open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Anatolijus Hrycenka

**Anatolijus Stepanovičius Hrycenka** (; ; g. 1957 m. spalio 25 d.) – buvęs Ukrainos gynybos ministras nuo 2005 iki 2007 m.

## Biografija
* 1979 m. birželio 23 d. su pagyrimu baigė Kijevo Aukštąją karinės aviacijos inžinerijos mokyklą.

* 1984 m. gruodžio 10 d. gavo Kijevo Aukštosios karinės aviacijos inžinerijos mokyklos mokslo kandidato laisnį.

* 1993 m. baigė gynybos institutą, prie JAV gynybos departamento.

* 1994 m. birželio 6 d. baigė diplomatines studijas JAV oro karybos koledže.

* 1995 m. spalio 30 d. baigė Ukrainos karo akademiją.

## Nuorodos
* Asmeninis puslapis  .

## Šaltiniai

|-
Siesikų apylinkė

**Siesikų apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vidurio rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Siesikų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Ukmergės rajonui. 1954 m. prijungta dalis Kuršų apylinkės, dalis Belazariškių apylinkės, dalis Šapuvos apylinkės ir dalis Panoterių apylinkės, o dalis Siesikų apylinkės prijungta prie Meilūnų apylinkės. 1963 m. prijungta Petronių apylinkė. 1966 m. dalis teritorijos prijungta prie Lėno apylinkės. 1977 m. prijungta Tulpiakiemio apylinkė.

|-
| 1954-05-25  || || || „Naujo gyvenimo“, „Tarybinio lauko“ ir „Vienybės“ kolūkiai  || 
|-
| 1959 m.  || 71,8 || 3145 () || Siesikų tarybinis ūkis, Daugailių tarybinis ūkis  || 1 miestelis, 14 kaimų, 19 vienkiemių
|-
| 1970-01  || || 2549 || || 1 miestelis, 31 kaimas, 11 viensėdžių, 1 kaimo dalis 
|-
| 1972-10-01  || 139,4 || || „Aušros“ kolūkis, Daugalių tarybinis ūkis, Siesikų tarybinis ūkis  || 1 miestelis (Siesikai), 32 kaimai, 14 viensėdžių, 1 kaimo dalis
|-
| 1976-07-01  || || || || 1 miestelis, 31 kaimas, 12 viensėdžių, 1 kaimo dalis 
|-
| 1979-01-17  || || 2675 || || 1 miestelis, 54 kaimai, 14 viensėdžių, 2 kaimų dalys 
|-
| 1987 m. || || || „Aušros“ kolūkis, Tulpiakiemio kolūkis, Siesikų tarybinis ūkis, Siesikų girininkija  || Lokinė, Petronys, Siesikai, Tulpiakiemis ir kt.
|-
| 1989-01  || || 2085 || || 1 miestelis, 50 kaimų, 9 viensėdžiai, 2 kaimų dalys 
|}

## Šaltiniai
Ukmergės apylinkė

**Ukmergės apylinkė** (iki 1966 m. ***Pašilės apylinkė***) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje Pašilės vardu. 1949 m. buvo Pabaisko valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Smėlių rajonui. 1954 m. gegužės 25 d. prijungta prie Butkūnų apylinkės, Pabaisko apylinkės ir Steponavos apylinkės. Atkurta 1963 m. sausio 12 d. iš Steponavos apylinkės, dalies Pabaisko apylinkės ir dalies Krikštėnų apylinkės. 1966 m. gruodžio 30 d. į Ukmergę perkeltas apylinkės centras ir atitinkamai pakeistas jos pavadinimas (nors faktiškai apylinkės centras Pašilėje buvo iki 1974 m.). 1986 m. prijungta Laičių apylinkė.

|-
| 1959-01-15 || || 2437 () || || 
|-
| 1970-01  || || 1977 || || 38 kaimai, 17 viensėdžių, 5 kaimų dalys 
|-
| 1972-10-01  || 99,9 || || Krikštėnų tarybinis ūkis, „Pivonijos“ tarybinis ūkis, Ukmergės gyvulių priėmimo punkto pagalbinis ūkis  || 35 kaimai, 17 viensėdžių, 8 kaimų dalys
|-
| 1976-07-01  || || || || 35 kaimai, 17 viensėdžių, 4 kaimų dalys 
|-
| 1979-01-17  || || 1369 || || 33 kaimai, 17 viensėdžių, 9 kaimų dalys 
|-
| 1987 m. || || || Krikštėnų tarybinis ūkis, „Pivonijos“ tarybinis ūkis, „Raudonosios vėliavos“ kolūkis  || Antakalnis, Krikštėnai, Pašilė, Užuraistis, Vaitkuškis, Žeimiai, Žukliai ir kt.
|-
| 1989-01  || || 2094 || || 46 kaimai, 19 viensėdžių, 15 kaimų dalys 
|}

## Šaltiniai
Veprių apylinkė

**Veprių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vidurio Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Veprių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Ukmergės rajonui. 1954 m. prijungta Pagelažių apylinkė, o dalis Veprių apylinkės prijungta prie Deltuvos apylinkės. 1959 m. prijungta dalis Mančiušėnų apylinkės.

Nuo 1988 m. leistas laikraštis „Šventosios vingis“.

|-
| 1954-05-25  || || || Stalino vardo ir M. Melnikaitės vardo kolūkiai  || 
|-
| 1959 m.  || 78,5 || 1894 () || „Pagelažių“ kolūkis, Stalino vardo kolūkis  || 1 miestelis, 16 kaimų, 6 vienkiemiai
|-
| 1970-01  || || 1765 || || 1 miestelis, 17 kaimų, 5 viensėdžiai, 5 kaimų dalys 
|-
| 1972-10-01  || 56,4 || || S. Nėries kolūkis, Veprių kolūkis  || 1 miestelis (Vepriai), 16 kaimų, 7 viensėdžiai, 4 kaimų dalys
|-
| 1976-07-01  || || || || 1 miestelis, 20 kaimų, 7 viensėdžiai, 3 kaimų dalys 
|-
| 1979-01-17  || || 1903 || || 1 miestelis, 18 kaimų, 7 viensėdžiai, 5 kaimų dalys 
|-
| 1987 m. || || || Salomėjos Nėries kolūkis, Pageležių girininkija, Veprių girininkija  || Knyzlaukis, Samantonys, Vepriai ir kt.
|-
| 1989-01  || || 1732 || || 1 miestelis, 18 kaimų, 6 viensėdžiai, 5 kaimų dalys 
|}

## Šaltiniai
Vidiškių apylinkė (Ukmergė)

**Vidiškių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas Lietuvos vidurio rytuose, dešiniajame Šventosios krante.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Žemaitkiemio valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Ukmergės rajonui. 1954 m. gegužės 25 d. prijungta prie Kurėnų apylinkės ir Žemaitkiemio apylinkės. Atkurta 1961 m. gruodžio 28 d. iš Kurėnų apylinkės. 1963 m. dalis Vidiškių apylinkės prijungta prie Žemaitkiemio apylinkės.

|-
| 1959-01-15 || || 3231 () || || 
|-
| 1970-01  || || 2894 || || 1 miestelis, 45 kaimai, 23 viensėdžiai, 2 kaimų dalys 
|-
| 1972-10-01  || 94,25 || || Radiškio kolūkis, Šventupės tarybinis ūkis, Ukmergės žemės ūkio mechanizacijos technikumo mokomasis ūkis  || 1 miestelis (Vidiškiai), 45 kaimai, 25 viensėdžiai, 4 kaimų dalys
|-
| 1976-07-01  || || || || 1 miestelis, 45 kaimai, 24 viensėdžiai, 4 kaimų dalys 
|-
| 1979-01-17  || || 3019 || || 1 miestelis, 33 kaimai, 14 viensėdžių, 4 kaimų dalys 
|-
| 1987 m. || || || „Žiburio“ kolūkis, Ukmergės tarybinis ūkis technikumas, Vidiškių girininkija  || Gaideliai, Jasiuliškis, Kurėnai, Rečionys, Skabeikiai, Šventupė, Vidiškiai ir kt.
|-
| 1989-01  || || 3417 || || 1 miestelis, 40 kaimų, 13 viensėdžių, 5 kaimų dalys 
|}

