open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Žąsūgalos kalnas

**Žąsūgalos kalnas** (arba ***Baltininkų kalnas***) – kalva, stūksanti Žemaitijoje, Telšių rajono savivaldybėje prie Žąsūgalo ir Baltininkų kaimų. Aukštis 210 m. Iškilęs Vidurio Žemaičių duburyje netoli Biržulio ir Lūksto ežerų. Kalno apylinkės kartu su Virvytės slėniu – Žąsūgalo kraštovaizdžio draustinis, kuriame saugomos prieš 14–15 tūkst. m. suformuotos reljefo formos.

Teigiama, kad kalvos pavadinimas kilęs iš kuršių kalbos; iki XIV a. čia buvo kuršių Ceklio žemė. Manoma, kad kalva buvo įtvirtinta ir turėjo gynybinę arba sargėkalnio paskirtį.

## Išnašos
Henrikas Savickas (1935)

**Henrikas Savickas** (1935 m. kovo 25 d. Kražiuose, Raseinių apskrityje – 2017 m. gegužės 9 d. Vilniuje) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius.

## Biografija
Baigė Šiluvos vidurinę mokyklą. 1959 m. baigė žurnalistikos studijas Vilniaus universitete.

Nuo 1960 m. laikraščio „Tiesa“ redakcijos atsakingasis sekretorius, redaktoriaus pavaduotojas. 1989–1992 m. informacijos agentūros ELTA vyriausiasis redaktorius. Nuo 1992 m. dienraščio „Lietuvos rytas“ vyriausiojo redaktoriaus pavaduotojas.

Palaidotas Rokantiškių kapinėse.

## Šaltiniai
Kiauklių ežeras

**Kiauklių ežeras** – ežeras Lietuvoje, Širvintų rajono šiaurėje, 8 km į pietryčius nuo Šešuolių, prie Kiauklių kaimo. Ilgis šiaurės vakarų-pietryčių kryptimi 1,31 km, plotis iki 0,41 km. Altitudė 131,7 m. Ežeras ledyninės kilmės, rininis. Krantai gan žemi, rytuose ir pietuose pelkėti, tik šiaurvakarinis krantas aukštokas. Krantai beveik ištisai apaugę siauru medžių ir krūmų ruožu. Pakrantėse plyti pievos, krūmynai, miškeliai.

Vakarinėje pakrantėje įsikūręs Sudokių kaimas. Šiaurine pakrante eina kelias Nr.4815 (Šešuoliai–Beivydžiai–Sauginiai).

Pietryčiuose išteka upelis į Vilkesos upės intaką Puizę (Širvintos upės baseinas). Pietrytinėje pakrantėje įrengta poilsiavietė.

## Šaltiniai
Horizontas (filmas)

**Horizontas** () – 2010 metais JAV sukurtas režisierių ir prodiuserių brolių Strause fantastinis filmas apie ateivių invaziją. Veiksmas vyksta Los Andžele. Pasak režisierių, tai pirmas filmas serijoje, kurioje tikrai bus bent vienas tęsinys. Filmas kino teatruose surinko 65 mln. JAV dolerių.

## Išnašos
Antanas Vytautas Saulaitis

**Antanas Ksaveras Saulaitis** (1906 m. rugsėjo 13 d. Šiauliuose – 1989 m. birželio 11 d.) – Lietuvos teisininkas, spaudos darbuotojas.

## Biografija
Baigęs Šiaulių gimnaziją, studijavo Vytauto Didžiojo universitete ir dirbo LR Vidaus reikalų ministerijoje. 1939–1941 m. Lietuvos Raudonojo kryžiaus reikalų vedėjas.

Nuo 1920 m. priklausė skautų organizacijai. 1924 m. Šiauliuose įkurtos „Gedimino“ draugovės pirmasis draugininkas. 1924 m. kovo 15 d. įsteigtame Šiaulių rajono tunte ėjo tuntininko adjutanto pareigas. 1928–1930 m. Vyriausiojo skautų štabo adjutantas. Vienas svarbesnių tuo metu jo atliktų darbų buvo Motinos dienos šventės gegužės pirmą sekmadienį įvedimas. 1934 m. Anglijoje baigė Gilvelio vadų kursus. 1935–1940 m. ir 1945–1950 m. Lietuvos skautų sąjungos (LSS) tarybos narys.

Nuo 1947 m. balandžio 19 d. vadovavo brolių tuntui Augsburge, bendradarbiavo savaitraštyje „Žiburiai“. 1949 m. gegužės mėn. iš Vokietijos išvyko į JAV. 1951–1955 m. vienas iš JAV lietuvių bendruomenės steigimo iniciatorių. 1963 m. išrinktas į LSS tarybą, 1966 m. perrinktas ir tų pačių metų gale išrinktas jos pirmininku 3 metų kadencijai. Po to toms pačioms pareigoms perrinktas 1970 ir 1972 m.

Nuo 1929 m. iki 1940 m. su pusantrų metų pertrauka redagavo žurnalą „Skautų aidas“, 1932–1935 m. jo priedą „Skautų vadas“, 1945–1950 m. „Lietuvos skautų sąjungos vadovybės biuletenį“. 1939 m. ir 1940 m. paruošė skautų kalendorių „Budėk“. 1938 m. išleido „Skiltininko vadovėlį“. JAV 1977–1979 m. redagavo žurnalą „Mūsų Vytis“, nuo 1965 m. žurnalą „Skautybė“. 1964–1969 m. JAV lietuvių skautų žurnalo „Skautų aidas“ redaktorius.

## Šaltiniai
Antanas Saulaitis

**Antanas Saulaitis** (1939 m. gegužės 28 d. Kaune – 2025 m. balandžio 18 d. Vilniuje) – Lietuvos kunigas jėzuitas, pedagogas, JAV lietuvių visuomenės veikėjas.

## Biografija
Antrojo pasaulinio karo pabaigoje išvyko iš Lietuvos, 1949 m. su šeima emigravo į JAV. Fairfieldo universitete baigęs chemijos bakalauro studijas, Bostono universitete įgijo filosofijos, teologijos ir chemijos magistro laipsnius.

1961 m. įstojo į Jėzaus Draugiją, 1969 m. įšventintas kunigu. Dirbo Brazilijoje, San Paulo lietuvių parapijos vikaru, 1970–1977 m. vadovavo Čikagos Jaunimo centrui, vėliau – už Lietuvos ribų gyvenančių lietuvių jėzuitų vyresnysis. 1997 m. paskirtas į Lietuvą, iki 2003 m. ėjo Lietuvos ir Latvijos jėzuitų provincijolo pareigas, aktyviai bendradarbiavo spaudoje, dalyvavo skautų sąjūdyje, užsienio lietuvių jaunimo organizacijų veikloje, dėstė Vilniaus universitete, Mykolo Romerio universitete, Dailės akademijoje. Kelių knygų, populiarių vadovėlių studentams autorius. 2006 m. rugpjūčio mėn. perkeltas į Čikagą.

## Bibliografija
* *Lietuvių misijos Amazonėje*, Vilnius, 2003 m.
* *Kaip atrodo dvasios?*, vaikams, Vilnius, 2010 m.

## Šaltiniai
Noršiopingas

**Noršiopingas** () – miestas Švedijos rytuose, į pietvakarius nuo Stokholmo, prie Mutalos upės, netoli Baltijos jūros.

## Istorija

Miestas pradėjo kurtis XIV a.

## Sportas

### Futbolas
* Noršiopinge 1958 m. vyko VI pasaulio futbolo čempionatas, o 1992 m. – IX Europos futbolo čempionatas.

#### Futbolo klubai
* Stipriausias klubas yra IFK Norrköping. daugkartinis šalies čempionas. Žaidžia elitinėje lygoje.
* IK Sleipner – futbolo klubas, kitados žaidęs antros pakopos pirmenybėse, vėliau tapęs mėgėjiško lygio komanda.

