvą palikus ilgamečiams jo vadovams Danutei ir Sigitui Vaičiulioniams, „Polifonijai“ vadovavo Gediminas Ramanauskas. 2011 m. Choro vadovo pareigas užėmė Tomas Ambrozaitis. 2015 m. Tomas Ambrozaitis tapo choro meno vadovu ir vyriausiuoju dirigentu. Nuo 2015 metų laikinai vadovo pareigas užėmė Aurelija Čižauskaitė-Butkaliuk. 2016 m. Meno vadovo ir dirigento pareigas užėmė Egidijus Kaveckas. Įstaigos vadove tapo Nijolė Saimininkienė. 2018 m. Meno vadovo ir vyriausiojo dirigento pareigas pradėjo eiti dr. Linas Balandis.

Platus choro repertuaras apima kūrinius nuo Renesanso iki šiuolaikinės muzikos. Choras yra koncertavęs su Lietuvos nacionaliniu ir valstybiniu simfoniniais orkestrais, Lietuvos kameriniu ir Šv. Kristoforo orkestrais, Klaipėdos valstybinio muzikinio teatro ir kameriniu orkestrais, „Vilnius Sinfonietta“, Lietuvos kariuomenės orkestru, valstybiniu pučiamųjų instrumentų orkestru „Trimitas“, Baltarusijos valstybiniu kameriniu, Lvovo filharmonijos (Ukraina), Sankt Peterburgo valstybiniu simfoniniu (Rusija) orkestrais, o taip pat su tokiais ansambliais kaip „Musica humana“, „Senosios muzikos akademija“ (Rusija) ir kitais garsiais muzikos kolektyvais.

## Įstaigos vadovai
* Sigitas Vaičiulionis, Danutė Vaičiulionienė – 1974 – 2006 m.;
* Gediminas Ramanauskas – 2006 – 2011 m.;
* Tomas Ambrozaitis – 2011 – 2015 m.;
* Aurelija Čižauskaitė – Butkaliuk – 2015–2016 m.
* Nijolė Saimininkienė – nuo 2016 m.
Judenburgas

**Judenburgas** () – istorinis miestelis Štirijoje, Austrijoje. 2012 m. sausio 1 d., sujungus Judenburgo ir Knitelfeldo apskritys, tapo Murtalo apskrities sostine. Iki 2011 m. gruodžio 31 d. buvo Judenburgo apskrities administraciniu centru. 2015 m. sausio 1 d. prie Judenburgo buvo prijungtos Obervego ir Reiflingo savivaldybės. Populiacija – 10 194 žmonės (2016 m. sausio 1 d. duomenys).

Vietovėje žmonių gyventa nuo keltų Noriko karalystės laikų. Pirmą kartą paminėtas 1074 m., kaip *Judinburch*. Miestelio pavadinimas *Judenburg* reiškia „žydų miestelis“.

## Miestų partnerystė
*  Altea, Ispanija
*  Bad Kiocingas, Vokietija
*  Beladžijas, Italija
*  Bundoranas, Airija
*  Granvilis, Prancūzija
*  Holstebro, Danija
*  Houfalizas, Belgija
*  Mersenas, Nyderlandai
*  Nederanvenas, Liuksemburgas
*  Preveza, Graikija
*  Sesimbra, Portugalija
*  Šerburnas, JK
*  Karkila, Suomija
*  Okseliosundas, Švedija
*  Chojna, Lenkija
*  Kiosegas, Vengrija
*  Sigulda, Latvija
*  Sušicė, Čekija
*  Tiūris, Estija
*  Zvolenas, Slovakija
*  Rokiškis, Lietuva
*  Marsaskala, Malta
*  Siretas, Rumunija
Julius Jucikas

**Julius Jucikas** (g. 1989 m. spalio 20 d. Šilutėje) – Lietuvos krepšininkas.

Krepšininkas karjerą pradėjo 2009 m. „Šilutės“ krepšinio klube. 2015 m. liepos 6 d. pasirašė sutartį su „Vilniaus Rytu“. Po dviejų nenusisekusių sezonų, kuriuos Jucikas daugiausiai leisdavo ant atsarginių suolelio, abipusiu susitarimu sutartis buvo nutraukta.

2017 m. liepos 15 d. Jucikas pasirašė sutartį su Latvijos klubu „Ventspilio Ventspils“. Tą patį sezoną (2017–2018 m.) „Ventspils“ tapo Latvijos krepšinio lygos čempionais, o Jucikas buvo vienu naudingiausių komandos žaidėjų.

2018–2019 m. sezone krepšininkas žaidė Aomorio „Watts“ klube, o nuo 2019 m. žaidė „Juventus“ klube.

2023 m. sausio pradžioje sugrįžo iš Islandjos ir pasirašė sutartį iki sezono pabaigos su Pasvalio „Pieno žvaigždių“ klubu.

## Apdovanojimai
* Lietuvos krepšinio lygos (LKL) bronzos medalio laimėtojas 2017 m.
* Latvijos krepšinio lygos čempionas 2018 m.

## Šaltiniai
Kėflachas

**Kėflachas** () – miestas Foitsbergo apskrityje, Štirijoje, Austrijoje. Įsikūręs Stubalpo kalno papėdėje. Pagrindinė pramonės šaka – anglies kasyba, plėtojamas turizmas, auginami arkliai, gaminamas stiklas. 9639 gyventojai (2023 m.).

1170 m. suteikta teisė rengti turgus. 1939 m. suteiktas miesto statusas.

## Galerija

Kunsthaus Koeflach 1.JPG|Meno galerija


## Šaltiniai