## Šaltiniai
Želvos apylinkė

**Želvos apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas Lietuvos rytuose.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Želvos valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Smėlių rajonui. 1954 m. prijungta Daubariškių apylinkė, dalis Bikonių apylinkės ir dalis Laukenėlių apylinkės, 1963 m. – dalis Butkūnėlių apylinkės ir dalis Butkūnų apylinkės, 1975 m. – Laumėnų apylinkė.

|-
| 1954-05-25  || || || „Kelias į komunizmą“ ir „Siesarties“ kolūkiai  || 
|-
| 1959 m.  || 46 || 3104 () || „Kelio į komunizmą“ kolūkis, „Siesarties“ kolūkis  || 1 miestelis, 27 kaimai, 9 vienkiemiai
|-
| 1970-01  || || 2430 || || 1 miestelis, 40 kaimų, 16 viensėdžių, 2 kaimų dalys 
|-
| 1972-10-01  || 78,9 || || Labeikių kolūkis, „Piliakalnio“ kolūkis, Želvos tarybinis ūkis  || 1 miestelis (Želva), 38 kaimai, 17 viensėdžių, 4 kaimų dalys
|-
| 1976-07-01  || || || || 1 miestelis, 57 kaimai, 22 viensėdžiai, 2 kaimų dalys 
|-
| 1979-01-17  || || 2299 || || 1 miestelis, 61 kaimas, 18 viensėdžių, 2 kaimų dalys 
|-
| 1987 m. || || || „Gimtosios žemės“ kolūkis, „Žalgirio“ kolūkis, Želvos meistrija  || Bajorai, Bikoniai, Laumėnai, Tolučiai, Želva ir kt.
|-
| 1989-01  || || 1720 || || 1 miestelis, 59 kaimai, 19 viensėdžių, 2 kaimų dalys 
|}

## Vadovai
* Romas Talutis, viršaitis apie 1990 m.
* Genė Gasparavičienė, viršaitė iki 1995 m.

## Šaltiniai
Žemaitkiemio apylinkė (Ukmergė)

**Žemaitkiemio apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Žemaitkiemio valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Ukmergės rajonui. 1954 m. prijungta dalis Skačiūnų apylinkės, dalis Vidiškių apylinkės ir dalis Martnonių apylinkės, 1963 m. – dalis Vidiškių apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || J. Žemaitės vardo ir „Žemaitkiemio“ kolūkiai  || 
|-
| 1959 m.  || 59,8 || 1982 () || „Žemaitkiemio“ kolūkis, „Marcilionių“ kolūkis, J. Žemaitės vardo kolūkis  || 1 miestelis, 16 kaimų, 11 vienkiemių
|-
| 1970-01  || || 1562 || || 1 miestelis, 16 kaimų, 10 viensėdžių, 2 kaimų dalys 
|-
| 1972-10-01  || 63,5 || || Martnonių kolūkis, Žemaitės kolūkis, Žemaitkiemio kolūkis  || 1 miestelis (Žemaitkiemis), 15 kaimų, 11 viensėdžių, 3 kaimų dalys
|-
| 1976-07-01  || || || || 1 miestelis, 15 kaimų, 11 viensėdžių, 3 kaimų dalys 
|-
| 1979-01-17  || || 1510 || || 1 miestelis, 27 kaimai, 20 viensėdžių, 3 kaimų dalys 
|-
| 1987 m. || || || Žemaitės kolūkis, Žemaitkiemio kolūkis  || Antatilčiai, Kildiškiai, Martnonys, Valai, Žemaitkiemis ir kt.
|-
| 1989-01  || || 1209 || || 1 miestelis, 27 kaimai, 14 viensėdžių, 3 kaimų dalys 
|}

## Šaltiniai
Samnia

**Samnia** – miestas šiaurės rytų Laose, Houafano provincijos centras. Miestas yra šiaurės rytinėje šalies dalyje. Samnia laikoma mažiausiai lankoma provincijos sostinė Laose.

Mieste daugiausiai gyvena laosiečių, vietnamiečių ir miao tautybių žmonių.

## Turizmas
Mieste yra keletas svečių namų ir restoranų. Nors dauguma vietinių nebendrauja su užsieniečiais, visi svečių namų ir restoranų meniu pateikti ir anglų kalba. Per dieną miesto oro uoste pakyla ir nusileidžia po du lėktuvus.
Šešuolių apylinkė

:: *Apie piečiau buvusią apylinkę žr. [[Šešuolėlių apylinkė]]*.

**Šešuolių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas Lietuvos rytuose.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Šešuolių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Smėlių rajonui. 1954 m. prijungta Mišniūnų apylinkė, Limonių apylinkė ir dalis Miegučių apylinkės, o Šešuolių apylinkės dalis prijungta prie Butkūnėlių apylinkės. 1963 m. prijungta dalis Butkūnų apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || LKP(b) VI suvažiavimo vardo, „Raudonosios Žvaigždės“ ir „Gražaus ryto“ kolūkiai  || 
|-
| 1959 m.  || 79,28 || 1909 () || „Šešuolių“ kolūkis, „Gražaus ryto“ kolūkis, „Raudonosios žvaigždės“ kolūkis  || 1 miestelis, 21 kaimas, 14 vienkiemių
|-
| 1970-01  || || 1631 || || 1 miestelis, 28 kaimai, 6 viensėdžiai, 1 kaimo dalis 
|-
| 1972-10-01  || 82,6 || || Butkūnų kolūkis, Šešuolių kolūkis  || 1 miestelis (Šešuoliai), 28 kaimai, 6 viensėdžiai, 2 kaimų dalys
|-
| 1976-07-01  || || || || 1 miestelis, 36 kaimai, 10 viensėdžių, 1 kaimo dalis 
|-
| 1979-01-17  || || 1851 || || 1 miestelis, 36 kaimai, 10 viensėdžių, 1 kaimo dalis 
|-
| 1987 m. || || || Butkūnų kolūkis, Šešuolių kolūkis, Šešuolių girininkija  || Bareišiai, Liaušiai, Mišniūnai, Šešuoliai ir kt.
|-
| 1989-01  || || 1341 || || 1 miestelis, 36 kaimai, 9 viensėdžiai, 1 kaimo dalis 
|}

## Šaltiniai
Taujėnų apylinkė

**Taujėnų apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vidurio Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Taujėnų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Kavarsko rajonui. 1954 m. prijungta dalis Paąžuolių apylinkės, Šalnų apylinkė ir dalis Radžiūnų apylinkės, 1963 m. – Balelių apylinkė ir Lėno apylinkė. 1966 m. dalis teritorijos prijungta prie atkurtos Lėno apylinkės, bet 1975 m. visa Lėno apylinkė vėl prijungta.

|-
| 1954-05-25  || || || Ždanovo vardo ir „Švyturio“ kolūkiai  || 
|-
| 1959 m.  || 82,4 || 3403 () || Ždanovo vardo kolūkis, „Švyturio“ kolūkis, Staškūniškio tarybinio ūkio Taujėnų skyrius  || 1 miestelis, 23 kaimai, 1 vienkiemis
|-
| 1970-01  || || 2871 || || 1 miestelis, 46 kaimai, 5 kaimų dalys 
|-
| 1972-10-01  || 162,5 || || „Žiburio“ kolūkis, Balelių tarybinis ūkis, Taujėnų vaismedžių medelynas  || 1 miestelis (Taujėnai), 47 kaimai, 6 kaimų dalys
|-
| 1976-07-01  || || || || 1 miestelis, 60 kaimų, 7 kaimų dalys 
|-
| 1979-01-17  || || 3059 || || 1 miestelis, 60 kaimų, 7 kaimų dalys 
|-
| 1987 m. || || || Balelių tarybinis ūkis, Taujėnų sodininkystės tarybinis ūkis, Užugirio tarybinis ūkis, Balelių girininkija, Juodgirio girininkija, Taujėnų girininkija, Užulėnio girininkija  || Baleliai, Lėnas, Taujėnai, Taujėnai (kaimas), Užulėnis, Viškonys ir kt.
|-
| 1989-01  || || 2091 || || 1 miestelis, 50 kaimų, 4 kaimų dalys 
|}

## Vadovai
* Romas Pivoras, viršaitis 1991–1993 m.

## Šaltiniai
Laoso himnas

**Laoso himnas**, **Pheng Xat Lao** (ເພງຊາດລາວ) - dr. Tongdy Sounthonevičito (1905-1968) kūrinys (1941 m.), 1947 m. paskelbtas nacionaliniu Laoso himnu.