#### Stadionai
* Östgötaporten futbolo stadionas, kurio talpa yra 16 700 žiūrovų.

## Nuorodos
* Norrköping
Mutala (upė)

**Mutala** () – upė Švedijos rytuose. Išteka iš antro pagal dydį šalies ežero – Veterno. Upė įteka į Baltijos jūrą ties Noršiopingu. Pavadinimas kilęs nuo miesto prie kurio upė išteka. XIX a. lygiagrečiai upei buvo iškastas Jotos kanalas.
Marija Klimaševska

**Marija Klimaševska** (g. 1972 m. rugpjūčio 5 d.) – Lietuvos pedagogė.

## Biografija

1990–1995 m. mokėsi Vilniaus pedagoginio universiteto Gamtos mokslų fakultete ir įgijo chemijos ir taikomųjų darbų mokytojos kvalifikaciją. 1995–1999 m. dirbo Vilniaus Lazdynų vidurinės mokyklos technologijų mokytoja, vyresniąja mokytoja. 1995–2000 m. Vilniaus Lazdynų vidurinės mokyklos sekretorė. Nuo 1995 m. Vilniaus Lazdynų vidurinės mokyklos chemijos mokytoja metodininkė. 2000–2008 m. Vilniaus Lazdynų vidurinės mokyklos direktoriaus pavaduotoja ugdymui. Nuo 2008 m. Vilniaus Lazdynų vidurinės mokyklos direktorė.

Priklauso Lietuvos lenkų rinkimų akcijai.

## Nuorodos
Bas Teras

**Bas Teras** () – miestas Karibuose, Gvadelupos sostinė (Prancūzijos užjūrio valda). Mieste gyvena 12748 žmonės. Gyvenvietė įsikūrusi tokio pat pavadinimo saloje. Bas Teras yra antras pagal dydį miestas Gvadelupos teritorijoje. Yra jūrų uostas. Cukraus pramonės centras.

## Istorija
Bas Teras įkurtas 1643 m.

## Šaltiniai
Buried in Oblivion

**Buried in Oblivion** – trečiasis Kanados progresyviojo/melodingojo death metalo muzikos grupės Into Eternity studijinis albumas.

## Dainų sąrašas
# "Splintered Visions" – 04:56
# "Embraced by Desolation" – 04:09
# "3 Dimensional Aperture" – 04:48
# "Beginning of the End" – 04:39
# "Point of Uncertainty" – 03:46
# "Spiraling Into Depression" – 03:36
# "Isolation" – 04:59
# "Buried in Oblivion" – 04:00
# "Black Sea of Agony" – 06:31
# "Morose Seclusion" – 03:22

## Grupė
* Chris Krall – vokalas
* Tim Roth – gitara, vokalas
* Rob Doherty – gitara, vokalas
* Scott Krall – bosinė gitara, vokalas
* Jim Austin – būgnai, vokalas
Paprastasis kietis

**Paprastasis kietis** (*Artemisia vulgaris*) – astrinių (*Asteraceae*) šeimai, kiečio (*Artemisia*) genčiai priklausanti augalų rūšis. Paplitusi Europoje, Vakarų ir Vidurinėje Azijoje, Šiaurės Afrikoje, įveista Šiaurės Amerikoje.

Augalas daugiametis, 0,5-2 m aukščio. Stiebas šakotas, lapotas per visą aukštį, plikas, tamsiai rudos, violetinės spalvos. Lapai minkšti, 2-3 kartus skaldyti, 5-20 cm ilgio, iš viršaus pliki, tamsiai žali, iš apačios tankiai padengti plaukeliais. Žiedai smulkūs, gausūs, žalsvi arba rusvi, susitelkę į šluoteles. Žydi liepos-rugsėjo mėnesiais. Sėklos subręsta liepos-spalio mėnesiais.

Paprastasis kietis Lietuvoje labai dažnas. Auga pakelėse, apleistuose laukuose, dykvietėse, ganyklose, vandens telkinių pakrantėse. Sunkiai išnaikinama piktžolė.

Paprastasis kietis turi karotino, askorbo rūgšties, saponinų, alkaloidų, kumarino, eterinio aliejaus. Pasižymi stipriu maloniu kvapu. Iš kiečio išgaunamas eterinis aliejus naudojamas medicinoje, parfumerijoje. Paprastasis kietis naudojamas kaip prieskonis, ypač ruošiant maistą gamtoje, ant kiečio užmauti džiovinami baravykai. Naudojamas uodų, blusų atbaidymui. Liaudies medicinoje naudojamas gydant įvairias ligas, ypač virškinimo sutrikimus.


Image:Artemisia_vulgaris_-_Köhler–s_Medizinal-Pflanzen-016.jpg|Požymiai
Image:Artemisia vulgaris 002.JPG|Žiedai
Image:Artemisia-vulgaris-fruits.JPG|Augavietė


## Šaltiniai

* Губанов И. А., Киселёва К. В., Новиков В. С., Тихомиров В. Н. Иллюстрированный определитель растений Средней России. – М.: Т-во научных изданий КМК, Ин-т технологических исследований, 2004. – Т. 3. – С. 346. – ISBN 5-87317-163-7
* Дудченко Л. Г., Козьяков А. С., Кривенко В. В. Пряно-ароматические и пряно-вкусовые растения. – К.: Наукова думка, 1989. – 304 с. – 100 000 экз. – ISBN 5-12-000483-0
Ričardas Sartatavičius

**Ričardas Sartatavičius** (g. 1958 m. gruodžio 5 d. Vilniuje) – Lietuvos televizijos žurnalistas, redaktorius.

## Biografija
1982 m. Vilniaus universitete baigė žurnalistikos specialybę.

1980–1986 m. dirbo laikraščio „Vakarinės naujienos“ kultūros ir informacijos skyriuose, 1986–1992 m. Lietuvos televizijos reporteris, Jaunimo redakcijos redaktorius, Naujienų direkcijos vyriausias redaktorius, laidų „Labas rytas“, „Vakaro žinios“ ir „Panorama“ vedėjas, direktorius. Nuo 1993 m. – reklamos agentūros „Insarta“ savininkas ir generalinis direktorius, bendros Lietuvos, Danijos ir Liuksemburgo įmonės „Bitė GSM“ (Mobilios telekomunikacijos) konsultantas ryšiams su visuomene,  kartu ir LNK laidos „Frontas“, bei LTV laidos „Visuomenės interesas“ vedėjas. 2000 m. reklamos UAB „Baltic FCB“ generalinis direktorius, nuo 2004 m. UAB „Comliet“ pardavimų ir rinkodaros direktorius, nuo 2006 m. „BOD Group“ prekybos ir rinkodaros direktorius.

Sukūrė ir nufilmavo videofilmų. Jachta „Audra“ 1989 m. perplaukė Atlanto vandenyną maršrutu Klaipėda-Niujorkas. 2005 m. dalyvavo ekspedicijoje į Peru ir Boliviją, kuri ieškojo Mato Šalčiaus palaidojimo vietos. Kelionės metu parašė reportažų ciklą dienraščiui „Lietuvos rytas“.

## Filmografija
* *Trispalvė Atlante*, rež. P. Savickis, apie Lietuvos buriuotojų žygį per Atlantą.
* *Agresija*, rež. Kazimieras Musnickas, apie Sausio 13-osios įvykių Vilniuje priešistoriją.

## Įvertinimas
* 1989 m. Mato Šalčiaus premija, pirmasis laureatas.

## Šaltiniai
Ramunė Sakalauskaitė

**Ramunė Sakalauskaitė** (g. 1969 m. liepos 24 d. Klaipėdoje) – Lietuvos žurnalistė.

## Biografija
Mokėsi Klaipėdos 14-oje vidurinės mokykloje, Vilniaus universitete studijavo žurnalistiką, Birmingemo -   tarptautinius santykius. 

1988 Sąjūdžio informacijos agentūros (SIA) bendradarbė. 1989-1992 dienraščio „Respublika“ reporterė. 1992-2003 dienraščio „Lietuvos rytas“ politikos žurnalistė,  2003 - 2012 Konstitucinio Teismo atstovė spaudai.

## Bibliografija
* Politikos ringe, publicistika, Rašytojų sąjungos leidykla, 2009.
* На ринге литовской политики / Москва: Художественная литература, 2011. 
* Gyvenimas, koks jis buvo. Monsinjoro Kazimiero Vasiliausko biografija, VšĮ „Porta artis“, 2015. 
* Nijolė Ambrazaitytė. Nepaprastas balsas. Lietuvos signatarų klubas, 2018.
* Laiko rankoje, VšĮ „Porta artis“, 2019.
* Pirmoji Vyriausybė – vizijos ir galimybės, VšĮ „Porta artis“, 2020.
* Kęstutis Glaveckas, Lietuvos signatarų klubas, 2022.
* Įžadas:kovoti, mylėti, gailėti. Jadvygos Bieliauskienės gyvenimas, Lietuvos gyventojų genocido ir rezistencijos tyrimo centras ir VŠĮ „Porta artis“, 2025.

