Alkūnkaulis

**Alkūnkaulis** () – vienas iš dviejų dilbio kaulų (antrasis – stipinkaulis). Priglaudus delnus prie šlaunų, dilbio kaulai būna susikryžiavę, o atsukus delnus į priekį, jie išsidėsto lygiagrečiai. Tada alkūnkaulis yra vidinėje (medialinėje) dilbio pusėje. Kaip ir visų ilgųjų kaulų, jo vidurinė dalis vadinama kūnu, *corpus ulnae*, kuris pereina į masyvesnį artimąjį galą, *extremitas proximalis*, ir laibesnį tolimąjį galą, *extremitas distalis*.

Keturkojams gyvūnams alkūnkaulis tarnauja daugiausia raumenų prisitvirtinimui, tuo tarpu didesnė kūno svorio dalis tenka stipinkauliui. Nemažos dalies žinduolių alkūnkaulis ir stipinkaulis dalinai ar visiškai susilieję (pvz., arklys).

## Alkūnkaulio kūnas
Kūnas tuščiavidurės prizmės formos, jo trys paviršiai ir juos skiriantys kraštai vadinami pagal tai, į kur jie atsigręžę. Paviršiai – priekinis, *facies anterior*, užpakalinis, *facies posterior*, ir vidinis, *facies medialis*. Kraštai – priekinis, *margo anterior*, užpakalinis, *margo posterior*, ir tarpkaulinis, *margo interosseus*. Pastarasis yra aštriausias, atsigręžęs į kitą dilbio kaulą – stipinkaulį, iš šono prie jo tvirtinasi abu dilbio kaulus jungianti tarpkaulinė jungiamojo audinio plėvė. Viršutinė tarpkaulinio krašto dalis prie pat proksimalinio galo stipininės įlankos vadinama atgręžiamojo raumens skiautere, *crista musculi supinatoris*.

## Artimasis alkūnkaulio galas
Artimajame alkūnkaulio gale, *extremitas proximalis ulnae*, matyti gili, į priekį atsigręžusi skridininė įlanka, *incisura trochlearis*, kuri sudaro sąnarį su žastikaulio skridiniu. Iš viršaus ir užpakalinės pusės įlanką užtveria alkūnė, *olecranon*, kurios pamatas gyvam žmogui lengvai apčiuopiamas žasto ir dilbio paribio užpakalinėje pusėje. Iš apačios skridininę įlanką riboja aštroka vainikinė atauga, *processus coronoideus*, kurios pamato priekyje yra ryški alkūnkaulio šiurkštuma, *tuberositas ulnae*, žasto raumenims tvirtinintis. Žemiau skridininės įlankos atsigręžusi į šoną matyti sekloka stipinkaulinė įlanka, *incisura radialis*, į kurią remiasi stipinkaulio sąnarinis apvadas.

## Tolimasis alkūnkaulio galas
Tolimasis alkūnkaulio galas, *extremitas distalis ulnae*, baigiasi alkūnkaulio galva, *caput ulnae*, kurią juosia sąnarinis apvadas, *circumferentia articularis*, susijungti su stipinkauliu. Medialinėje pusėje ir kiek atgal nuo distalinio galo kyšo alkūnkaulio ylinė atauga, *processus styloideus ulnae*. Ją galima apčiuopti ir net matyti riešo paribio dorsomedialinėje pusėje.

## Kaulo pusės nustatymas
Lengviausia nustatyti, kurios pusės kaulas, jeigu jį laikysime taip, kad masyvesnis artimasis galas būtų viršuje, skridininė įlanka atsigręžusi į priekį, o aštrus tarpkaulinis kraštas – į išorę, stipinkaulio pusę.

## Alkūnkaulio kaulėjimas
Alkūnkaulio kūno kremzlinio modelio kaulėjimo centras užsimezga gemalo antrojo mėnesio pabaigoje ir greitai plinta į galus. Distalinio galo kaulėjimas prasideda ketvirtaisiais metais, o proksimalinio – apie devintuosiuos gyvenimo metus. Esti dar nedideli kaulėjimo centrai ylinėje ataugoje ir alkūnėje. Anksčiau (14 – 16 metais) priauga proksimalinis galas, vėliau (17 – 18 metais) – distalinis galas.

## Literatūra
* Vilniaus Universiteto, Medicinos fakulteto, anatomijos, histologijos ir antrapologijos katedros „Žmogaus anatomijos pratybos“.
* „Žmogaus anatomija“ G. Česnys, J. Tutkuvienė, A. Barkus, V. Gedrimas, R. Jankauskas, R. Rizgelienė, J. Žukienė.