## Himnas

### Lao skriptinis himnas
ຊາດລາວຕັ້ງແຕ່ໃດມາ ລາວທຸກຖ້ວນຫນ້າເຊີດຊູສຸດໃຈ
ຮ່ວມແຮງຮ່ວມຈິດຮ່ວມໃຈ ສາມັກຄີກັນເປັນກຳລັງດຽວ
ເດັດດ່ຽວພ້ອມກັນກ້າວຫນ້າ ບູຊາຊູກຽດຂອງລາວ
ສົ່ງເສີມໃຊ້ສິດເປັນເຈົ້າ ລາວທຸກຊົນເຜົ່າສະເໝີພາບກັນ
ບໍ່ໃຫ້ຝູງຈັກກະພັດ ແລະພວກຂາຍຊາດເຂົ້າມາລົບກວນ
ລາວທັງມວນຊູເອກະລາດ ອິດສະລະພາບຂອງຊາດລາວໄວ້
ຕັດສິນໃຈສູ້ຊິງເອົາໄຊ ພາຊາດກ້າວໄປສູ່ຄວາມວັດທະນາ
Krivėnų tvenkinys

**Krivėnų tvenkinys** (arba ***Gaižuvėlės tvenkinys***) – tvenkinys vidurio Lietuvoje, Kauno rajone, 2 km į pietvakarius nuo Panevėžiuko, prie automagistralės . Įrengtas Nevėžio dešiniojo intako Striūnos slėnyje, 4,8 km nuo jos žiočių. Ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus 5,1 km, plotis iki 0,54 km. Gylis siekia 13,6 m. Yra 0,95 ha sala. Altitudė 44,6 m. Krantai statūs, apaugę medžiais. Aplinkui plyti dirbami laukai. Iš pietvakarių prieina Zacišiaus miškas, iš pietų – Kareivinės miškas. Tvenkinys priešerozinės paskirties.

Debitas:
* Upės: 0,5 m³/s
* Užtvankos skaičiuotinis: 42,2 m³/s

Užtvanka 600 m ilgio, 35 m pločio. Vandens pralaida – šachtinė. Įrengta 1974 m.

Prie Krivėnų tvenkinio įsikūrę Krivėnų, Zacišiaus kaimai.

## Šaltiniai

* Tvenkinių katalogas. Aplinkos apsaugos ministerija. Kaunas, 1998
Gaižėnų tvenkinys

**Gaižėnų tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Kauno rajone, 3 km į vakarus nuo Ringaudų. Įrengtas ant Nemuno kairiojo intako Dievogalos, 5,9 km nuo jos žiočių. Taip pat apsemia Dievogalos intako Viekšnupio žiotis. Tvenkinio ilgis iš pietryčių į šiaurės vakarus – 2,7 km, plotis – iki 0,35 km. Altitudė 69 m. Aukštutinės tvenkinio dalies krantai aukštoki, kitur – žemi, daug kur apaugę medžiais. Į rytus nusitęsia beveik 1 km ilgio įlanka (įteka Viekšnupis). Kranto linija labai vingiuota. Pietinis tvenkinio galas siekia Zapyškio mišką. Aplinkui daugiausia plyti dirbami laukai ir pievos. Gylis siekia 13,2 m. Tvenkinys įrengtas 1977 m., skirtas laukų drėkinimui.

Prie Gaižėnų tvenkinio įsikūrę Gaižėnų, Virbališkių, Luobinės, Mitkūnų kaimai.


Vaizdas:Gaižėnų tvenk. pavasarį.JPG|Tvenkinys pavasarį
Vaizdas:Gaižėnų tvenkinio užtvanka.JPG|Tvenkinio užtvanka
Vaizdas:Dievogala prie Gaižėnų tvenkinio.JPG|Ištekanti Dievogala


## Šaltiniai
Lietuvos Respublikos upių, ežerų ir tvenkinių kadastras
* Tvenkinių katalogas. Aplinkos apsaugos ministerija. Kaunas, 1998
Baltieji rūmai (reikšmės)

Pavadinimu ***Baltieji rūmai*** vadinama:

* Baltieji rūmai – JAV prezidento rezidencija Vašingtone;
* Baltieji rūmai – Rusijos Federacijos vyriausybės pastatas Maskvoje;
* Baltieji rūmai – dažnas įstaigų ir rezidencijų pastatų pavadinimas įvairiose pasaulio šalyse.
Daugailių apylinkė

**Daugailių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytinėje Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Daugailių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Dusetų rajonui. 1954 m. prijungta Žadavainių apylinkė ir dalis Dulių apylinkės, o dalis Daugailių apylinkės prijungta prie Antalieptės apylinkės. 1963 m. prijungta Juknėnų apylinkė ir dalis Radeikių apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Pažangos“ ir „Dubysos“ kolūkiai  || 
|-
| 1959 m.  || 40,93 || 2774 () || „Dubysos“ kolūkis, „Pažangos“ kolūkis  || 1 miestelis, 14 kaimų, 2 vienkiemiai
|-
| 1970-01  || || 2292 || || 1 miestelis, 42 kaimai, 4 viensėdžiai 
|-
| 1972-10-01  || 99,8 || || Daugailių kolūkis, „Dubysos“ kolūkis, „Nemuno“ kolūkis, Radeikių kolūkis  || 1 miestelis (Daugailiai), 42 kaimai, 4 viensėdžiai
|-
| 1976-07-01  || || || || 1 miestelis, 42 kaimai, 4 viensėdžiai 
|-
| 1979-01-17  || || 2276 || || 1 miestelis, 45 kaimai, 7 viensėdžiai 
|-
| 1987 m. || || || Daugailių kolūkis, „Nemuno“ kolūkis, Jeronimo Uborevičiaus kolūkis, Radeikių meistrija  || Bajoriškiai, Daugailiai, Juknėnai, Radeikiai ir kt.
|-
| 1989-01  || || 1813 || || 1 miestelis, 48 kaimai, 6 viensėdžiai 
|}

## Šaltiniai
Kuktiškių apylinkė

**Kuktiškių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Kuktiškių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Utenos rajonui. 1954 m. prijungta dalis Prūsokiškių apylinkės, dalis Paneveržio apylinkės ir dalis Šnieriškių apylinkės, 1973 m. – Kvyklių apylinkė.

|-
| 1954-05-25  || || || „Kuktiškių“ ir „Palangos“ kolūkiai  || 
|-
| 1959 m.  || 58,83 || 1373 () || „Kuktiškių“ kolūkis, „Palangos“ kolūkis  || 1 miestelis, 13 kaimų, 14 vienkiemių, 1 glžk. stotis
|-
| 1970-01  || || 1240 || || 1 miestelis, 17 kaimų, 10 viensėdžių, 1 kaimo dalis 
|-
| 1972-10-01  || 58,8 || || Kuktiškių kolūkis, „Palangos“ kolūkis  || 1 miestelis (Kuktiškės), 16 kaimų, 10 viensėdžių, 1 kaimo dalis
|-
| 1976-07-01  || || || || 1 miestelis, 35 kaimai, 17 viensėdžių 
|-
| 1979-01-17  || || 1278 || || 1 miestelis, 30 kaimų, 14 viensėdžių, 1 kaimo dalis 
|-
| 1987 m. || || || Kuktiškių kolūkis  || Kuktiškės ir kt.
|-
| 1989-01  || || 1100 || || 1 miestelis, 31 kaimas, 13 viensėdžių, 2 kaimų dalys 
|}