## Leidinių sudarytoja, leidėja
* Lietuvos Respublikos Konstitucinio Teismo biuletenio „Konstitucinė jurisprudencija” redakcinės kolegijos narė (2006–2012).
* Aro Lukšo knygos „Laisvės istorijos mozaika“, UAB „Lietuvos žinios“, sudarytoja ir projekto vadovė, 2015-2016.
* Eglės Čėjauskaitės-Gintalės katalogo–albumo „Žemaitijos balsai ir daiktai“ pagal prof. Viktorijos Daujotytės eiles, leidėja, VšĮ „Porta artis“, 2017.
* 	Fotoalbumo „Monsinjoro Kazimiero Vasiliausko tremties takais“ sudarytoja, Lietuvos gyventojų ir genocido rezistencijos  tyrimo centras, 2022.

## Filmografija

* Dokumentinio filmo „Laimingi buvę jo akivaizdoje“ (apie monsinjorą Kazimierą Vasiliauską) idėjos autorė ir bendraautorė (kartu su Dalia Kutraite), 2007. 
* Dokumentinio filmo „Algirdas Brazauskas: liudijimai” bendraautorė (kartu su Edita Mildažyte), 2010.
* Dokumentinio filmo „Neokupuotas” (apie Lietuvos laisvės lygos įkūrėją Antaną Terlecką) bendraautorė (kartu su E. Mildažyte), 2012.
* Dokumentinio filmo „Pakeliui į prieplauką" (apie Rimą Tuminą) scenarijaus autorė ir režisierė, 2014.

## Veikla

* Jurgos Ivanauskaitės kūrybos paveldo centro direktorė; idėjos įrengti J. Ivanauskaitei skirtą skverą (architektė Virginija Kurpienė) Aguonų gatvėje (2008) ir ten pastatyti skulptūrą „Katinas“ (skulptorė Ksenija Jaroševaitė) (2009), autorė ir įgyvendintoja. 
* Monsinjoro K. Vasiliausko atminimui skirto skvero (architektas Tautas Budzys) prie Vilniaus šv. Rapolo bažnyčios ir čia pastatytos skulptūros (skulptorius Jonas Gencevičius) idėjos autorė ir įgyvendintoja, 2010.
* Česlovo Milošo laiptų (skulptorius J. Gencevičius) Vilniuje idėjos autorė ir įgyvendintoja, 2015-2016.
* Kazimiero Vasiliausko gimimo šimtmečiui skirtos skulptūros, Šv. Kazimiero stelos (skulptorius J. Gencevičius), Vabalninke idėjos autorė ir įgyvendintoja, 2021-2022.

## Šaltiniai
Barglavas

**Barglavas** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Barglavo valsčiuje, Augustavo apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra Barglavo valsčiaus centras. Kaimas yra apie 14 km į pietvakarius nuo Augustavo ir 76 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės.

## Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. 1544 m. įkurta Barglavo Šv. Kryžiaus parapija. Nuo XIII-XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.

## Paminklai
* Egzaltacijos kryžiaus bažnyčia pastatyta 1883 metais;
* XIX a. antros pusės bažnyčios tvora su keturiais vartais ir šventykla;
* Klebonija pastatyta 1908 metais;
* XIX a. senosios katalikų parapijos kapinės.


Vaizdas:Bargłów Kościelny d.jpg|Švento Jono Nepomuko skulptūra koplyčioje
Vaizdas:Kosciól w Barglowie Koscielnym.JPG|Barglavo bažnyčia


## Šaltiniai
Ignas Sakalas

**Ignas Sakalas-Sakalauskas** (1892 m. lapkričio 19 d. Knyzlaukis, Vaitkuškio valsčius, Ukmergės apskritis – 1976 m. spalio 19 d. Čikaga, JAV) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius, filatelistas.

## Biografija
Baigė Ukmergės pradžios mokyklą. Nuo 1910 m. bendradarbiavo Seinuose ėjusiame savaitraštyje „Šaltinis“, dirbo redakcijoje. 1913 m. išvyko į JAV, apsigyveno Klyvlende. Bendradarbiavo leidiniuose „Katalikas“, „Lietuva“, „Vytis“. 1915 m. su P. Šukiu įsteigė ir redagavo savaitraštį „Santaka“. 1918–1921 m. dirbo Čikagoje, „Draugo“ redakcijoje. 1921–1926 m. ir 1942–1945 m. redagavo žurnalą „Vytis“, nuo 1946 m. – „Muzikos žinios“. 

## Šaltiniai
Naujinė

**Naujinė**, **Novinka** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Naujinės valsčiuje, Augustavo apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra Naujinės valsčiaus centras. Taip pat čia yra įsikūrusios pradinė ir vidurinė mokyklos.

## Istorija
1919-1954 m. kaimas buvo Ščebros-Olšankos valsčiaus centras. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Plaskai

**Plaskai** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Plaskų valsčiuje, Augustavo apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Miestelis yra Plaskų valsčiaus centras, kuriame yra mokymo ir sveikatos apsaugos įstaigų. Aplink miestelį yra išsidėstę keturi ežerai: *Poboinas*, Sirvas, *Orlis* ir *Panievas*. Pastarieji *Orlio* ir *Panievo* ežerai yra Augustavo kanalo vandens kelio dalys.

## Istorija

Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Klausučių apylinkė

**Klausučių apylinkė** sovietmečiu buvo:

* Biržų rajone;
* Vilkaviškio rajone;
* Vilkijos rajone.
Lukšių apylinkė

**Lukšių apylinkė** sovietmečiu buvo:

* Jonavos rajone;
* Jurbarko rajone;
* Šakių rajone;
* Šiaulių rajone.
Jonas Sadaunykas

**Jonas Sadaunykas-Sadūnas** (1925 m. vasario 22 d. Kaliekiai, Vyžuonų valsčius, Utenos apskritis – 2009 m.) – Lietuvos žurnalistas, rašytojas, publicistas.

## Biografija
1944 m. baigė Utenos gimnaziją, 1945–1948 m. studijavo tapybą Vilniaus dailės institute. Studijuodamas pradėjo dirbti laikraščio „Tiesa“ redakcijoje: buvo bibliotekininkas, korektorius, literatūrinis darbuotojas. 1950–1951 m. – Kinematografijos ministerijos filmų gamybos skyriaus viršininkas, 1951 m. – Valstybinės politinės ir mokslinės literatūros leidyklos redaktorius, 1951–1956 m. – žurnalo „Švyturys“ apybraižininkas, literatūros skyriaus vedėjas. 1956–1957 m. žurnalo „Tarybinė moteris“ atsakingasis sekretorius. 1957–1987 m. žurnalo „Šluota“ atsakingasis sekretorius.

Rašinius pasirašinėjo slapyvardžiu J. Sadūnas. 

## Bibliografija
* *Žmonės ir darbai*, apybraižos, 1955 m.
* Žemė ir duona, apybraižos, 1964 m.
* *Broliai Kilimoniai*, apybraižos, 1973 m.
* *Interviu su kiemsargiu*, apybraižos, 1975 m.
* *Pilkojo grumsto trauka*, apybraižos, 1980 m.
* *Tėvų pėdomis*, apybraižos, 1984 m.
* *Geltonos vanago akys*, romanas, autobiografija. – Vilnius: Žuvėdra, 2002 m.
* *Kirpėjų karalius*, satyrinė apysaka ir humoreskos. Vilnius: Trys žvaigždutės, 2004 m. ISBN 9955-454-93-8
* *Sietuva prie malūno*, apysaka ir apsakymai. – Vilnius: Trys žvaigždutės, 2004 m. ISBN 9955-641-04-5

## Šaltiniai
Antanas Sabaliauskas

**Antanas [[Sabaliauskas]]**:

* Antanas Sabaliauskas (1905) – kunigas, spaudos darbuotojas
* Antanas Sabaliauskas (1907) – teisininkas, žurnalistas
* Antanas Sabaliauskas (1930) – istorikas, politologas
Ščebros-Olšankos valsčius

**Ščebros-Olšankos valsčius** (, ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lenkijoje, Balstogės vaivadijoje, Augustavo apskrityje. 4259 gyventojai (1946 m.). Valsčiaus pavadinimas kilo nuo Ščebros ir Olšankos kaimų, bet valsčiaus centras buvo Naujinės kaimas.