## Šaltiniai
Leliūnų apylinkė (Utena)

**Leliūnų apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Leliūnų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Utenos rajonui. 1954 m. prijungta Labeikių apylinkė, Ažugirių apylinkė, dalis Pakalnių apylinkės, dalis Aknystėlių apylinkės ir dalis Avižienių apylinkės, 1963 m. – dalis naikinamos Avižienių apylinkės, 1986 m. – visa Pakalnių apylinkė.

|-
| 1954-05-25  || || || „Leliūnų“ kolūkis  || 
|-
| 1959 m.  || 49,12 || 2817 () || „Leliūnų“ kolūkis  || 1 miestelis, 18 kaimų, 33 vienkiemiai, 1 glžk. stotis
|-
| 1970-01  || || 2453 || || 1 miestelis, 53 kaimai, 23 viensėdžiai, 1 tarpkolūkiniai vaikų namai 
|-
| 1972-10-01  || 92,5 || || Ažugirių kolūkis, Leliūnų kolūkis, Antalgės paukštininkystės tarybinis ūkis  || 1 miestelis (Leliūnai), 49 kaimai, 23 viensėdžiai, 1 gel. stoties gyvenvietė, 3 kaimų dalys
|-
| 1976-07-01  || || || || 1 miestelis, 49 kaimai, 23 viensėdžiai, 1 gel. stoties gyvenvietė, 3 kaimų dalys 
|-
| 1979-01-17  || || 2400 || || 1 miestelis, 49 kaimai, 20 viensėdžių, 1 glžk. stoties gyvenvietė, 3 kaimų dalys 
|-
| 1987 m. || || || Leliūnų kolūkis, Pakalnių kolūkis, Antalgės paukštininkystės tarybinis ūkis  || Antalgė, Ažugiriai, Jasonys, Leliūnai, Pakalniai ir kt.
|-
| 1989-01  || || 3027 || || 1 miestelis, 82 kaimai, 33 viensėdžiai, 1 gel. stoties gyvenvietė, 3 kaimų dalys 
|}

## Šaltiniai
Šv. Georgijaus ordinas (RF)

**Šv. Georgijaus ordinas** () – aukščiausias Rusijos Federacijos karinis apdovanojimas nuo 2000 m. rugpjūčio 8 d.

## Šv. Georgijaus ordino istorija
Po 1991 m. rugpjūtį įvykusio GKČP bandymo užgrobti valdžią Tarybų Sąjungoje norėta atkurti Šv. Georgijaus ordiną ir juo apdovanoti Baltųjų rūmų Maskvoje gynėjus, bet vėliau šios idėjos atsisakė ir įsteigė specialų medalį „Laisvosios Rusijos gynėjui.

1992 m. suirus TSRS nepriklausomomis tapusios respublikos, jų tarpe ir Rusija, sukūrė nuosavus valstybinius apdovanojimus, kurie skyrėsi nuo ankstesniųjų. 1992 m. kovo 2 d. Rusijos Federacijos Aukščiausiosios Tarybos Prezidiumo įsaku buvo perimta dalis TSRS ordinų ir Valstybinių apdovanojimų komisijai prie Rusijos prezidento buvo nurodyta sukurti statutus atkurtam Šv. Georgijaus ordinui ir pasižymėjimo ženklui „Georgijaus kryžius“.
1993 m. spalį Aukščiausioji Taryba buvo paleista ir Šv. Georgijaus ordino atkūrimas irgi nutrūko.

Atkurtojo ordino statutas buvo patvirtintas 2000 m. rugpjūčio 8 d. Rusijos prezidento įsaku. Iki 2008 m. ordinu nebuvo apdovanojama, nes ordino statute nurodyta, kad juo apdovanojama už kovinius veiksmus užpuolus išorės priešui. Tais laikais Rusija tokių karo veiksmų neturėjo.

2008 m. rugpjūčio mėn. dėl karo Pietų Osetijoje ordino statutas buvo pakeistas, jame buvo įrašyta, kad ordinu galima apdovanoti už kovos veiksmus kitų valstybių teritorijose palaikant tarptautinę taiką ar ją atkuriant. Prezidentas D. Medvedevas 2008 m. rugpjūčio 18 d. šiuo ordinu apdovanojo pirmuosius karininkus.

## Apdovanotieji
Pirmuoju 4-ojo laipsnio ordino kavalieriumi 2008 m. rugpjūčio 18 d. tapo Šiaurės Kaukazo karinės apygardos vadas generolas pulkininkas Sergejus Makarovas už sėkmingai atliktą operaciją, kuri oficialiai pavadinta „Gruzijos privertimas būti taikia“ (*принуждение Грузии к миру*).

Už tą pačią operaciją antruoju 4-ojo laipsnio ordino kavalieriumi 2008 m. spalio 1 d. tapo oro desanto kariuomenės specnazo papulkininkis Anatolijus Lebedis, kuriam jau buvo suteiktas Rusijos Federacijos didvyrio vardas.

Žurnale *Российское военное обозрение* ('Rusijos karinė apžvalga'), 2008 m. Nr.12 pateiktose aukštų karininkų biografijose nurodyti dar trys apdovanotieji šv. Georgijaus ordinu (už indėlį į karo veiksmus Pietų Osetijoje):
* armijos generolas Nikolajus Makarovas (*Н. Е. Макаров*), Rusijos Federacijos Ginkluotųjų pajėgų Generalinio štabo viršininkas – apdovanotas 2-ojo laipsnio ordinu.
* armijos generolas Vladimiras Boldyrevas (*В. А. Болдырев*), Rusijos Sausumos kariuomenės vadas – apdovanotas 2-ojo laipsnio ordinu.
* generolas pulkininkas Aleksandras Zelinas (*А. Н. Зелин*), Rusijos Karinių oro pajėgų vadas.

Spauda, pranešdama apie apdovanojimus dažnai painioja šv. Georgijaus ordiną, skirtą aukštiesiems karininkams, su pasižymėjimu ženklu „Georgijaus kryžius“, kuriuo apdovanojami jaunesnieji karininkai, seržantai ir kareiviai.
Gaižuva

**Gaižuva** – Lietuvos istorinė teritorija, XIII-XIV a. apėmusi Dubysos žemupio kairįjį krantą, tarp Ariogalos ir Vilkijos. Ją 1292, 1294, 1348, 1352, 1364, 1365, 1370 ir 1372 m. puolė Teutonų ordinas. XV a. pabaigoje prijungta prie Vilkijos valsčiaus. Su Gaižuvos žeme siejamas Gaižuvos dvaras, Gaižuvėlės kaimas.

## Šaltiniai
Saldutiškio apylinkė

**Saldutiškio apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Saldutiškio valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Švenčionėlių rajonui. 1954 m. prijungtos Pučkoriškių apylinkė ir Kemešio apylinkė, 1963 m. – Kirdeikių apylinkė.

|-
| 1954-05-25  || || || „Ąžuolo“, „Kemešio“ ir „Pirmūno“ kolūkiai  || 
|-
| 1959 m.  || 60,28 || 3094 () || „Pirmūno“ kolūkis, „Ąžuolo“ kolūkis, „Kemešio“ kolūkis  || 1 miestelis, 46 kaimai, 1 glžk. stotis
|-
| 1970-01  || || 2707 || || 1 miestelis, 48 kaimai, 19 viensėdžių 
|-
| 1972-10-01  || 98,9 || || Kirdeikių tarybinis ūkis, Saldutiškio tarybinis ūkis  || 1 miestelis (Saldutiškis), 49 kaimų, 20 viensėdžių
|-
| 1976-07-01  || || || || 1 miestelis, 49 kaimų, 20 viensėdžių 
|-
| 1979-01-17  || || 2039 || || 1 miestelis, 49 kaimai, 16 viensėdžių 
|-
| 1987 m. || || || Kirdeikių tarybinis ūkis, Saldutiškio tarybinis ūkis, Saldutiškio girininkija  || Kirdeikiai, Saldutiškis, Stasiūnai ir kt.
|-
| 1989-01  || || 1483 || || 1 miestelis, 52 kaimai, 17 viensėdžių 
|}

## Šaltiniai
Sudeikių apylinkė

**Sudeikių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Daugailių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Utenos rajonui. 1954 m. prijungta dalis Kureišiškių apylinkės, dalis Juškėnų apylinkės ir dalis Daugilio apylinkės, 1963 m. – Bikūnų apylinkė.

|-
| 1954-05-25  || || || „Sudeikių“ kolūkis  || 
|-
| 1959 m.  || 48 || 2311 () || „Sudeikių“ kolūkis, „Kureišiškių“ kolūkis, „Stumbro“ kolūkis  || 1 miestelis, 9 kaimai, 20 vienkiemių
|-
| 1970-01  || || 2022 || || 1 miestelis, 21 kaimas, 24 viensėdžiai, 3 kaimų dalys 
|-
| 1972-10-01  || 108,5 || || Alaušų kolūkis, Kureišiškių kolūkis, „Stumbro“ kolūkis, Sudeikių kolūkis  || 1 miestelis (Sudeikiai), 19 kaimų, 23 viensėdžiai, 4 kaimų dalys
|-
| 1976-07-01  || || || || 1 miestelis, 19 kaimų, 23 viensėdžiai, 4 kaimų dalys 
|-
| 1979-01-17  || || 1170 || || 1 miestelis, 13 kaimų, 18 viensėdžių, 4 kaimų dalys 
|-
| 1987 m. || || || Sudeikių kolūkis  || Bikūnai, Sudeikiai ir kt.
|-
| 1989-01  || || 1417 || || 1 miestelis, 20 kaimų, 32 viensėdžiai, 5 kaimų dalys, 1 viensėdžio dalis 
|}

## Šaltiniai
Galinis

**Galinis** – ežerų įvairiuose Lietuvos rajonuose pavadinimas:

* Galinis – Anykščių rajone;
* Galinis – Molėtų rajone;
* Galinis – Zarasų rajone, Imbrado seniūnijoje;
* Galinis – Zarasų rajone, Turmanto seniūnijoje.

## Pavardė

;Galinis
* Algimantas Galinis – teatro ir kino režisierius;
* Pranas Edmundas Galinis – kalbininkas, pedagogas;
* Vincas Galinis – visuomenės ir politinis veikėjas;
* Vytautas Galinis (1924–1999) – literatūros tyrinėtojas;
* Vytautas Galinis (1927–1999) – botanikas floristas;
* William J. Galinis – JAV admirolas.
;Galinienė
* Birutė Galinienė – ekonomistė;
* Ingrida Armonaitė-Galinienė – smuikininkė, pedagogė;
* Genė Galinienė – žemės ūkio darbuotoja, Socialistinio darbo didvyrė.

Pavardė kildinama nuo žodžio *gali̇̀nis* „sodžiaus galo gyventojas; galulaukių gyventojas“.

## Šaltiniai
Tauragnų apylinkė

**Tauragnų apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Tauragnų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Utenos rajonui. 1954 m. prijungta Raistinių apylinkė, dalis Sėlės apylinkės, dalis Musteikių apylinkės ir dalis Meldutiškio apylinkės, 1961 m. – visa Sėlės apylinkė, 1973 m. – Šeimaties apylinkė, 1977 m. – mažoji dalis Spitrėnų apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Tauragnų“, „Šeduikių“, „Piliakalnio“ kolūkiai ir Tauragnų MTS  || 
|-
| 1959 m.  || 56,4 || 2389 () || „Tauragnų“ kolūkis, „Šeduikių“ kolūkis, „Piliakalnio“ kolūkis  || 1 miestelis, 22 kaimai, 7 vienkiemiai
|-
| 1970-01  || || 1998 || || 1 miestelis, 32 kaimai, 8 viensėdžiai 
|-
| 1972-10-01  || 72,1 || || „Piliakalnio“ kolūkis, Sėlos kolūkis, Tauragnų kolūkis  || 1 miestelis (Tauragnai), 28 kaimai, 7 viensėdžiai
|-
| 1976-07-01  || || || || 1 miestelis, 45 kaimai, 20 viensėdžių 
|-
| 1979-01-17  || || 2929 || || 1 miestelis, 44 kaimai, 16 viensėdžių 
|-
| 1987 m. || || || Tauragnų kolūkis, Teofilio Tilvyčio kolūkis, Balčių girininkija, Daunorių girininkija  || Strazdai, Šeimatis, Šiaudiniškis, Šuminai, Tauragnai, Vaišnoriškė, Varniškės II, Vilkablauzdė ir kt.
|-
| 1989-01  || || 2066 || || 1 miestelis, 44 kaimai, 16 viensėdžių 
|}

## Šaltiniai
Užpalių apylinkė

**Užpalių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Užpalių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Dusetų rajonui. 1954 m. prijungtos dalis Degesių apylinkės, dalis Daugilio apylinkės ir dalis Tarvydžių apylinkės, 1963 m. – Norvaišių apylinkė ir Vilučių apylinkė.

|-
| 1954-05-25  || || || „Žalgirio“ kolūkis  || 
|-
| 1959 m.  || 43,25 || 4024 () || „Žalgirio“ kolūkis, „Pergalės“ kolūkis  || 1 miestelis, 10 kaimų, 2 vienkiemiai
|-
| 1970-01  || || 3610 || || 1 miestelis, 56 kaimai, 4 kaimų dalys 
|-
| 1972-10-01  || 149,9 || || „Gegužės 1-osios“ kolūkis, „Pergalės“ kolūkis, Užpalių kolūkis, Vilučių kolūkis, Norvaišių tarybinis ūkis  || 1 miestelis (Užpaliai), 56 kaimai, 3 kaimų dalys
|-
| 1976-07-01  || || || || 1 miestelis, 64 kaimai, 3 kaimų dalys 
|-
| 1979-01-17  || || 3156 || || 1 miestelis, 64 kaimai, 3 kaimų dalys 
|-
| 1987 m. || || || „Gegužės 1-osios“ kolūkis, Užpalių kolūkis, Norvaišių tarybinis ūkis  || Kaniūkai, Užpaliai, Vilučiai ir kt.
|-
| 1989-01  || || 2480 || || 1 miestelis, 64 kaimai, 3 kaimų dalys 
|}

## Šaltiniai
Utenos apylinkė

**Utenos apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Utenos valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Utenos rajonui. 1954 m. gegužės 25 d. prijungta prie Avižienių apylinkės ir Mockėnų apylinkės. Atkurta 1988 m. birželio 22 d. vietoje Mockėnų apylinkės.

|-
| 1989-01  || || 2573 || || 62 kaimai, 12 viensėdžių, 7 kaimų dalys, 1 viensėdžio dalis 
|}

## Šaltiniai
Pakalnių apylinkė (Utena)

**Pakalnių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Skudutiškio valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Utenos rajonui. 1954 m. prijungta dalis Kvyklių apylinkės ir dalis Avižienių apylinkės, o dalis Pakalnių apylinkės prijungta prie Leliūnų apylinkės. 1986 m. spalio 20 d. visa Pakalnių apylinkė prijungta prie Leliūnų apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Raudonosios Vėliavos“ kolūkis  || 
|-
| 1959 m.  || 48,9 || 1761 () || „Raudonosios Vėliavos“ kolūkis, „Utenio“ kolūkis  || 24 kaimai, 13 vienkiemių
|-
| 1970-01  || || 1563 || || 28 kaimai, 12 viensėdžių, 7 kaimų dalys 
|-
| 1972-10-01  || 49,9 || || Pakalnių kolūkis, „Utenio“ kolūkis, Velbiškių kolūkis  || 30 kaimų, 10 viensėdžių, 4 kaimų dalys
|-
| 1976-07-01  || || || || 30 kaimų, 10 viensėdžių, 4 kaimų dalys 
|-
| 1979-01-17  || || 1313 || || 30 kaimų, 9 viensėdžiai, 5 kaimų dalys 
|-
| 1985 m. || || || || Narkūnai, Pakalniai ir kt.
|}

## Šaltiniai
Vyžuonų apylinkė

**Vyžuonų apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Vyžuonų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Utenos rajonui. 1954 m. prijungta dalis Zabludavos apylinkės, dalis Maželiškių apylinkės, dalis Kureišiškių apylinkės ir dalis Sprakšių apylinkės, 1963 m. – Sirutėnų apylinkė ir Kaliekių apylinkė.