## Istorija

Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų tauta – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.

Nuo 1815 iki 1916 m. valsčiaus teritorija priklausė Augustavo apskričiai, Suvalkų gubernijai, Lenkijos Kongreso karalystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai, tačiau faktiškai liko Lenkijoje. Tarpukario laikotarpiu valsčius priklausė Augustavo apskričiai, Balstogės vaivadijai.

1952 m. liepos 1 d. valsčių sudarė 31 kaimas. Vykdant Lenkijos valsčių reformą, valsčius buvo panaikintas 1954 m. rugsėjo 29 d. Nuo 1973 m. sausio 1 d. atnaujinus valsčių sistemą šis valsčius buvo išskaidytas į Naujinės ir Plaskų valsčius.

|-
| 1888 ||   || 6991 ||  || ||
|-
|}

## Tautinė sudėtis
 
1888 m.:
* Lenkai – 86,5 %
* Baltarusiai – 9,0 %
* Žydai – 4,5 %

## Šaltiniai

* Główny Urząd Statystyczny w Warszawie: Województwa centralne i wschodnie Rzeczypospolitej Polskiej – podział na gminy według stanu z dnia 1.IV 1933 roku, Książnica-Atlas, Lwów 1933
* [Valsčiaus aprašymas [Lenkijos Karalystės ir kitų slavų kraštų geografinis žodynas|Lenkijos Karalystės ir kitų slavų kraštų geografiniame žodyne], Tom XV, cz. 1 (Abablewo – Januszowo) z 1900 m. (lenk.)]
* Wykaz Gromad Polskiej Rzeczypospolitej Ludowej według stanu z dnia 1.VII 1952 m., PRL, GUS, Warszawa
* 1954 m. valsčiaus panaikinimo įstatymas (lenk.) 
* 1972 m. Lenkijos valsčių atkūrimo įstatymas (lenk.)
Antanas Sabaliauskas (1905)

**Antanas Sabaliauskas** (1905 m. vasario 17 d., senuoju stiliumi vasario 4 d. Klišių dvaras, Raseinių apskritis – ?) – Lietuvos kunigas, spaudos darbuotojas.

## Biografija
Italijoje, Turino universitete baigė filosofijos studijas, Grigaliaus universitete studijavo teologiją.

1933-1934 m. dirbo misionieriumi Indijoje (Tirupuro mieste Tamilnado valstijoje). 1935-1938 m. klebonavo Šveicarijoje. Grįžęs į Lietuvą, 1940-1944 m. Muniškių prie Kauno klebonas. 1944 m. pasitraukė į Vokietiją. 1948 m. atvyko į Venesuelą, 1954 m. – į JAV.

1927 m. Turine įkūrė ir pirmus metus redagavo žurnalą „Saleziečių žinios“. Karakase 1949 m. įkūrė ir iki 1954 m. redagavo laikraštį „Tėvų kelias“. Čikagoje įsteigė ir leido laikraštį „Šiluvos balsas“, pasirodė 3 numeriai. 

## Bibliografija
* *1000 paslapčių šaly*, 1939 m.
* *Nuo Imsrės iki Orinoko: per fakirų žemę, Lietuvio misijonieriaus atsiminimai, įspūdžiai, pergyvenimai Europoje, paslaptingojoj Indijoje ir Pietų Amerikoje*, Venta, 1957 m.

## Šaltiniai
Antanas Sabaliauskas (1907)

**Antanas Sabaliauskas-Sabalis** (1907 m. gegužės 15 d., senuoju stiliumi gegužės 2 d. Rotuliai, Jurbarko valsčius – 2004 m. rugsėjo 12 d. Niujorkas) – Lietuvos teisininkas, žurnalistas, redaktorius.

## Biografija
1934 m. baigė Vytauto Didžiojo universiteto Teisių fakultetą.

1932-1934 m. redagavo studentų ateitininkų leidinį „Studentų žodis“, savaitraštį „Darbininkas“. Spausdino straipsnius leidiniuose „Ūkininkas“, „Rytas“, „Lietuvos aidas“, „Pavasaris“.

1944 m. pasitraukė į Vokietiją. Dilingeno stovykloje kartu su S. Vaitiekūnu leido ir redagavo „Dienos žinios“. Bendradarbiavo leidiniuose „Mūsų kelias“, „Žiburiai“, „Mintis“. 1950 m. atvyko į JAV. 1967-1968 m. žurnalo „Ateitis“ redaktorius. Spausdino straipsnius leidiniuose „Draugas“, „Darbininkas“, „Lietuvių dienos“. 

## Šaltiniai
Antanas Sabaliauskas (1930)

**Antanas Sabaliauskas** (g. 1930 m. vasario 8 d. Maleikoniuose, Josvainių valsčius, Kėdainių apskritis) – Lietuvos istorikas, politologas, humanitarinių mokslų daktaras.

## Biografija
1951–1963 m. dirbo Vilkijoje. 1958 m. baigė Vilniaus pedagoginį institutą. 1963–1973 m. Šiaulių pedagoginio instituto Visuomenės mokslų katedros, Šiaulių universiteto Humanitarinio fakulteto Filosofijos katedros dėstytojas, docentas. 1972 m. istorijos mokslų kandidatas, disertacija „Lietuvos komunistų partijos veikla vystant kolūkinę demokratiją 1952–1965 m.“  1980–1992 m. ir 1997–1999 m. vadovavo Filosofijos ir antropologijos katedrai (turėjusiai keletą besikeitusių pavadinimų). Iki 2008 m. tęsė aktyvią mokslinę ir pedagoginę veiklą universitete. LDDP Šiaulių miesto tarybos narys.

## Bibliografija
* Kolūkinės demokratijos principai, 1975 m.
* Politologijos pradmenys: mokymo priemonė. – Šiauliai: ŠPI, 1991. – 105 p.
* Politiniai dialogai / Antanas Sabaliauskas, Kęstutis Šerpetis, 1993 m.
* Politika ir pedagogika: politinio ugdymo pagrindai. – Šiauliai: ŠPI, 1995. – 71 p. – ISBN 9986-406-96-X

## Įvertinimas
* 1980 m. LTSR nusipelnęs dėstytojas

## Šaltiniai
Algirdas Sabaliauskas (1949)

**Algirdas Sabaliauskas** (1949 m. sausio 22 d. Širvintose – 2018 m. spalio 31 d. Vilniuje) – Lietuvos fotožurnalistas.

## Biografija
1977 m. Vilniaus universiteto Istorijos fakultete baigė žurnalistikos specialybę.

1977–1993 m. Lietuvos telegramų agentūros ELTA fotokorespondentas. 1993–1995 m. laikraščio „Vakarinės naujienos“, 1995–1996 m. dienraščio „Diena“ fotokorespondentas.

Nuotraukos sporto, kultūros, karine tematika demonstruotos parodose šalyje ir užsienyje.

## Šaltiniai
Aleksandras Ružancovas

**Aleksandras Ružancovas** (*Ružanec*, 1893 m. rugpjūčio 24 d., senuoju stiliumi rugpjūčio 12 d. Viazma, Rusija – 1966 m. liepos 23 d. Denvilis, JAV) – Lietuvos karininkas majoras, bibliografas, redaktorius.

## Biografija
Su bibliografijos pagrindais susipažino Maskvos universitete. Pirmojo pasaulinio karo metu baigė karo mokyklą. Nuo 1919 m. tarnavo Lietuvos kariuomenėje, dalyvavo kautynėse.

Nuo 1923 m. Lietuvos kariuomenės Centrinės bibliotekos viršininkas, Lietuvos bibliografijos instituto reikalų vedėjas. Nuo 1928 m. rengė spaudai žurnalą „Bibliografijos žinios“, redagavo žurnalo „Karys“ priedą gudų kalba „Bielorus voiskovy“. 