|-
| 1954-05-25  || || || „Saulės spindulio“ kolūkis ir Aknystų tarybinis ūkis  || 
|-
| 1959 m.  || 59,8 || 3945 () || „Saulės spindulio“ kolūkis, Aknystų tarybinis ūkis  || 1 miestelis, 20 kaimų, 7 vienkiemiai
|-
| 1970-01  || || 3540 || || 1 miestelis, 46 kaimai, 22 viensėdžiai 
|-
| 1972-10-01  || 119,7 || || Naujasodžio kolūkis, Šiaudinių kolūkis, „Už taiką“ kolūkis, Vyžuonų kolūkis, Tarpkolūkinis paukščių ūkis  || 1 miestelis (Vyžuonos), 44 kaimai, 21 viensėdis
|-
| 1976-07-01  || || || || 1 miestelis, 36 kaimai, 21 viensėdis 
|-
| 1979-01-17  || || 2826 || || 1 miestelis, 37 kaimai, 23 viensėdžiai 
|-
| 1987 m. || || || Naujasodžio kolūkis, „Už taiką“ kolūkis, Vyžuonų kolūkis, Vyžuonų girininkija  || Sirutėnai, Šiaudiniai, Vyžuonėlės, Vyžuonos ir kt.
|-
| 1989-01  || || 2157 || || 1 miestelis, 28 kaimai, 7 viensėdžiai 
|}

## Šaltiniai
Šalna (ežeras)

**Šalna** arba **Galinis** () – ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Zarasų rajone, 6 km į šiaurę nuo Zarasų, 1 km į pietryčius nuo Stelmužės ir Latvijoje (Aukštutinės Dauguvos savivaldybė). Latvijoje yra ~ 15,7 ha dydžio ežero dalis. Ilgis pietvakarių-šiaurės rytų kryptimi 1,25 km, plotis iki 0,87 km. Altitudė 142,2 m. Giliausia vieta siekia 11,7 km. Kranto linija raižyta, 5,27 km ilgio. Krantai pelkėti, miškingi (supa Sabalių miškas). Vakarinėje pakrantėje plyti ~ 25 ha dydžio Sabalių pelkė. Yra dvi salos, kurių bendras plotas 0,18 ha (0,14 ha sala Lietuvoje ir 0,04 ha sala Latvijoje). Įteka 3 upeliai ir vakaruose išteka upelis  link Stelmužės ežero (Lukštos upės baseinas).

Prie Galinio pietinio kranto įsikūręs Šalnos kaimas.

## Šaltiniai
Vat Pu

**Vat Pu** (lao ວັດພູ; *šventykla – kalnas*) – khmerų hinduistų šventyklos griuvėsių kompleksas pietų Laose. V a. čia ant kalno stovėjo šventykla, o griuvėsiai iki šiol yra išlikę nuo XI–XIII a.

Šventykla yra ant Phu Kao kalno, 6 kilometrų atstumu nuo Mekongo upės Champasako valstijoje.

Šventykla laikoma vienu didžiausių archeologinių paminklų šalyje ir yra įtraukta į Pasaulio paveldo sąrašą.
Dagmar Falk

**Dagmar Falk** (; 1912 m. gruodžio 28 d. Sioderteljėje, Švedija – 2019 m. kovo 23 d. Lunde, Švedija) – švedų mokslininkė-slavistė, jotvingių palikimo tyrinėtoja, viena iš Švedijos Jotvingių ekspedicijos organizatorių.

## Biografija

Gimė Larsonų šeimoje, vaikystę ir paauglystę praleido Sundsvalyje. Slavistiką studijavo Upsalos universitete, jį folosofijos bakalauro laipsniu baigė 1936 metais. 1936–1938 m. dirbo *Lenkijos prekybos rūmuose*. Antrojo pasaulinio karo metu, 1945 m. Lunde ištekėjo už žinomo baltisto ir slavisto prof. Knuto Olofo Falko. Pokaryje puoselėjo mokslinius kontaktus su Lenkijos kalbininkais. 1959–1980 m. dalyvavo ilgametėje mokslinėje Švedijos Jotvingių ekspedicijoje, tyrusiai šios baltų genties pėdsakus šiaurės Lenkijoje. Kartu su vyru mokslininkė gilinosi į baltų–slavų tarpkalbinius ryšius, susidomėjusi studijavo Suvalkijos sentikių gyvenimą Vosilkų ir Gabove Grondų kaimuose. Nuo 1981 metų organizavo materialinę ir finansinę paramą Suvalkų krašto gyventojams, jau būdama garbingo amžiaus 2005 m. dalyvavo mokslinėje konferencijoje, skirtoje archeologinių kasinėjimų jotvingių Šveicarijos kaime 50 metų jubiliejui. 2007 metais savo šeimos archyvą padovanojo Suvalkų Krašto muziejui.

## Atminimo įamžinimas

Dagmaros Falk vardu Suvalkuose pavadinta gatvė, jai suteiktas šio miesto garbės pilietės vardas.

## Nuorodos
* Gyvenimo aprašymas 
* Gunilla Lindberg. Dakmar Falk suteiktas Suvalkų miesto garbės pilietės vardas (šved.) 
* Zmarła Dagmar Falk
Laoso piliečių revoliucinė partija

**Laoso piliečių revoliucinė partija** (*[[Lao (kalba)|lao]] ພັກປະຊາຊົນປະຕິວັດລາວ*) – komunistinė partija, kuri nuo 1975 m. yra vienintelė partija Laose. Partijos vadovybė renkama kas penkeri metai. Taip pat iki 1991 m. partijai vadovaudavo sekretorius, tačiau nuo to laiko šios pareigybės nebeliko. Šiuo metu partijai vadovauja šalies prezidentas Choummaly Sayasone. 2007 m. Liaudies atstovų nacionaliniame kongrese iš 115 vietų partijai priklausė 113.
Kaniavos apylinkė

**Kaniavos apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Rudnios valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Varėnos rajonui. 1954 m. prijungta Daržininkų apylinkė, Kruklių apylinkė ir dalis Rudnios apylinkės, o dalis Kaniavos apylinkės prijungta prie Vydenių apylinkės. 1977 m. prijungta Dubičių apylinkė.

|-
| 1954-05-25  || || || „Aušros“, „Kibirkšties“ ir „Kelias į šviesą“ kolūkiai  || 
|-
| 1959 m.  || 116 || 2782 () || „Kibirkšties“ kolūkis, „Aušros“ kolūkis, „Kelio į šviesą“ kolūkis  || 11 kaimų, 15 vienkiemių
|-
| 1970-01  || || 2224 || || 25 kaimai, 1 viensėdis 
|-
| 1972-10-01  || 137 || || „Tiesos“ kolūkis  || 25 kaimai, 1 viensėdis
|-
| 1976-07-01  || || || || 25 kaimai, 1 viensėdis 
|-
| 1979-01-17  || || 2920 || || 40 kaimų, 3 viensėdžiai 
|-
| 1987 m. || || || „Tiesos“ kolūkis, Dubičių tarybinis ūkis, Dubičių girininkija, Rudnios girininkija  || Dubičiai, Kaniava, Kaniūkai, Lynežeris, Panočiai, Rudnia ir kt.
|-
| 1989-01  || || 2326 || || 39 kaimai, 3 viensėdžiai 
|}

## Šaltiniai
Kibyšių apylinkė

**Kibyšių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Merkinės valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Druskininkų rajonui. 1954 m. prijungtos Panaros apylinkė, dalis Radysčiaus apylinkės ir dalis Liškiavos apylinkės, o dalis Kibyšių apylinkės prijungta prie Vilkiautinio apylinkės. 1963 m. prijungta Vilkiautinio apylinkė. 1968 m. gegužės 29 d. perkeltas apylinkės centras. 1988 m. birželio 22 d. Kibyšių apylinkė prijungta prie Merkinės apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Nemuno“, „Draugystės“ ir „Ateities“ kolūkiai  || 
|-
| 1959 m.  || 56,41 || 3132 () || „Draugystės“ kolūkis, „Nemuno“ kolūkis  || 11 kaimų
|-
| 1970-01  || || 2742 || || 24 kaimai 
|-
| 1972-10-01  || 119 || || Kibyšių kolūkis, Liškiavos kolūkis, „Nemuno“ kolūkis  || 23 kaimai, 1 kaimo dalis
|-
| 1976-07-01  || || || || 23 kaimai, 1 kaimo dalis 
|-
| 1979-01-17  || || 2120 || || 23 kaimai, 1 kaimo dalis 
|-
| 1987 m. || || || Liškiavos kolūkis, „Nemuno“ kolūkis  || Jonionys, Kibyšiai, Liškiava, Panara, Vilkiautinis, Žeimiai ir kt.
|}

## Šaltiniai
Lietuvos valstybės biudžetas

**Lietuvos valstybės biudžetas** – planas, pagal kurį bus skirstomos valstybės lėšos biudžetinių įstaigų ir kitų viešojo administravimo subjektų išlaidoms. Valstybės biudžetas, kartu su savivaldybių biudžetais sudaro nacionalinį biudžetą.

## Pajamos

Pajamos į valstybės, nacionalinį biudžetą patenka iš šalyje sumokamų mokesčių (pridėtinės vertės, pelno, gyventojų pajamų, akcizų ir kt.) ir nemokestinių pajamų (turto, biudžetinių įstaigų pajamų ir kt.).

Didelę dalį valstybės biudžete sudaro Europos Sąjungos ir kitos tarptautinės finansinės paramos lėšos. Tačiau lemiamą įtaką valstybės biudžeto pajamoms turi keturi mokesčiai, t. y. pridėtinės vertės (PVM), gyventojų pajamų (GPM) ir pelno mokesčiai bei akcizai, kurie 2009 m valstybės pajamų biudžete kartu sudėjus sudarė beveik 87% visų gautų pajamų į valstybės biudžetą, neskaitant Europos Sąjungos lėšas.

Socialinio draudimo (SoDros), privalomojo sveikatos draudimo (PSD) mokesčiai nepatenka į valstybės biudžetą. Šie ir panašūs mokesčiai formuoja SoDros (Valstybinio socialinio draudimo fondo) ir PSD (Privalomojo sveikatos draudimo) fondų pajamų biudžetus.

## Planavimas, rengimas
Valstybės biudžetą parengia Lietuvos Respublikos finansų ministerija. Siūlydama skirti reikiamas lėšas, ji vadovaujasi kitų ministerijų ir institucijų veiklos planais, kurie rengiami atsižvelgiant į Vyriausybės programas, jos strateginius tikslus, ir praktiškai juos įgyvendina.

Biudžeto rengimas trunka visus metus ir rudenį užbaigiamas Vyriausybėje bei Seime, kur biudžetas patvirtinamas.

Vėliau Prezidentas pasirašo Lietuvos Respublikos valstybės biudžeto ir savivaldybių biudžetų finansinių rodiklių patvirtinimo įstatymą.

## Funkcijos
Šiuo metu Lietuvos Respublikos biudžeto išlaidų klasifikacija siekiama valstybei užtikrinti 14 funkcijų įgyvendinimą: bendrą valstybės valdymą, krašto apsaugą, viešąją tvarką ir visuomenės apsaugą, švietimą, sveikatos apsaugą, socialinę apsaugą, globą, rūpybą, butų ir komunalinį ūkį, sveikatingumą (sportą), rekreaciją, kultūrą, kuro ir energetikos tiekimo paslaugas, žemės ūkį, miškininkystę, žuvininkystę, veterinariją, mineralinių išteklių gamybą (išskyrus kurą), pramonę ir statybą, transportą ir ryšius, kitą ekonominę veiklą; išlaidas, nepriskirtas pagrindinių funkcijų grupėms (sąrašas nėra baigtinis).

## Lietuvos valstybės biudžeto įvykdymas
Įvykdymas tūkst. Lt ()

Įvykdymas tūkst. EUR ()

## Taip pat skaitykite

* Valstybės biudžeto išlaidos
* Proficitas
* Deficitas
* Biudžeto perteklius
* Asignavimai
* Fiskalinė politika
* Auditas
* Dalyvaujamasis biudžetas

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Lietuvos Respublikos finansų ministerijos tinklalapis 
* Biudžeto sandaros įstatymas
*Lietuvosfinansai.lt
Marcinkonių apylinkė

**Marcinkonių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Marcinkonių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Druskininkų rajonui. 1954 m. prijungta Darželių apylinkė, 1963 m. – dalis Kabelių apylinkės, dalis Perlojos apylinkės ir dalis Rodukos apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || M. Melnikaitės vardo kolūkis  || 
|-
| 1959 m.  || 175 || 4315 () || Nebuvo  || 5 kaimai
|-
| 1970-01  || || 3910 || || 29 kaimai 
|-
| 1972-10-01  || 552 || || Kabelių tarybinis ūkis  || 29 kaimai
|-
| 1976-07-01  || || || || 29 kaimai 
|-
| 1979-01-17  || || 3086 || || 29 kaimai 
|-
| 1987 m. || || || Kabelių žuvininkystės ūkis, Darželių girininkija, Marcinkonių girininkija, Perlojos girininkija, Puvočių girininkija  || Dubininkas, Kabeliai I, Marcinkonys, Margionys, Musteika, Puvočiai, Zervynos, Žiūrai ir kt.
|-
| 1989-01  || || 2293 || || 29 kaimai 
|}

## Šaltiniai
Puodynių lyguma

**Puodynių lyguma** () – didelės kultūrinės vertės teritorija Laose, kurioje yra rasta tūkstančiai tuščiavidurių akmeninių puodynių.

Archeologai mano, kad šie akmenys buvo naudojami prieš 1500–2000 m. Dauguma akmenų datuojami tarp 500 m. prieš mūsų erą ir 800 mūsų eros metų. Antropologai ir archeologai tvirtina, kad šie akmenys buvo naudojami kaip laidojimo urnos ar maisto atsargoms talpinti. Dauguma akmenų pagaminti iš smiltainio. Tačiau randama ir granitinių, konglomeratinių ar iš sukietėjusių koralų. Kai kurie akmenys sveria iki 13 tonų, o skersmuo gali siekti nuo 1 iki 3 m.

Iš viso archeologai atrado apie 400 laukų su šiomis puodynėmis, kai kurie yra ir Indijos teritorijoje, dėl to manoma, kad jie žymėjo prekeivių kelią.

Ši teritorija buvo naudojama kaip priedanga Vietnamo ir Laoso pilietiniame karuose, todėl iki šiol lygumoje randama labai daug nesprogusių minų ir kitų sprogmenų. Dėl šios priežasties lankytojams yra atverti tik pirmieji trys puodynių laukai, kiti laikomi pavojingais gyvybei.

## Susiję pasaulio paveldo objektai
* : Tija (1980)
* : Gočango, Huasuno ir Ganghua dolmenų vietovės (2000)
* , : Senegambijos akmenų ratai (2006)
* : Ikikolumbinių valstybėlių gyvenvietės ir Dikiso akmeniniai rutuliai (2014)
* : Elnio akmens paminklai ir susijusios bronzos amžiaus vietovės (2023)
Matuizų apylinkė

**Matuizų apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta 1954 m. gegužės 25 d. iš Pabaronės apylinkės, Giraitės apylinkės ir dalies Urkionių apylinkės. 1963 m. prijungta Urkionių apylinkė, 1975 m. – Daržininkų apylinkė.