Pasitraukęs į Vokietiją, 1945 m. ten organizavo Lietuvių bibliografijos tarnybą ir pradėjo rinkti lietuvių leidinius. 1948–1966 m. redagavo „Knygų lentyną“. Iš viso yra aprašęs per 16 000 lietuviškų leidinių.

Tarpukario Lietuvoje bendradarbiavo leidiniuose „Karo archyvas“, „Mūsų žinynas“, „Kardas“, „Lietuva“, „Lietuvos žinios“, „Savivaldybė“ ir kituose leidiniuose. Išleido keliolika bibliografinių knygų. 

## Įvertinimas
* 1933 m. Ugniagesių 1-ojo laipsnio Aukso kryžius.

## Šaltiniai
Kalniškių apylinkė

**Kalniškių apylinkė** sovietmečiu buvo:

* Kretingos rajone;
* Raseinių rajone;
* Šalčininkų rajone;
* Tauragės rajone;
* Užvenčio rajone.
Albertas Ružas

**Albertas Pranciškus Ružas** (1937 m. kovo 25 d. Kretingoje – 2012 m. gegužės 12 d. Vilniuje) – žurnalistas, redaktorius, filosofas.

## Biografija
Dirbo Kauno galanterijos ceche, vėliau buvo išvykęs į Kazachstaną. 1956–1959 m. tarnavo sovietinėje armijoje. 1959–1961 m. dirbo Kauno pramonės kombinate. 1961–1962 m. LKP Jurbarko rajono komiteto instruktorius. 1962–1965 m. mokėsi Vilniaus aukštojoje partinėje mokykloje. 1965–1968 m. LLKJS Jurbarko rajono komiteto I sekretorius. 1973 m. baigė Vilniaus universiteto Istorijos fakulteto žurnalistikos specialybę, studijavo teisę.

1969–1990 m. su nedidele pertrauka dirbo Lietuvos valstybinės televizijos ir radijo komitete: buvo redaktorius, reporteris, radijo Vaikų ir jaunimo redakcijos vyr. redaktorius, televizijos programų direktorius. Televizijoje rengė autorines laidas „Pirmoji pažintis“, „Sportas visiems“, „Televizitas“, teisinę programą „Žmogus. Visuomenė. Istatymas“ (per 200 programų). 1990–1991 m. laikraščių „Lietuvos komersantas“ bei „Baltijos birža“ vyr. redaktorius, juridinės konsultacinės ir leidybinės firmos „Baltijos biznis“ steigėjas ir vadovas.

Radijo teatre pastatytos dvi jo pjesės – detektyvinė „Paskutinis lašas“ ir „Naujametinė pasaka“ vaikams (režisieriai Henrikas Vancevičius, Irena Bučienė). Nepriklausomųjų rašytojų sąjungos narys.

## Bibliografija

* *Там, у Божьей подворотни: ироническая пьеса: памфлеты, фельетоны*. – Vilnius: Baltijos biznis, 1994. – 73 p.: iliustr. – ISBN 9986-604-00-1
* Pamfletai, feljetonai, humoreskos; *Там у Божей подворотни: ироническая пьеса: памфлеты, фельетоны* / dail. Adolfas Uža, Zenonas Šteinys, Valentinas Ajauskas. – Vilnius: Spauda, 1997. – 269 p.: iliustr. – ISBN 9986-485-31-2
* Atminties fenomenas. – Vilnius: Vilniaus universiteto leidykla, 2006. – 230 p. – ISBN 9986-19-855-0
* Trys lietuviškieji „…izmai“: landsbergizmo, paksizmo ir uspaskizmo apžvalginė studija. – Vilnius: Gairės, 2006. – 87 p. – ISBN 9986-625-83-1
* Landsbergizmas. Aferų ir nusikaltimų pėdsakais.
* Lietuviškieji „…izmai“: žurnalisto ir mokslininko žvilgsniu / Romualdas Grigas, Albertas Ružas. – Vilnius: Gairės, 2007. – 301 p. – ISBN 978-9986-625-97-1
* Žmogus kaip pasaulio savimonė: filosofinės minties nuotykių romanas. – Vilnius: VPU leidykla, 2009. – 344 p.: iliustr. – ISBN 978-9955-20-432-9
* Dar kartą apie landsbergizmą: straipsniai, interviu / Aurimas Drižius, Juozas Ivanauskas, Vytautas Petkevičius, Albertas Ružas, Stasys Stungurys, Viktoras Uspaskich; sud. Juozas Ivanauskas. – Vilnius: Politika, 2012. – 341 p.: iliustr. – ISBN 978-9986-478-30-0


## Šaltiniai
Žemaitkiemio apylinkė

**Žemaitkiemio apylinkė** sovietmečiu buvo:

* Lazdijų rajone;
* Pagėgių rajone;
* Prienų rajone:
** Žemaitkiemio I apylinkė,
** Žemaitkiemio II apylinkė;
* Šilutės rajone;
* Ukmergės rajone.
Jonas Rutenis

**Jonas Rutenis** (1912 m. liepos 4 d., senuoju stiliumi liepos 21 d.) Mintaujoje, Latvija – 1991 m. gegužės 17 d. Najenyje, Masačiusetso valstija, JAV) – Lietuvos rašytojas, žurnalistas, dailininkas.

## Biografija
1932 m. baigė S. Daukanto mokytojų seminariją Kaune, 1936 m. – Kauno karo mokyklą. Iki 1940 m. tarnavo Lietuvos kariuomenėje ir studijavo literatūrą Vytauto Didžiojo universitete. 1944 m. pasitraukė į Vokietiją. 1949 m. atvyko į JAV, mokėsi Čikagos technikos ir dailės koledžuose.

Aktyviai bendradarbiavo leidiniuose „Vienybė“, „Draugas“, „Darbininkas“, „Naujienos“, „Sportas“, „Pasaulio lietuvis“. 

## Bibliografija
* *Žalgiris*, poema, 1960 m.
* *Karalius Mindaugas*, romanas, 1983 m.
* *Velnias*, drama, 1983 m.
* *Šventieji dūmai*, eilėraščių rinkinys, 1983 m.
* *Čiurlionis*, apysakos, apsakymai, Vaga, 1994 m.

## Šaltiniai
Giršas Rutenbergas

**Giršas Rutenbergas** (1901 m. Papilė – po 1941 m. Dachau koncentracijos stovykla) – Lietuvos teisininkas, spaudos darbuotojas.

## Biografija
Gimnaziją baigė Petrograde. Vokietijos ir Šveicarijos aukštosiose mokyklose studijavo politikos ir teisės mokslus, apgynė teisės daktaro disertaciją.

Žurnalistinį darbą pradėjo Rusijoje. Grįžęs į Lietuvą, bendradarbiavo Vilniuje M. Biržiškos laikraščiuose „Litwa“ ir „Vilniaus aidas“. Gyvendamas Kaune, nuo 1920 m. rašė į laikraščius „Echo“, „Lietuva“, „Lietuvos žinios“, „Lietuvos aidas“, bendradarbiavo vokiečių, šveicarų spaudoje. Nuo 1935 m. žurnalo „Karys“ užsienio politikos skyriaus vedėjas, Lietuvos žurnalistų sąjungos juriskonsultas.

## Šaltiniai
Metroonas

**Metroonas** () – pastatas Senovės Graikijoje, pašvęstas deivei motinai (Kibelei, Rėjai ar Demetrai).

## Atėnų agoros metroonas
Pradžioje Atėnų agoros metroonas buvo miesto tarybos (bulės) susitikimų vieta. V a. pr. m. e. pastačius naują tarybos pastatą buleterioną, senasis buvo pašvęstas motinai deivei. Metroone taip pat buvo ir oficialus miesto archyvas.

## Olimpijos metroonas
Olimpijoje metroonas buvo pastatytas IV a. pr. m. e. pabaigoje ar III a. pr. m. e. pradžioje prie terasos, ant kurios stovėjo šventyklos tipo statiniai su aukomis.


Image:Metroon del Agora de Atenas.JPG|Atėnų agoros metroonas
Image:Metroon in Olympia 2010.jpg|Olimpijos metroonas
Image:Metroon-opus-africanum-2.JPG|Egnazijos (*Egnazia*, Italija) metroonas, pašvęstas Kibelei


## Nuorodos
Peripteris

**Peripteris** () – senovės Graikijos ir Romos šventyklos, apsuptos kolonų portiku, tipas. Peripteriai atsirado VII a. pr. m. e. Jie buvo labiausiai paplitęs šventyklų tipas archaikos laikais.

Peripteris pavadintas pagal šventyklos celę iš visų keturių pusių supančią kolonadą, kuri sudaro keturpusę arkadą peristazį. Šoninė kolonada vadinasi pteronas.  

Peripteriu vadinamas ir pastato (paprastai klasikinės šventyklos) perimetras, sudarytas iš kolonų. Šis terminas naudojamas kalbant apie dorėninio orderio pastatus.

Peripterio sąvoką įvedė Vitruvijus, suklasifikavęs senovės Graikijos šventyklas (megaronas, prostilis, amfiprostilis, peripteris, dipteris).

## Įvairovė
Peripteriai skiriasi kolonų skaičiumi pagrindiniame fasade:
* 4 kolonos – tetrastilis,
* 6 kolonos – heksastilis,
* 8 kolonos – oktostilis,
* 10 kolonų – dekastilis,
* 12 kolonų – dodekastilis. 
Jei kolonos yra netikros, piliastrai, statinys yra *pseudoperipteris*.

## Išnašos
Krakių apylinkė

**Krakių apylinkė** sovietmečiu buvo:

* Dotnuvos rajone;
* Kėdainių rajone;
* Mažeikių rajone;
* Skuodo rajone.
Sirvas (ežeras)

**Sirvas** () – ežeras Baltijos aukštumose, šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Augustavo apskrityje, Plaskų valsčiuje. Ežeras yra 126,6-126,8 m aukštyje virš jūros lygio. Krantai dažniausiai yra aukšti ir smėlėti. Iš šiaurės supa dirbami laukai, o iš pietų pusės miškai. Ežeras priklauso Augustavo kanalo vandens keliui. Ežere yra trys salos, kurių bendras plotas 12 ha: Dembovas (viduje yra kempingas), Lipovka ir Sosnovas (kormoranų rezervatai).

Prie ežero yra įsikūrę trys miesteliai: Sirvas, Molovistė ir Sausupė. Šalia ežero yra daug stovyklaviečių ir kempingų. Remiantis 1988 metais atlikto tyrimo metu ežero vandens kokybė buvo įvertinta II klase.

## Pavadinimo kilmė

Tikėtina, kad ežero pavadinimas kilęs iš jotvingių kalbos žodžio *sirvis*, kas reiškia – „pilkas, širvas“.

## Taip pat skaitykite

* Augustavo apskrities ežerai

## Šaltiniai
  
* Adam Choiński: Katalog jezior Polski. Poznań: Wydawnictwo Naukowe UAM, 2006 m., s. 368. ISBN 83-232-1732-7.
* Komisja Nazw Miejscowości i Obiektów Fizjograficznych: Hydronimy. Izabella Krauze-Tomczyk, Jerzy Ostrowski (oprac. red). T. 1. Cz. 2: Wody stojące. Warszawa: Główny Urząd Geodezji i Kartografii, 2006 m., s. 308. ISBN 83-239-9607-5.

## Nuorodos

* Aprašymas apie ežerą (lenk.) ;
* Ežero nuotraukos (lenk.) .
Antanas Rūkas

**Antanas Rūkas** (1907 m. rugsėjo 23 d., senuoju stiliumi rugsėjo 10 d. Šiauliuose – 1967 m. liepos 21 d. Čikagoje, JAV) – Lietuvos rašytojas, aktorius, režisierius, žurnalistas, redaktorius.

## Biografija
1927 m. baigė Šiaulių mokytojų seminariją. 1933–1939 m. Vytauto Didžiojo universitete studijavo prancūzų, rusų kalbos ir teatro meną.

1935–1938 m. leidinių „Bendras darbas“ ir „Talka“ techninis redaktorius, 1939–1940 m. – žurnalų „Moksleivių varpai“ ir „Varpas“ redaktorius, Lietuvių rašytojų draugijos reikalų vedėjas. 1940 m. dirbo „Lietuvos žinių“ redakcijoje. 1941–1944 m. vaidino Vaidilos teatre. 1944 m. pasitraukė i Vokietiją. Nuo 1949 m. gyveno JAV. 1965–1966 m. žurnalo „Sėja“ redaktorius.

Nuo 1938 m. priklausė Lietuvių rašytojų draugijai ir Lietuvos žurnalistų sąjungai.

Dramos teatro, kultūros klausimais rašė į leidinius „Mūsų momentas“, Lietuvos žinios, „Kultūra“, „Moksleivis“, „Varpas“, „Jaunimas“, „Lietuvos ūkininkas“, „Dienovidis“, „Lietuvos aidas“, „Vilniaus balsas“. Gyvendamas Vokietijoje ir JAV bendradarbiavo leidiniuose „Mintis“, „Žiburiai“, „Lietuvių žodis“, „Draugas“, „Naujienos“, „Darbas“. 

## Bibliografija
* *Posmai*, eilėraščių rinkinys, 1938 m.
* *Bokštai, meilė ir buitis*, eilėraščių rinkinys, 1951 m.
* *Sužalotieji*, romanas, 1958 m.
* *Žemė šaukia*, pjesė, 1937 m.
* *Vieno kiemo gyventojai*, pjesė, 1961 m.
* *Vienišo žmogaus gyvenimas*, apie J. Adomaitį-Šerną, 1962 m.
* Mano tautos istorija, 1966 m. 

## Šaltiniai
Lexus

**Lexus** – japonų tarptautinės korporacijos - Toyota Motor Corporation - prabangių automobilių padalinys. Lexus Iš pradžių buvo pristatytas JAV rinkai 1989 metais, o dabar šis modelis pardavinėjamas 70-yje pasaulio šalių. Lexus tapo didžiausia Japonijos prašmatnių automobilių gamintoja.
Liudvikas Ruikas

**Liudvikas Ruikas** (1938 m. gegužės 13 d. Gintališkė, Kretingos apskritis – 2004 m. spalio 5 d. Vilnius) – Lietuvos fotožurnalistas, redaktorius, fotografas menininkas.

## Biografija
1962 m. Vilniaus universiteto Istorijos ir filologijos fakultete baigė žurnalistikos specialybę.

1962–1988 m. žurnalo „Švyturys“ fotografijos skyriaus vedėjas-redaktorius, 1989–1994 m. laikraščio „Pozicija“ fotokorespondentas.

Nuo 1976 m. Tarptautinės meninės fotografijos federacijos fotografas. 1969 m. Lietuvos fotografijos meno draugijos steigiamojo komiteto narys, šios draugijos valdybos ir žiuri komisijų narys, Lietuvos žurnalistų sąjungos Fotografijos sekcijos pirmininko pavaduotojas. 

## Fotografijos ir ciklai
* Gražina, 1969 m.
* Juodai balta Amerika, 1974 m.
* Te visad šviečia saulė, 1976 m.
* Nemuno išdaigos, 1979 m.

## Individualios parodos
* 1962 m., 1968 m., 1974 m., 1991 m. – Vilnius;
* 1976 m. – Vengrija;
* 1982 m. – Ekvadoras.

## Bibliografija
* *Vilnius rudenį*, 1964 m.
* *Vilnius naktį*, 1965 m.
* *Respublikinė biblioteka*, 1965 m.
* *Naujasis Vilnius*, 1973 m.
* *Tarybų Lietuva*, su M. Baranausku, R. Rakausku, A. Sutkumi, 1976 m.

## Įvertinimas
* 1971 m. – Vinco Mickevičiaus-Kapsuko premija už reportažus karine tematika
* 1988 m. LTSR nusipelnęs žurnalistas.

## Šaltiniai
Augustavo apskrities ežerai

**Augustavo apskrities ežerai**, () – ežerų grupė išsidėsčiusi šiaurės rytų Lenkijoje, Augustavo apskrityje, Palenkės vaivadijoje ir Augustavo lygumoje.

Augustavo apskrityje yra šie ežerai: 

* Baltis;
* Brozane;
* Gorčyckie;
* Kaleitai;
* Kalinas;
* Kruglak;
* Kžyve;
* Mikaševas;
* Mikašovekas;
* Mėta;
* Orle;
* Panievas;
* Plaskie;
* Pobojno;
* Augustavo Rospudas;
* Sajenek;
* Sainas;
* Sirvas;
* Stav Sajenek;
* Stav Studzieničanski;
* Stav Vojciech;
* Studzieničnė.