|-
| 1954-05-25  || || || J. Janonio vardo, Lenino vardo ir „Spalio“ kolūkiai  || 
|-
| 1959 m.  || 102 || 2141 () || J. Janonio vardo kolūkis, „Spalio“ kolūkis  || 6 kaimai, 10 vienkiemių
|-
| 1970-01  || || 2584 || || 17 kaimų, 5 viensėdžiai 
|-
| 1972-10-01  || 153,02 || || Krūminių kolūkis, Matuizų tarybinis ūkis  || 16 kaimų, 5 viensėdžiai
|-
| 1976-07-01  || || || || 25 kaimai, 5 viensėdžiai 
|-
| 1979-01-17  || || 3400 || || 25 kaimai, 5 viensėdžiai 
|-
| 1987 m. || || || „Tarybų Lietuvos“ kolūkis, Matuizų tarybinis ūkis  || Čebatoriai, Daržininkai, Jurgiškės, Krūminiai, Kuršiai, Matuizos, Urkionys, Voriškės ir kt.
|-
| 1989-01  || || 2876 || || 26 kaimai, 5 viensėdžiai 
|}

## Šaltiniai
Merkinės apylinkė

**Merkinės apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Merkinės valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Druskininkų rajonui. 1950 m. prijungtos Samuniškių apylinkė ir Puvočių II apylinkė, 1963 m. – Masališkių apylinkė, dalis Nedingės apylinkės ir dalis Rodukos apylinkės, 1988 m. – Kibyšių apylinkė.

|-
| 1954-05-25  || || || „Pirmūno“ ir „Gegužės 1-osios“ kolūkiai  || 
|-
| 1959 m.  || 112 || 4271 () || „Pirmūno“ kolūkis  || 1 miestelis, 16 kaimų, 2 vienkiemiai
|-
| 1970-01  || || 4436 || || 1 miestelis, 46 kaimai, 1 viensėdis, 1 kolonija 
|-
| 1972-10-01  || 248,16 || || „Vienybės“ kolūkis, Merkinės tarybinis ūkis, „Pušyno“ tarybinis ūkis  || 1 miestelis (Merkinė), 46 kaimai, 2 viensėdžiai
|-
| 1976-07-01  || || || || 1 miestelis, 45 kaimai, 2 viensėdžiai, 2 kaimų dalys 
|-
| 1979-01-17  || || 4111 || || 1 miestelis, 54 kaimai, 2 viensėdžiai, 1 kaimo dalis 
|-
| 1987 m. || || || Tomo Tamulevičiaus kolūkis, Merkinės tarybinis ūkis, Merkinės girininkija, Subartonių girininkija  || Gudakiemis, Masališkės, Merkinė, Pilvingiai, Subartonys ir kt.
|-
| 1989-01  || || 4759 || || 1 miestelis, 78 kaimai, 2 viensėdžiai, 2 kaimų dalys 
|}

## Šaltiniai
Perlojos apylinkė

**Perlojos apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Perlojos valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Varėnos rajonui. 1954 m. prijungta Tolkūnų apylinkė. 1963 m. sausio 12 d. Perlojos apylinkė prijungta prie Marcinkonių apylinkės ir Nedzingės apylinkės. 1981 m. vasario 25 d. Nedzingės apylinkės centras perkeltas į Perloją ir taip atkurta Perlojos apylinkė, kuri 1988 m. birželio 22 d. prijungta prie Varėnos apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Gegužės 1-osios“ ir „Nauju keliu“ kolūkiai  || 
|-
| 1959-02-01  || 159 || || „Naujo kelio“ kolūkis, „Gegužės Pirmosios“ kolūkis  || 16 kaimų
|-
| 1987 m. || || || Perlojos bandymų stoties eksperimentinis ūkis, Merkio girininkija  || Nedingė, Perloja ir kt.
|}

## Šaltiniai
Pavarėnio apylinkė

**Pavarėnio apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Varėnos valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Daugų rajonui. 1954 m. prijungta dalis Vėžionių apylinkės ir dalis Genionių apylinkės, o Pavarėnio apylinkės dalis prijungta prie Bukaučiškių apylinkės. 1959 m. prie Pavarėnio apylinkės prijungta dalis naikinamos Bukaučiškių apylinkės. 1986 m. spalio 20 d. Pavarėnio apylinkė prijungta prie Varėnos apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Dainavos“ kolūkis  || 
|-
| 1959 m.  || 50,3 || 2312 () || „Dainavos“ kolūkis  || 11 kaimų, 1 vienkiemis
|-
| 1970-01  || || 1864 || || 23 kaimai 
|-
| 1972-10-01  || 103 || || „Dainavos“ kolūkis, „Dzūkų krašto“ kolūkis  || 23 kaimai
|-
| 1976-07-01  || || || || 23 kaimai, 2 kaimų dalys 
|-
| 1979-01-17  || || 1454 || || 24 kaimai, 3 kaimų dalys 
|-
| 1985 m. || || || || Druckūnai, Gudžiai, Pavarėnis ir kt.
|}

## Šaltiniai
Ratnyčios apylinkė

**Ratnyčios apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas Lietuvos pietuose.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Druskininkų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Druskininkų rajonui. 1954 m. prijungtos Jaskonių apylinkė, Neravų apylinkė ir Mašnyčios apylinkė, 1963 m. – dalis Kabelių apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || J. Janonio vardo ir „Pavasario“ kolūkiai  || 
|-
| 1959 m.  || 125 || 2653 () || Druskininkų tarybinio ūkio Neravų ir Švendubrės skyriai  || 9 kaimai, 5 vienkiemiai
|-
| 1970-01  || || 3522 || || 13 kaimų 
|-
| 1972-10-01  || 239 || || Druskininkų tarybinis ūkis  || 13 kaimų
|-
| 1976-07-01  || || || || 13 kaimų 
|-
| 1979-01-17  || || 4270 || || 13 kaimų 
|-
| 1987 m. || || || Druskininkų agroprekybinis tarybinis ūkis, Druskininkų girininkija, Grūto girininkija, Latežerio girininkija  || Latežeris, Neravai, Ratnyčia, Švendubrė, Viečiūnai ir kt.
|-
| 1989-01  || || 4400 || || 12 kaimų 
|}

## Šaltiniai
Valkininkų apylinkė

**Valkininkų apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Valkininkų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Eišiškių rajonui. 1954 m. prijungta Pučkornės apylinkė, 1963 m. – Dargužių apylinkė.

|-
| 1954-05-25  || || || „Raudonosios Vėliavos“ kolūkis  || 
|-
| 1959 m.  || 126,54 || 3058 () || „Raudonosios Vėliavos“ kolūkis  || 1 miestelis, 5 kaimai, 1 vienkiemis, 1 glžk. stotis
|-
| 1970-01  || || 3457 || || 1 miestelis, 9 kaimai, 2 viensėdžiai, 1 geležinkelio stoties gyvenvietė 
|-
| 1972-10-01  || 131 || || Pirčiupių kolūkis, Valkininkų kolūkis  || 1 miestelis (Valkininkai), 9 kaimai, 3 viensėdžiai, 1 gel. stoties gyvenvietė
|-
| 1976-07-01  || || || || 1 miestelis, 9 kaimai, 3 viensėdžiai, 1 gel. stoties gyvenvietė 
|-
| 1979-01-17  || || 3642 || || 1 miestelis, 9 kaimai, 1 viensėdis, 1 glžk. stoties gyvenvietė 
|-
| 1987 m. || || || Valkininkų kolūkis, Pirčiupių girininkija, Šalčios girininkija, Valkininkų girininkija  || Čižiūnai, Dargužiai, Pirčiupiai, Pūčkornės, Užuperkasis, Valkininkai, Valkininkų GS ir kt.
|-
| 1989-01  || || 2582 || || 1 miestelis, 9 kaimai, 1 viensėdis, 1 gel. stoties gyvenvietė 
|}

## Šaltiniai
Dodekanesas

**Dodekanesas** () – 12-os didesnių ir 150 mažesnių Graikijos salų grupė. Jos yra Egėjo jūroje prie pietvakarinių Turkijos krantų ir į šiaurės rytus nuo Kretos salos.

Visos salos turi turtingą istoriją ir daugumoje iš jų galima rasti daug bizantiškų bažnyčių ir viduramžių pilių. Iš visų 163 salų 26 yra apgyvendintos. Žymiausia iš jų yra Rodo sala, kuri užima 1 400,7 km² plotą.

Didesnės salos: Rodas, Kosas, Patmas, Astipalėja, Kalimnas, Karpatas, Kasas, Leras, Nisiras, Simė, Tilas, Megistė (Kastelorizas).