Į Augustavo kanalą patenka šie ežerai: Mėta, Baltis, Studzieničnė, Stav Gorčycki, Orle, Panievas, Kžyvė, Mikaševas, Mikašovekas. Augustavo miesto ribose yra Mėtos, Balčio, Studzieničnės, Saino, *Sajeneko* ir *Stavo Sajeneko* ežerai.

## Literatūra

* Informacija apie ežerus;
* Irena i Wojciech Baturowie: Po Ziemi Augustowskiej. Przewodnik dla turysty i wczasowicza. Suvalkai: Wydawnictwo "Hańcza", 1993 m.;
* Józef Kuran: Kajakiem po jeziorach augustowskich i suwalskich. Varšuva: Wydawnictwo "Sport i Turystyka", 1967 m.;
* Józef Kuran: Kajakiem z jezior augustowskich i mazurskich do Warszawy. Varšuva: Wydawnictwo "Sport i Turystyka", 1955 m.;  
* Jeziora Augustowskie. W: Pojezierze Augustowskie-Suwalskie. Przewodnik krajoznawczy i turystyczno-letniskowy. Augustów: Komitet Obyw. Poj. Augustowsko-Suwalskiego, 1936 m., ss. 57-63.;  
* Józef Jodkowski: Grodno i okolice. Jeziora augustowskie. Suwalszczyzna. Gardinas: Komisja Turystyczna przy Zarządzie Miejskim w Grodnie, 1934 m.
Pura

**Pura** – Balio salos hinduistų šventykla ir Balio hinduistų dievų garbinimo vieta. 

Daugelis purų stovi Balio saloje, kurioje hinduizmas yra vyraujanti religija. Daug purų yra ir kitose Indonezijos salose, kur gyvena daug baliečių. *Pura Besakih* yra svarbiausia, didžiausia šventykla Balio saloje. Dėl purų gausos Balio sala dar vadinama „Tūkstančio purų sala“.

## Planas

Skirtingai nuo kitų hinduistų šventyklų puros yra atviros garbinimo vietos, aptvertos siena, atskiras jų dalis jungia įmantriai išpuošti vartai. Aptvertoje teritorijoje būna kelios šventyklos – bokštai *meru* ir paviljonai *bale*. Puros planas atitinka balietišką erdvės paskirstymo koncepciją *trimandala*. Trys mandalos zonos išdėstytos pagal šventąją hierarchiją:
# *Nista mandala (jaba pisan)* – išorinė zona, tiesiogiai jungianti puros teritoriją su išore, įėjimas į šventyklą. Ši zona paprastai būna atviras laukas ar sodas, kuriame gali būti atliekamos religinių šokių apeigos. Joje religinių švenčių metu gali vykti pasirengimas apeigoms.
# *Madya mandala (jaba tengah)* – vidurinė šventovės zona, kurioje tikintieji atlieka kai kurias apeigas. Šioje zonoje būna keli pagalbiniai paviljonai, tokie kaip *bale kulkul* (medinių plyšinių būgnų bokštas), *bale gong* (gamelano paviljonas), *wantilan* (susitikimų paviljonas), *bale pesandekan* ir *bale perantenan* (šventyklos virtuvė). 
# *Utama mandala (jero)* – švenčiausia puros zona. Šioje aptvertoje, paprastai aukščiausioje zonoje būna *[[padmasana]]* – bokšto pavidalo aukščiausiojo dievo *Acintya* sostas lotosas. Daugiastogis bokštas *Pelinggih meru* savo konstrukcija panašus į kinų ar japonų pagodas. Šioje zonoje būna keli paviljonai – *bale pawedan* (vedų deklamavimo paviljonas), *bale piyasan*, *bale pepelik*, *bale panggungan*, *bale murda* ir *gedong penyimpenan* (šventovės relikvijų saugykla).

Dviejų išorinių zonų (*nista mandala* ir *madya mandala*), statinių išdėstymo taisyklės nėra labai griežtos. Pvz., *bale kulkul* gali būti išorinis kampinis bokštas, o *perantenan* (šventovės virtuvė) gali būti *Nista mandaloje*.

### Vartai

Balio architektūroje būna dviejų tipų vartai:
* Skeltiniai vartai *candi bentar* – įrengiami *nista mandaloje*. 
* bokštiniai vartai su stogu *kori agung*, *Paduraksa* stiliaus – įrengiami tarp *madya mandalos* ir *Utama mandalos*. 


Image:Pura Besakih Sunrise 01.jpg|*Pura Besakih* (Balis) saulei tekant
Image:Pura Ulun Danu Bratan.jpg|*Ulun Danu Bratan* pura prie Tamblingano ežero (Balis).
Image:Pura tanah lot distance 2.jpg|*Pura Tanah Lot*
Image:Pura Taman Saraswati (Ubud, Bali, Indonesia).jpg|*Pura Taman Saraswati*


## Nuorodos
Antanas Rudzinskas

**Antanas Rudzinskas** (1923 m. birželio 1 d. Šiauliuose – 1974 m. rugsėjo 12 d. Vilniuje) – Lietuvos pedagogas, žurnalistas, redaktorius.

## Biografija
Baigė Telšių mokytojų seminariją, 1944–1946 m. Lygumų progimnazijos direktorius, 1947–1949 m. Šiaulių miesto ir apskrities laikraščio „Raudonoji vėliava“ redaktorius. 1949–1957 m. laikraščio Tiesa skyriaus vedėjas, atsakingasis sekretorius, redaktoriaus pavaduotojas, redakcinės kolegijos narys. 1957–1974 m. laikraščio „Pravda“ korespondentas Lietuvoje ir Kaliningrado srityje. 

## Šaltiniai
Antanas Rucevičius

**Antanas Rucevičius** (1880 m. gegužės 30 d. Pavembriai, Lankeliškių valsčius, Vilkaviškio apskritis – 1949 m. balandžio 11 d. Kaunas) – Lietuvos kultūros veikėjas, leidėjas, spaudos darbuotojas, knygnešys.

## Biografija
1892–1898 m. mokėsi Liepojos gimnazijoje, nuo 1898 m. – Mintaujos gimnazijoje, 1900 m. grįžo į Marijampolę.

Dalyvavo lietuvių organizacijų veikloje, draudžiamoje spaudoje: žurnale „Varpas“, leidiniuose „Darbininkų balsas“, „Ūkininkas“. Organizavo slaptus lietuviškus spektaklius, rinko tautosaką, platino uždraustą spaudą. Vienas iš slaptos „Artojų draugijos“ organizatorių. 1902 m. išvyko į Kazanę, įstojo į technikos universitetą. 1903 m. areštuotas, įkalintas. 1905 m. grįžęs į Vilnių, dirbo laikraščio „Vilniaus žinios“ redakcijoje.

1908-1910 m. Seinuose leisto Šaltinio redakcijos darbuotojas, 1909 m. redagavo vaikams skirtą leidinį „Šaltinėlis“. 1917 m. Vilniaus konferencijos dalyvis. 1918 m. įkūrė knygų leidimo bendrovę „Švyturys“ ir jai vadovavo. 1925-1926 m. Valstybės teatro direkcijos narys, 1926 m. – Klaipėdos „Ryto“ spaustuvės vedėjas, 1928-1938 m. – „Spindulio“ spaustuvės vedėjas. Nuo 1945 m. dirbo Pedagoginės literatūros leidykloje. 

Bendradarbiavo įvairiuose periodiniuose leidiniuose. Išvertė grožinės literatūros kūrinių.

## Bibliografija
* *Rugiapjūtė*, apsakymų rinkinys, 1905 m.
* *Sunkiaisiais laikais*, atsiminimai, 1920 m.

## Įvertinimas
Pavardė įrašyta Knygnešių sienelėje.

## Šaltiniai
Ruvimas Rubinšteinas

**Ruvimas Rubinšteinas** (1891 m. Utenoje, Lietuvoje – 1967 m. Izraelyje) – teisininkas, prisiekęs advokatas, žurnalistas, redaktorius.

## Biografija
Baigė žydų gimnaziją Vilniuje ir Peterburgo universiteto Teisės fakultetą.

1920–1923 m. – Lietuvos atstovybės Maskvoje (Rusija) juriskonsultas. Nuo 1912 m. bendradarbiavo žydų laikraščiuose „Petrogrades Tagblat“, „Morgen-žurnal“ (JAV) ir kt.

Nuo 1923 m. Kaune „Idiše štime“ (*Žydų balsas*) ir jo priedo lietuvių kalba „Mūsų garsas“ redaktorius. Lietuvos žurnalistų sąjungos narys.

1940 m. buvo sovietinės valdžios suimtas.

## Šaltiniai
Herniosandas

**Herniosandas** – centrinės Švedijos miestas, Ongermanlando provincijoje, įsikūręs ant Botnijos įlankos kranto. Svarbus uostamiestis.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* www.harnosand.se
Leopoldas Rozga

**Leopoldas Rozga** (1945 m. lapkričio 15 d. Žemalėje, Tirkšlių valsčiuje – 2023 m. gegužės 26 d.) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius, kraštotyrininkas, publicistas.

## Biografija
1963 m. baigė Mažeikių vidurinę mokyklą. Dirbo Mažeikių įmonėse. 1964–1967 m. tarnavo TSRS kariuomenėje. Grįžęs dirbo Vilniaus statybose. 1973 m. Vilniaus universiteto neakivaizdiniame skyriuje baigė žurnalistikos specialybę.

Nuo 1967 m. Skuode – Lietuvos radijo ir televizijos komiteto vietinių radijo laidų organizatorius, vėliau – rajono partijos komiteto instruktorius. Nuo 1975 m. Akmenės rajono laikraščio „Vienybė“ redaktoriaus pavaduotojas, nuo 1979 m. – laikraščio redaktorius. Daugiausia rašė kraštotyros, ekonomikos temomis. 

Buvo Lietuvos žurnalistų sąjungos narys.

## Bibliografija
* *Skuodas*, Mintis, 1976 m.
* *Akmenės rajonas*, Mintis, 1983 m.
* *Akmenės rajono istorijos apybraiža*, 1983 m.
* *Akmenės kraštas*, 1992 m., 1999 m.
* *Būkimė pažįstami: Akmenės kraštas*, 2004 m.
* *Papilė*, bendraautorės Vida Girininkienė, Rita Regina Trimonienė. – Vilnius: Versmė, 2004 m., d. 2 2006. ISBN 9955-589-05-1
* *Vadovas po Ventos regioninį parką*. – Utena: Utenos Indra, 2008 m. ISBN 978-609-8004-02-1
* *Akmenė. Žiemgalių žemė*: fotoalbumas. – Utena: Utenos Indra, 2008 m. ISBN 978-609-8004-04-5

## Įvertinimas
* 2000 m. Vytauto Gedgaudo premija
* 2004 m. Ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ medalis
* 2010 m. Pelikso Bugailiškio premija 
* 2016 m. Akmenės rajono Garbės piliečio vardas

## Šaltiniai
Klemensas Ruginis

**Klemensas Ruginis** (1893 m. vasario 6 d. Pikeliai, Mažeikių apskritis – 1989 m. rugpjūčio 14 d. Kaunas) – Lietuvos pedagogas, spaudos darbuotojas, redaktorius.

## Biografija
1912–1915 m. mokėsi Veiverių mokytojų seminarijoje, 1919–1920 m. studijavo Fribūro universitete, kur gavo pedagogikos daktaro laipsnį.

1917 m. Vilniaus konferencijos dalyvis. 1926–1932 m. S. Daukanto mokytojų seminarijos direktorius, 1933–1935 m. – Kauno Marijos Pečkauskaitės gimnazijos direktorius, Kauno konservatorijos dėstytojas, 1935–1941 m. – Pedagoginio instituto dėstytojas, bibliotekos direktorius, 1936–1940 m. – Lietuvos žemės ūkio akademijos dėstytojas.

Lietuvių katalikų mokytojų sąjungos pirmininkas.

Nuo 1924 m. bendradarbiavo spaudoje, daugiausia pedagogikos žurnaluose. 1925–1935 m. redagavo žurnalą „Lietuvos mokykla“. 1941 m. ištremtas į Rusijos Ust-Janos rajoną. 1957 m. grįžo į Lietuvą. 

## Šaltiniai
Call of Duty 4: Modern Warfare

**Call of Duty 4: Modern Warfare** − pirmojo asmens šaudyklė ir ketvirtoji „Call of Duty“ serijos dalis (neskaitant papildymų). Žaidimą sukūrė „Infinity Ward“, o 2007 m. lapkričio 5 d. išleido „Activision“. Žaidimas skirtas Xbox 360, PlayStation 3 ir Wii kompiuterinių žaidimų konsolėms bei Microsoft Windows ir Mac OS X operacinėms sistemoms. Vėliau žaidimas buvo pritaikytas ir Nintendo DS delninei žaidimų konsolei.

Žaidime veiksmas vyksta 2011 metais, kur radikalų lyderis įvykdo mirties bausmę nežinomos šalies, kuri yra Viduriniuosiuose Rytuose, prezidentui, ir „Ultranacionalistų“ judėjimas įžiebia pilietinį karą Rusijoje. Konfliktai matomi iš JAV jūrų žvalgybos pėstininko ir britų Specialiosios oro tarnybos būrio nario perspektyvos. Konfliktų židiniai išsidėstę Viduriniuosiuose Rytuose, Azerbaidžane, Rusijoje ir Pripetėje (Ukraina). Daugelio žaidėjų režime yra įvairių žaidimo režimų, taip pat lygių sistema, kur aukštesnis lygis žaidėjams leidžia atrakinti papildomus ginklus, ginklų patobulinimus ir įvairius kamufliažinius išmarginimus.

Kritikai iš GameRankings ir Metacritic žaidimą įvertino 94 %. Žaidimas taip pat laimėjo daugybę apdovanojimų, įskaitant IGN „Geriausias Xbox 360 žaidimas“. 2007 m. tai buvo perkamiausias žaidimas pasauliniu mastu, sausio 19 d. buvo parduota beveik 7 mln. kopijų, o 2009-ųjų gegužę per 13 mln. vnt.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali „Call of Duty“ svetainė 
* „Call of Duty“ viki 
* „Call of Duty 4: Modern Warfare“ profilis The Internet Movie Database svetainėje
Hesleholmas

**Hesleholmas** – miestas pietryčių Švedijoje, Skonės provincijoje. Mieste gyvena 19,4 tūkst. gyventojų, viso Hesleholmo savivaldybėje (švediškai – *Hässleholms kommun*) gyvena 52 tūkst. gyventojų. Miesto teisės Hesleholmui buvo suteiktos 1914 m.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* www.hassleholm.se
Donatas Roda

**Donatas Roda** (1915 m. sausio 1 d. Alešiškėse, Trakų apskritis – 1978 m. liepos 29 d. Vilniuje) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius, satyrikas.

## Biografija
Nuo 1934 m. bendradarbiavo leidiniuose „Kuntaplis“, „Mūsų Vilnius“. 1940 m. dirbo dienraščio „Darbo Lietuva“ redakcijoje. 1940–1941 m. ir 1944–1945 m. dienraščio „Tarybų Lietuva“ literatūrinis darbuotojas, atsakingasis sekretorius, redaktorius. 1945–1950 m. „Kauno tiesa“ redaktorius. 1950–1953 m. laikraščio „Tiesa“ redaktoriaus pavaduotojas. 1953–1978 m. informacijos agentūros ELTA direktorius. 1955 m. baigė Neakivaizdinę aukštąją partinę mokyklą prie SSKP CK.

Parašė feljetonų ir pamfletų.

## Bibliografija
* *Garsios firmos bankrotas*, 1964 m.
* *Nepripažintieji viešpačiai*, 1966 m.
* *Nuotykinga kelionė*, 1974 m.
* *Satyros ugnimi*, Mintis, 1983 m.

## Įvertinimas
* 1964 m. LSSR nusipelnęs kultūros veikėjas
* 1967 m. Vinco Mickevičiaus-Kapsuko premija

## Šaltiniai
Hioganesas

**Hioganesas** – miestas pietryčių Švedijoje, Skonės provincijoje, 89 km į šiaurę nuo Malmės, įsikūręs ant Kategato kranto. Miesto teisės Hioganesui buvo suteiktos 1936 m.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* www.hoganas.se